Єдиний унікальний номер 243/1622/16-ц Номер провадження 22-ц/775/987/2016
Головуючий у 1 інстанції: Пронін С.Г. Єдиний унікальний номер 243/1622/16-ц
Доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/987/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості з заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Посилалась на те, що вона працювала у ВАТ «Содовий завод» з 25 вересня 1989 року по 1 квітня 2011 року. На підставі рішення комісії з трудових спорів № 415 ВАТ «Содовий завод» від 24 вересня 2003 року наказано стягнути з ВАТ «Содовий завод» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 909 грн. 63 коп. Посвідчення комісії було своєчасно надане до Державної виконавчої служби в м. Слов'янську та прийняте до виконання, але до теперішнього часу рішення комісії по трудовим спорам не виконане. 24 січня 2013 року одержано листа №11-05-00801 Фонду державного майна України в Донецькій області, згідно якого станом на 1 січня 2013 року у Реєстрі державних корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод». Постановою Господарського суду Донецької області від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 135 415 грн. 28 коп. До теперішнього часу державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати по вказаному судовому рішенню. Оскільки ВАТ «Содовий завод» є державним підприємством та заборгованість по заробітній платі залишається непогашеною, просила стягнути заборгованість по заробітній платі з Фонду державного майна України на підставі п. 1 ст. 619 ЦК України, вважаючи, що законом передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи, якою є Фонд державного майна України.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на його неправильність, необґрунтованість та порушення прав, гарантованих ст.ст. 3,6,8,21, 24, 28, 32, 43, 46,55, 59 Конституції України, ст.ст. 5,115, 116, 117 КЗпП України, ст. 1 Першого Протоколу, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. Зазначає, що державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішення суду, не припинили порушення її прав протягом тривалого часу. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов'язком держави. За цей час інфляція поглинула нараховану заробітну плату. В національному законодавстві немає статті, яка б захищала його правові інтереси щодо надмірності тривалості виконання судових рішень. Державний пакет акцій становить 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому згідно ст. 619 ЦК України поряд із відповідальністю боржника передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність Фонду державного майна України. Згідно ст. 2 Закону України від 5 червня 2012р. №4901 -VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державне підприємство. З цього випливає, що Фонд державного майна несе субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями ВАТ «Содовий завод».

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено отриманням позивачкою особисто 16 травня 2016р. телефонограми із зазначенням часу та місця розгляду справи. Від Фонду державного майна України надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та заперечення проти скарги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позову про стягнення заборгованості суд виходив з відсутності підстав, оскільки відповідач не несе субсидіарної відповідальності по боргах ВАТ «Содовий завод».

Такий висновок суду відповідає встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач працювала у ВАТ «Содовий завод» з 25 вересня 1989 року по 1 квітня 2011 року.

На підставі посвідчення комісії по трудовим спорам № 415 від 24 вересня 2003 року ОСОБА_1 має право на отримання від ВАТ «Содовий завод» заборгованості по заробітній платі в сумі 909 грн. 63 коп.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 4 вересня 2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 135 415 грн. 28 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Субсидіарна (додаткова) відповідальність виникає у випадках, передбачених договором або законом. Суть субсидіарної відповідальності полягає у залученні поряд з основним боржником додатково (субсидіарного) боржника.

Частиною 1 ст. 176 ЦК України визначено, що держава, автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрутом щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не зроблено раніше.

Згідно з абз. 15 ч. 1 статті 25 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на ліквідатора покладено обов'язок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема із заробітної плати, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливу місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. У разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

За вказаних обставин, суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову, оскільки ні законом, ні договором не передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність Фонду державного майна України поряд із відповідальністю ВАТ «Содовий завод», до того ж відповідач не є правонаступником ВАТ «Содовий завод».

Фактично ОСОБА_1 у судовому порядку повторно ставить питання про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 909,63 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 135 415,28 грн., але з іншого відповідача - Фонду державного майна України.

Правові підстави для субсидіарної відповідальності Фонду державного майна України та стягнення з останнього заборгованості, яка виникла у ВАТ «Содовий завод» перед позивачем, відсутні.

Доводи скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: