Провадження №2/523/3563/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Соболенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власника, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 не чинити позивачці ОСОБА_1 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нежилим приміщенням 9-го поверху, за адресою: місто Одеса, вулиця Марсельська, будинок 42; зобов'язати відповідачку ОСОБА_2 забрати речі та зняти встановлені грати разом із замком, що на дверях нежитлового приміщення 9- го поверху, загальною площею 5,6 кв.м, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Марсельська, будинок 42; стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 10 815 гривень; стягнути з відповідачки ОСОБА_2, на користь позивачки ОСОБА_1 компенсацію на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 815 гривень, а всього на загальну суму у розмірі 21 630 гривень; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить майно, яке розташоване по вулиці Марсельська № 42. Воно в цілому складається з нежилого приміщення 9-го поверху, загальною площею 5,6 кв.м, відображеного у технічному паспорті від 11.06.2007 р.

Вищезазначене майно належить позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого на підставі договору про співробітництво по інвестуванню будівництва жилого будинку від 13 січня 2006 року № 14, акту прийому-передачі нежилого приміщення від 19.06.2007р

Позивачка ОСОБА_1 володіє вказаним майном, однак вона позбавлена можливості здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном для вільного використання, оскільки належне її приміщення самовільно займає сусідка ОСОБА_2 та члени її родини, не маючи на це ніяких законних підстав.

Позивачка ОСОБА_1 неодноразово намагалася потрапити до свого нежитлового приміщення, але відповідачка не надає її таку можливість. На даний час в належному позивачці приміщенні відповідачка ОСОБА_2 зберігає свої речі, на вхідних дверях приміщення встановлені грати, що робить неможливим входження і користування цим майном мною, законним власником.

Неодноразові прохання позивачки ОСОБА_1 звільнити приміщення, ОСОБА_2 ігнорує.

В липні 2014 року позивачка ОСОБА_1 виявила, що на дверях належного її нежитлового приміщення встановлені грати разом із замком, що перегороджують доступ в приміщення, чужі речі, а також наявність якихось людей, які виявилися її сусідами, які мешкають в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 з незаконно зайнятої площі добровільно забрати свої речі відмовляються, вони продовжують займати дане приміщення, не сплачуючи відповідних послуг за використання майном, розмір боргу на сьогоднішній день складає 456,65грн.

15липня 2014 року позивачкою ОСОБА_1 був укладений Договір оренди з ВАТ «Кемпінг Дельфін», щодо даного приміщення строком з 15.07.2014 р. до 15.12.2015 р., орендна плата складала 575 грн. щомісячно.

ВАТ «Кемпінг Дельфін» розірвав з позивачкою ОСОБА_1 договір оренди, внаслідок відсутності доступу в приміщення, що орендується, розрахунок не був зроблений за цим договором, про що вона була повідомлена орендарем.

Відповідачка жодним чином не проявляє бажання відшкодувати завдані збитки, загальна сума яких складає 10 815 гривень (575x18=10350 грн., де 575 грн. - орендна плата по Договору оренди від 15.07.2014 р. щомісячно; 18 - кількість місяців по Договору оренди від 15.07.2014 р.; 10350+465,65=10,815 грн., де 456,65 - розмір боргу за використання нежитлового приміщення відповідачкою.

03 вересня 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України з відповідною заявою про порушення її прав.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, про те, що позовні вимоги є не обґрунтованими, є не доказаними, тому не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нежиле приміщення, яке видано Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 05 липня 2007 року на підставі договору про співробітництво по інвестуванню будівництва жилого будинку від 13 січня 2006 року № 14, акту прийому-передачі нежилого приміщення від 19.06.2007р, ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення 9-го поверху, за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, загальною площею 5,6 кв.м., відображеного у технічному паспорті від 11.06.2007 року (а.с.11,12);

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 11.06.2007 року, нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, має загальну площу 5,6 кв.м. (а.с.13-14);

21 липня 2014 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася до голови ОСББ «Чорноморє-28» зі скаргою про те, що належним її нежилим приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 користуються сторонні особи, її сусіди ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.15);

Відповідно до акту огляду нежитлового приміщення від 21.08.2014 року, який складений комісією у складі голови ОСББ «Чорноморє-28» та сусідів, встановлено про те, що решітка з замком, перегороджує доступ до нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42; наявність речей. Встановлено про те, що приміщення забрали сусіди з квартири №164 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.16);

Відповідно до письмового повідомлення ОСББ «Чорноморє-28» №11/10 від 30.11.2015 року, станом на 01.12.2015 року, заборгованість позивачки ОСОБА_1 за нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 складає у розмірі 456 гривень 65 копійок (а.с17);

Відповідно до листа ОСББ «Чорноморє-28» №11/11 від 30.11.2015 року, за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 на 9 поверсі 4 секції знаходиться лише одне нежиле приміщення, площею 5,6 кв.м. (а.с.24);

15.07.2014 року, ОСОБА_1 та ВАТ «Кемпинг «Дельфін» уклали договір оренди №15/07/14 нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 строком з 15.07.2014 року по 15.12.2015 року, розмір орендної плати складає 575 гривень щомісячно (а.с.18);

Відповідно до акту №1 прийому-передачі майна в оренду за договором оренди №15/07/14 нежилого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, 15.07.2014 року ВАТ «Кемпинг «Дельфін» прийняв в строкове платне користування ВАТ «Кемпинг «Дельфін» нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 (а.с.19);

Відповідно до листа ВАТ «Кемпинг «Дельфін» №20/07 від 20.07.2014 року, у звязку з тим, що ВАТ «Кемпинг «Дельфін» не має доступу до орендує мого приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, ВАТ «Кемпинг «Дельфін» розірвав договір №15/07/15 від 15.07.2014 року. Розрахунок за договором проведений не буде (а.с.20);

Відповідно до талону-повідомлення №73, реєстровий №27188, позивачка ОСОБА_1 зверталася до Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з заявою про прийняття мір до сусідів з квартири №164,165 ОСОБА_3, Хівріч, які зайняли належне її нежиле приміщення 9-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 (а.с.21);

Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.03.2010 року, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_4 , реєстровий №7-642, ОСОБА_2П є власником нежилого приміщення за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42 , загальною площею 5,7 кв.м. (а.с.44);

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» 01.03.2010 року, нежиле приміщення 3-го поверху за адресою: м.Одеса, Марсельська, б.42, має загальну площу 5,7 кв.м. (а.с.45-46);

Під час розгляду справи, до суду надійшли матеріали ЖЕО №27188 від 03.09.2015 року за заявою ОСОБА_1 з Суворовського відділу поліції ГУ НП в Одеській області до Суворовського районного суду м.Одеси.

Із вказаних матеріалів, вбачається про те, що відповідно до висновку ДІМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 08.09.2015 року, під час перевірки заяви ОСОБА_1 від 03.08.2015 року, було встановлено про те, що ОСОБА_1, є власником квартири №166 за адресою: м.Одеса, вул. Марсельська 42. Вищезазначену квартиру ОСОБА_1 здає тривалий час квартирантам. Також, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 5,6 кв.м., розташованого на сходовій клітинці 9-го поверху будинку №42 по вулиці Марсельська. В 2014 р. між квартирантами з кв. 166 та ОСОБА_5 22.02.1978 р., яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, виникла конфліктна ситуація, так як ОСОБА_5, дізналася, про те, що мешканці кв. №166 бажають закрити нежитлове приміщення, яке належать ОСОБА_1 та зробити з нього підсобне приміщення для особистого користування. На що ОСОБА_5 заперечила, аргументуючи це тим, що дане приміщення є спільною власністю. Через деякий час, ОСОБА_5 за погодженням з мешканцями кв. 164 та кв. 163 закрила нежитлове приміщення кліткою з метою особистого користування. Після чого ОСОБА_5 роздала ключі від підсобки мешканцям кв. 164 і 163. На наступний день ОСОБА_1, прийшла до ОСОБА_5 з претензіями про те, що ОСОБА_6 незаконно зайняла нежитлове приміщення та надала документи про право власності. Між ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_6 виникли цивільно-правові відносини. Для подальшого розслідування за даним фактом ОСОБА_1 рекомендовано звертатися в Суворовський районний суд м.Одеси (а.с.49);

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, використовує та розпоряджається своїм майном на свій розсуд і має право здійснювати будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст.320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до абз. 2 п. 11 постанови № 14 Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року Верховний Суд України розяснив, що, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Аналогічна право позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-84цс14, яка у відповідності до ч. 1 ст. 360-1 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

При таких обставинах, судом встановлено про те, що відповідачка ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі.

Відповідно до ч. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь які документи,

акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що

містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що позивачка не надалп суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також , суд вважає, що позивачка не довела суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власника, про стягнення завданих збитків та компенсації моральної шкоди задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64 209, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст.319,320,391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власника, про стягнення завданих збитків та компенсації моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.