Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа П*ята Запорізька державна нотаріальна контора,про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 р.ОСОБА_1звернувся до суду з позовом, в якому зазначає,що її матір ОСОБА_3з 24.12.1955 р.перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4,під час якого ними був придбаний у власність житловий будинок по АДРЕСА_1,оформлений на ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.ОСОБА_4помер,відкрилася спадщина за заповітом ОСОБА_4від 11.02.2003 р.,яким ОСОБА_4 заповів належний йому житловий будинок сину ОСОБА_5

Спадщину після смерті ОСОБА_4прийняли за заповітом ОСОБА_5та непрацездатна удова ОСОБА_3,яка успадкувала обов*язкову частку у спадщині,фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном відповідно до вимог ст.548,549 ЦК УРСУ,який був чинним на час відкриття спадщини.

Також частка ОСОБА_3 майні подружжя складала 1 /2 частину спірного будинку,таким чином ОСОБА_3належало 2/3 частини житлового будинку по АДРЕСА_1,спадкоємцю за заповітом ОСОБА_5належала 1/3 частини цього ж будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р.померла ОСОБА_3,яка заповіту не залишила,спадщину в рівних частках як перша черга спадкоємців за законом прийняли дочка ОСОБА_1та син ОСОБА_5шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 р.помер ОСОБА_5,який заповіту не складав, спадщину як перша черга спадкоємців за законом прийняв його син ОСОБА_5шляхом подання заяви про прийняття спадщини.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3,яку має успадкувати позивач ОСОБА_1,входить 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1,проте постановою нотаріуса від 01.12.205 р.їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р.матері.

Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати за нею на підставі ст.1261,1262,1268,1296,1297 ЦК України право власності на 1/3 частину житлового будинку по вул.Паторжинського в м.Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

В судовому засіданні позивач підтримала позов з наведених у ньому підстав та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні позов не визнав та пояснив,що,на його думку,частка позивача у будинку,яку вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_3,має бути зменшена,оскільки ОСОБА_1отримала у спадщину ще грошовий вклад.

Представник третьої особи в судове засідання не з*явився,надав письмову заяву про розгляд справи без його участі.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 24.12.1955 р.Орджонікідзевським РАЦС м.Запоріжжя по актовому запису № 1770 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3(після реєстрації шлюбу ОСОБА_3)ОСОБА_3,про що свідчить копія свідоцтва про одруження.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р.народилася позивач ОСОБА_6, матір*ю якої в свідоцтві про народження вказана ОСОБА_7 ,про що надана копія свідоцтва про народження.

17.12.1971 р.ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб по актовому запису № 3756,зробленому Будинком урочистої реєстрації шлюбу м.Запоріжжя,про що надана копія свідоцтва про шлюб,після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «ОСОБА_6».

На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 15.08.1960 р.,ОСОБА_4належав на праві власності житловий будинок 135 по АДРЕСА_1,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 16.09.1960 р.,про що надана копія договора.

Вказаний будинок був набутий у власність в період шлюбу між ОСОБА_4та ОСОБА_3,виходячи із вимог ст.22 КпШС УРСР,який був чинним на час придбання будинку, належав їм на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині кожному,за життя вказані частини ними не виділялися.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.помер ОСОБА_4,11.02.2003 р.він склав заповіт,посвідчений секретарем Великокужелівської сільської ради Дунаєвецького району,яким заповідав належний йому будинок з господарчими та побутовими спорудами сину ОСОБА_5,про що надана копія заповіту.

На день смерті чоловіка ОСОБА_4,його удова ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,досягла віку 77 років,була непрацездатною.

Як роз*яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 р.застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.535 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини,непрацездатна удова померлого успадковує,незалежно від змісту заповіту,не менше 2/3 частки,яка приходилась би на кожного спадкоємця при спадкуванні за законом(обов*язкова частка).

Оскільки ОСОБА_3 спільній сумісній власності подружжя належала 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1,після смерті її чоловіка ОСОБА_4відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку.

Спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4був його син ОСОБА_5,таким чином,обов*язкова частка ОСОБА_3 спадщині складає 1/6 частину (з розрахунку 1/2 частина будинку:2*2/3),а загалом її частка становить 2/3 частини будинку(з розрахунку 1/2 частина + 1/6 частина).

За приписами ст.548,549 ЦК УРСУ ,який був чинним на час відкриття спадщини,для набуття спадщини спадкоємцю необхідно її прийняти протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець визнається таким,що прийняв спадщину,якщо він протягом вказаного строку фактично вступив у володіння або управління спадковим майном чи подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

З матеріалів спадкової справи № 660-2003 до майна померлого ОСОБА_4встановлено,що 07.07.2003 р.ОСОБА_3та 22.07.2003 р.ОСОБА_5подали до П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4,тобто прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 встановлений законом спосіб,документально спадкові права спадкоємці не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_4 р.померла ОСОБА_3,спадщину у складі 2/3 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 прийняли спадкоємці першої черги за законом позивач ОСОБА_1,яка 27.03.2009 р.подала до П*ятої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3,та ОСОБА_5,який подав відповідну заяву 15.08.2013 р.,про що надана спадкова справа № 253-2009 до майна померлої ОСОБА_3

Відповідно до п.4.9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Згідно п.4.15 ,4.18 цього ж Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину може бути вчинена нотаріусом після перевірки правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві з витягом з Реєстру прав власності.

Як передбачено ст.49 Закону України «Про нотаріат»,главою 13 розділу 1 вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо не подано документи,необхідні для її вчинення.

Постановою нотаріуса від 01.12.2015 р.ОСОБА_1було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірного будинку з тих підстав,що ОСОБА_3 встановленому законом порядку не оформила своє право власності на це спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_4

Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Ст.1261,1268 ЦК України визначають,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,той з подружжя,який його пережив,та батьки,спадщина,прийнята спадкоємцем,належить йому із часу відкриття.

Зазначені вище обставини перешкоджають позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

На підставі ст.535,548,549 ЦК УРСУ(в ред.1961 р.),ст.16,1261,1268 ЦК України ,ст.3,10,11,57,60,61,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серія НОМЕР_2 виданий Шевченківським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 13.08.1998 р.,ІПН НОМЕР_1,право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3,яка помела ІНФОРМАЦІЯ_4 р .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко