03.02.2016 Справа № 756/4631/15-ц
Номер справи 756/4631/15-Ц
Номер провадження 2/756/264/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Кричиної А.В.

при секретарі - Шкарпіті І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання правочинів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач із вказаним позовом до відповідача, просив суд визнати недійсним кредитний договір № 06/2427К-07 від 27.06.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк»; -додаткову угоду № 1 від 01.06.2009 року до кредитного договору № 06/2427К-07 від 27.06.2007 року; - додаткову угоду № 2 від 01.06.2009 року до кредитного договору № 06/2427К-07 від 27.06.2007 року; - додаткову угоду № 3 від 28.03.2014 року до кредитного договору № 06/2427К-07 від 27.06.2007 року; - додаткову угоду № 4 від 28.03.2014 року до кредитного договору № 06/2427К-07 від 27.06.2007 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.06.2007 року між позивачем та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», укладено кредитний договір № 06/2427К-07, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позивачу у тимчасове платне користування грошові кошти в розмірі 340000,00 дол. США, строком до 26.06.2017 року, зі сплатою 12,5 відсотків річних. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Міруаль», та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: квартиру НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1. В період часу з 2009 року по 2014 рік за ініціативи відповідача були укладені додаткові угоди до кредитного договору 06/2427К-07 від 27.06.2007 року. Укладені додаткові угоди погіршили становище позивача, зокрема збільшилась вартість отриманого кредиту. Згідно додаткової угоди № 2 від 01.06.2009 року підписанням угоди позичальник підтверджує правомірність нарахування банком процентів за користування кредиту та факт їх оплати позичальником в добровільному порядку на підставі договору, включаючи факт сплати за зміненими процентними ставками в період з 28.07.2008 року по 01.06.2009 року у розмірі 15,25 % річних. Тобто у період часу з 28.07.2008 року по 01.06.2009 року під час належного виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором відповідача без будь-яких на те правових підстав, змінивши в односторонньому порядку умови договору, списував заборгованість за кредитом за умовами, які не були передбачені кредитним договором. Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди № 3 станом на 28.03.204 року фактична заборгованість позивача за кредитним договором становить 80677,82 дол. США. Відповідачем в односторонньому порядку визначено суму заборгованості позивача без будь-якого на те обґрунтування. Банк обмежився лише зазначенням в додатковій угоді складових вказаної суми, однак жодного розрахунку відповідачем не наведено. Також, додатковими угодами встановлені умови відповідальності у разі неналежного виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором, які значно посилюють таку відповідальність, що погіршує становище позивача. Відповідач, змінюючи умови кредитного договору, на виконання правил Закону України « Про захист прав споживачів» зобов'язаний був надати позивачу інформацію стосовно сукупної вартості кредиту з урахуванням змінених умов, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, однак банк необхідної інформації не надав. Відповідач використовував нечесну підприємницьку практику, шляхом ненадання у спосіб, передбачений Законом України «про захист прав споживачів», відповідної інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору, а отже кредитний договір та укладені до нього додаткові угоди є недійсними.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та обґрунтування позову підтримала, просила їх задовольнити, при цьому зазначила, що банк вів в оману позивача, використав нечесну підприємницьку діяльність, договір кредиту суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, підтримав письмові запереченнях в яких зазначив, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, оскільки відповідно до приписів НБУ № 328 від 03.06.2009 року « Про заходи щодо забезпечення погашення кредитів», ПАТ «Універсал Банк» запропоновано позичальнику реструктуризацію його кредитного зобов'язання. У зв'язку з чим між банком та ОСОБА_1 було укладено ряд додаткових угод. Крім того, банком дотримано вимоги розділу № 3 Постанови НБУ від 10.05.2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». У кредитному договорі зазначено значення процентної ставки, порядок її обчислення, правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом та інше. Позичальником підписано пам'ятку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Пропозицій про необхідність досягнення згоди щодо якихось інших умов, крім тих, які були погоджені сторонами від позивача не надходило.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 ЦК України)

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору є підписи представника Банку та безпосередньо позичальника .

Судом встановлено, що 27.06.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 06/2427К-07, відповідно до умов якого банк надає позивачу грошові кошти у тимчасове платне користування в розмірі 340000,00 дол. США, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом, строком до 26.06.2017 року. (а.с. 72-76)

На забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 06/2427дп-07 від 27.07.2007 року, згідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_1, що випливають з кредитного договору № 06/2427к-07 та 27.07.2007 року між банком, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міруаль» укладено договір іпотеки, згідно якого поручитель передає в іпотеку квартиру НОМЕР_1 та квартиру НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитуванню та сукупну вартість кредиту» затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168 банком було ознайомлено позивача з умовами кредитування та особливостями кредитування.

Зазначене підтверджується додатком № 1 до кредитного договору № 06/2427к-07 від 27.07.2007 року про графік погашення заборгованості по кредиту, розрахунком орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки. Позивач був ознайомлений із зазначеними документами, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 (а.с. 77-81)

Судом, під час розгляду справи, як зі змісту самого кредитного договору так і додатків до нього не виявлено порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підстав для визнання спірного кредитного договору не дійсними не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1056 ЦК України ОСОБА_1 мав право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі повідомивши про це кредитодавця, але зазначеним правом не скористався.

Крім того, відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, тобто позивач не був позбавлений права, при відсутності згоди або сумніву щодо певних умов кредитного договору, звернутись за наданням кредиту до іншої кредитної установи (іншого банку).

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для визнання спірного кредитного договору недійсним, відповідно до положень ч. 2 ст. 548 ЦК України відсутні підстави і для визнання недійсними додаткових угод до кредитного договору, які відповідають вимогам законодавства та не суперечать положенням основного кредитного договору.

Судом, під час розгляду справи, як зі змісту самого кредитного договору з додатками до нього, так і додаткових угод до спірного договору не виявлено порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», підстав для визнання їх не дійсними не встановлено, а отже у задоволені позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.ст. 203-204, 548, 627, 1056 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання правочинів недійсними відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної арги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Суддя