АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/332/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Гончарук В.П.
Доповідач - Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргупредставника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - Сироїд Алли Валентинівни на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» 756 404 грн. 11 коп. заборгованості по кредитному договору, суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 грн., а всього - 760 058 грн. 11 коп.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 щодо стягнення штрафу за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року у сумі 14 050 грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - Сироїд Алла Валентинівна подала апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення змінити, виклавши його в наступній редакції: Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором №10/08/840 від 14.02.2008 року в сумі 35 309, 18 дол. США та 10 083 грн. 46 коп., з яких: 31 851, 30 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; 141, 80 дол. США - заборгованість по процентах поточна; 3316, 08 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 10 083 грн. 46 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року у сумі 14 050 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У травні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 50 000 дол. США. із сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення грошей 14.02.2028 року.

Відповідач в порушення умов договору платежів в рахунок повернення заборгованості не вносить, у зв'язку з чим відповідачу та його поручителю направлялись вимоги, однак виконані вони не були.

У зв'язку з порушенням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 13.05.2015 року складає 35 309, 18 дол. США та 10 083 грн. 46 коп., з яких: 31 851, 30 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; 141, 80 дол. США - заборгованість по процентах поточна; 3316, 08 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 10 083 грн. 46 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Оскільки термін дії договору страхування закінчився 09.12.2014 року, а підтвердження укладення договору страхування предмету іпотеки на наступний період у банку відсутні, як і докази сплати страхових платежів, банком нараховано штраф у розмірі 14 050 грн. 00 коп. (281 000, 00Ч5%=14 050, 00) на підставі п. 4.2. договору іпотеки.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та штраф за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної.

Частково задовольняючи позов ПАТ АБ «Укргазбанк»,суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 10/08/840, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 50 000 дол. США. із сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 12,5 % річних з кінцевим терміном повернення грошей 14.02.2028 року.

Кошти були надані ОСОБА_3 в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту.

Відповідач ОСОБА_3 в порушення умов графіку повернення коштів протягом певного часу не проводив платежів в рахунок повернення позики.

Відповідно до умов договору у випадку порушення термінів повернення кредиту кредитор може нараховувати пеню та штраф, а також вимагати від позичальника, а в подальшому - поручителя, виконати грошове зобов'язання в повному обсязі.

Оскільки відповідачем у встановлені договором строки та обсяги повернення кредитних коштів здійснено не було, утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунків, станом на 13.03.2015 року становить 35 309,18 дол. США, що в еквіваленті до національної валюти станом на день ухвалення рішення складає 752 685 грн. 79 коп., та 10 083 грн. 46 коп., з яких 31 851,30 дол. США - заборгованість по кредиту строкова, 141,80 дол. США - заборгованість по процентах поточна, 3 316,08 дол. США - заборгованість по процентах прострочена, 10 083,46 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідач скористався кредитними коштами, однак свої зобов'язання в частині повернення кредитних коштів за кредитним договором належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК Українирозмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями ст. 533 ЦК Українивстановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд першої інстанції, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України, дійшов висновку про необхідність зменшення суми пені, що підлягає стягненню з відповідача, з 10 083 грн. 46 коп. до 3 718 грн. 32 коп., врахувавши пеню за останній рік.

Розглядаючи справу та ухваливши рішення суду від 28.08.2015 року, суд залишив поза увагою позовну вимогу банку щодо стягнення штрафу за невиконання договору іпотеки в сумі 14 050, 00 грн.

Ухвалою колегії суддів від 12 листопада 2015 року справа була повернута до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 220 ЦПК України.

Додатковим рішенням суду від 23 листопада 2015 року в задоволенні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення штрафу за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року - відмовлено.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості в гривні за валютним кредитом, суд не звернув уваги на норми ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України; норми Декрету КМУ від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також судом не досліджено обставини правомірності надання позивачем кредиту в іноземній валюті та банківську ліцензію № 123 на право здійснення банківських операцій та Дозвіл № 123-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком, тому дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості в гривні без зазначення суми заборгованості за валютою кредиту.

Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості у валюті кредитування позивач ґрунтувався на нормах ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі» передбачено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Також, відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

В позовній заяві позивач посилається на те, що правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під дію ч. 2 ст. 192 ЦК України, ч. 3 ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Та на підтвердження правомірності надання кредиту в іноземній валюті позивач посилався на банківську ліцензію на право здійснення банківських операцій та Дозвіл на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» згідно з додатком, що судом першої інстанції не було перевірено та не було встановлено.

Згідно статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ.

Апеляційним судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію на право здійснювати операції з іноземною валютою №123 та Дозвіл №123-3 на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Таким чином, правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, підпадають під дію ч.2 ст. 192 ЦК України, ч.3 ст. 533 ЦК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-145цс 14, яка є обов'язковою для всіх судів України в силу статті 360-7 ЦПК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Виходячи із встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що кредит правомірно наданий позичальнику в іноземній валюті, а тому заборгованість підлягає стягненню в іноземній валюті.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з порушенням ним умов кредитного договору, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 5.8. кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суму заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафів та всіх видатків, понесених банком під час виконання умов цього договору.

Станом на 13.03.2015 року у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, банком нараховано пеню у розмірі 10 083 грн. 46 коп. - за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України, розміру заборгованості за кредитом та процентами, строку позовної давності, підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України колегія суддів не вбачає.

Не погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з позивача штрафу за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року виходячи з наступного.

Підпунктами 3.3.12-3.3.14 пункту 3.3. кредитного договору, укладеного між сторонами, передбачено, що позичальник зобов'язується одночасно з укладенням цього договору надати банку укладений договір страхування майна, яке береться в іпотеку, вказаного в п. 1.4. цього договору, від ризиків, зазначених у п. 3.2.5. цього договору, а також надати банку докази сплати страхових платежів, що підтверджують дію договору страхування на строк не менший, ніж на півроку (а.с.10).

Вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування квартири, визначеної у п. 1.4. цього договору, зокрема, вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає усі зобов'язання за цим кредитним договором.

Не пізніше, ніж за 3 календарних дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 календарний день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати банку докази таких сплат.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2013 року між ПАТ «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування майна №1-01 зі строком дії з 10.12.2013 року по 09.12.2014 року.

Однак, на момент звернення до суду інформація про укладення відповідачем договору страхування предмету іпотеки на період з 10.12.2014 року або докази сплати ним страхових платежів у позивача відсутні. Не містять даних доказів і матеріали справи.

Відповідно до п.4.2. договору іпотеки, укладеного між позивачем та відповідачем, за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1. - 3.3.13 даного договору іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно п. 2.3. дійсного договору.

Згідно п. 2.3. договору іпотеки предмет іпотеки сторонами оцінено в 281 000 грн. (а.с.28).

Термін дії договору страхування закінчився 09.12.2014 року.

За таких обставин, відповідно до п.2.3 договору позивач зобов'язаний сплатити на користь відповідача штраф у розмірі 14 050 грн. 00 коп. (281 000, 00 Ч 5%).

Висновок суду першої інстанції про подвійне застосування санкцій до відповідача є невірним, оскільки, пеня як вид цивільно-правової відповідальності застосовується у випадку порушення позичальником умов кредитного договору (а.с.9), в той час як штраф - санкція за невиконання чи неналежне виконання умов договору іпотеки (а.с.30).

З підстав наведеного, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, належить скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити відповідно до вимог, заявлених у позовній заяві.

Судові витрати належить розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати у розмірі 7 673 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» - Сироїд Алли Валентинівни - задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 39, ) заборгованість за Кредитним договором №10/08/840 від 14.02.2008 року в сумі 35 309 (тридцять п'ять тисяч триста дев'ять) дол., 18 центів США та 10 083 (десять тисяч вісімдесят три) грн. 46 коп., з яких: 31 851, 30 дол. США - заборгованість по кредиту строкова; 141, 80 дол. США - заборгованість по процентах поточна; 3316, 08 дол. США - заборгованість по процентах прострочена; 10 083 грн. 46 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору іпотеки без оформлення заставної від 14.02.2008 року у сумі 14 050, 00 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» 7 673 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді