Справа № 487/2773/16-ц
Провадження № 2/487/1650/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.06.2016 року місто ОСОБА_1 районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.

при секретарі ІГНАТЬЄВІ А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2 зазначила, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 28.07.2001 року. Від спільного життя сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що сумісне життя не склалося внаслідок непорозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактичного припинені, спільне господарство не ведеться. З огляду на викладене, подальше спільне життя і збереження сімї позивач вважає неможливим та просить розірвати шлюб з ОСОБА_3

Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду предявленого до нього позову був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило, таким чином, в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України суд вважає, що відповідач не зявилася до суду без поважних причин. З урахуванням заяви позивача про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 164 ч. 4, ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 28.07.2001 року, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії 1-ФП №061645, видане відділом реєстрації одружень міста Миколаєва, актовий запис №599 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №034014, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №2253.

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. ОСОБА_2 не бажає продовжувати шлюбні стосунки, вважає неможливим їх відновлення та не згодна на примирення у звязку з чим просить розірвати шлюб.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог чинному законодавству України, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та не відповідає засадам добровільності шлюбу, визначеним ст. 24 СК України, у звязку з чим шлюб має бути розірвано.

Вимоги про поділ майна та місце мешкання дитини не заявлені.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112, 113 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28.07.2001 року відділом реєстрації одружень міста Миколаєва, актовий запис №599, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати з оплати судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА