Справа № 522/1111/15
Провадження № 2/522/3205/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4 про усунення від права спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду і просить усунути від права на спадкування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 27.07.2014 року.

При цьому позивач посилається на те, що 27.07.2014 року помер її чоловік ОСОБА_6 Після його смерті відкрилась спадщина.

З заявами про прийняття спадщини після померлого до нотаріуса звернулась позивач та відповідач ОСОБА_7, яка є рідною донькою померлого.

Відповідно до останнього заповіту померлого, складеного 28.05.2014 року, все своє майно він заповідав доньці ОСОБА_8

Однак, ОСОБА_2 вважає, що донька померлого ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, при цьому все забезпечення необхідним ОСОБА_6, який був тяжко хворим певний період часу перед смертю, здійснювалося саме позивачкою. ОСОБА_9 дії відповідачки ОСОБА_2 вважає свідомими, а тому звертається до суду з даними вимогами.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_10 в судовому засіданні позовні вимоги довірительки підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

При цьому вона пояснила, що ОСОБА_6, перебуваючи на лікуванні в онкологічній клініці «Інновація» та в клініці в Німеччині, знаходився в безпорадному стані і не міг забезпечити умови свого життя та потребував постійного стороннього догляду. Однак, донька хворого відповідач по справі усвідомлюючи та розуміючи стан здоровя свого батька і маючи можливість надавати хворому допомогу, в тому числі й матеріальну, не вчиняла жодних дій по піклуванню за батьком, ні фізичних ані фінансових.

Відповідач ОСОБА_7 та її представник по ордеру ОСОБА_11 у судовому засіданні позов не визнали повністю, просили відмовити у його задоволенні.

При цьому вони послалися на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.12.2015 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року та відмовлено ОСОБА_2 у визнанні недійсним заповіту ОСОБА_6 від 28.05.2014 року, складеного та посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9, а тому на даний час відсутні підстави для наслідування майна померлого ОСОБА_6 по закону.

Крім того, на час хвороби ОСОБА_6 та перебування його в клініці на лікуванні, відповідач по справі була студенткою стаціонару і перебувала на повному матеріальному забезпеченні свого батька, а тому не могла допомагати йому матеріально. Однак, досить часто відповідач навіщала хворого батька та всіляко його морально підтримувала, що на думку відповідача підтверджує те, що вона жодним чином не ухилялась від піклування за хворим батьком.

Третя особа в судове засіданні не зявилась, викликана, про поважність причин не явки суду не повідомлено.

Суд на місці вирішив закінчити розгляд справи за відсутності третьої особи приватного нотаріусу ОМНО ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та відповідачки особисто, допитавши свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_14, дослідивши матеріали справи знаходить позов ОСОБА_2 необґрунтованим, недоведеним, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

27.07.2014 року помер ОСОБА_6, що підтверджується витягом із реєстру про смерть № S 123/2014, виданим Відомством реєстрації актів цивільного стану: Обераудорф Федеративної республіки Німеччина, копія якого є в матеріалах справи.

Після його смерті відкрилась спадщина.

З заявами про прийняття спадщини після померлого до нотаріуса звернулась позивач ОСОБА_2 (дружина померлого) та відповідач ОСОБА_7 (рідна донька померлого).

28.05.2014 року ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9, зареєстрований за реєстровим №549, згідно умов якого ОСОБА_6 заповів ОСОБА_8 все своє майно.

Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності такого, визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини, у разі не охоплення заповітом всієї спадщини, право на спадкування мають особи, що спадкують по закону.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1224 ЦК України та ч.5 ст. 1224 ЦК України, на яких грунтує свою позицію позивач, застосування усунення від права на спадкування можливе лише відносно спадкоємців по закону.

Суд знаходить, що ОСОБА_7 на час ухвалення рішення є спадкоємцем по заповіту після смерті ОСОБА_6, так як рішенням апеляційного суду Одеської області від 08.12.2015 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року та відмовлено ОСОБА_2 у визнанні недійсним заповіту ОСОБА_6 від 28.05.2014 року, складеного та посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9

Також суд знаходить, що ОСОБА_7 не заявляла відмови від спадщини, а заповіт охоплює все спадкове майно, а тому робить висновок, що положення ч.3, ч.5 ст. 1224 ЦК України, щодо усунення ОСОБА_3 від права на спадкування не можуть бути застосовані до останньої.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6, перебуваючи на лікуванні в онкологічній клініці «Інновація» (Київська область) та в клініці в Німеччині хоча і потребував стороннього догляду, однак не був безпораднім, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_1

При цьому суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_12 які надали суперечливі пояснення щодо стану здоровя ОСОБА_6

Також, судом встановлено, що ОСОБА_6 був матеріально забезпеченою людиною та не потребував сторонньої фінансової допомоги і сам оплачував своє лікування, ці факти підтверджені свідками ОСОБА_13, ОСОБА_1 та не заперечені поясненнями свідків ОСОБА_12 (медсестри клініки «Інновація») та ОСОБА_14

Крім того, судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_7 на час хвороби свого батька була студентом стаціонару Одеського національного університету імені ОСОБА_15, що підтверджено матеріалами справи, та знаходилась на повному фінансовому забезпеченні батька, що підтвердили свідки ОСОБА_13, ОСОБА_1 та не заперечили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово відвідувала батька в лікарні, а їх відносини мали доброзичливий характер, донька підтримувала хворого батька морально. Цей факт підтверджений свідками ОСОБА_13, ОСОБА_1 та заперечений поясненнями свідка ОСОБА_12, щодо яких суд ставиться критично через те, що медсестра не кожен день знаходилась біля хворого ОСОБА_6

Отже, суд на підставі зясованих в судовому засіданні обставин справи, які перевірені доказами, вважає, що ОСОБА_7 свідомо не самоусувалась від фізичного піклування за батьком, не маючи при цьому можливостей допомагати хворому матеріально, чого сам хворий не потребував.

Таким чином, суд робить висновок, що позивачем не доведені, передбачені ч.3 та ч.5 ст. 1224 ЦК України обставини, які б дозволяли суду встановити те, що ОСОБА_7 ухилялась від виконання обовязку щодо утримання ОСОБА_6 чи ухилялась від надання допомоги ОСОБА_6, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Керуючись ст.ст.1216, 1217, 1223, 1224, 1233, 1235 ЦК україни, ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус ОМНО ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 27.07.2014 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

24.06.2016