Справа № 214/5928/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю

секретаря судового засідання Соколовської Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача 1 ОСОБА_2,

представника відповідача 1 ОСОБА_3,

представника відповідача 2 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП.

Позов обґрунтував тим, що 05 лютого 2015 року внаслідок ДТП було пошкоджено належний йому автомобіль НОМЕР_1. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 березня 2015 року винним в ДТП визнано водія автомобіля НОМЕР_2, - ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована ПАТ «СГ «ТАС» з лімітом відповідальності 50000 грн., в зв'язку з чим 06.02.2015 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про настання події з приводу настання ДТП, страхове відшкодування було виплачено частково, а тому, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 18387 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнені позовні вимоги (а.с. 90-92) підтримав та просив їх задовольнити повністю, стягнувши всю шкоду з відповідача ОСОБА_2, оскільки від страхової компанії він отримав суму страхового відшкодування, яка частково компенсувала витрати на ремонт, а решту вважає необхідним стягнути з відповідача 1.

Відповідач 1 ОСОБА_2 у судовому засіданні при вирішення позову покладався на розсуд суду, однак раніше подав до суду заперечення на позов, в яких просив відмовити в задоволенні вимог майнового характеру та не заперечував проти стягнення з нього моральної шкоди на користь позивача в розмірі 1000 грн. (а.с. 37-39). Крім того, звернув увагу суду на невідповідність даних у калькуляції показників з фактичними даними та вважає, що сума страхового відшкодування відповідачем 2 розрахована невірно (а.с. 88-89).

Представник відповідача 1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення уточненого позову.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у запереченнях (а.с. 28-30).

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 05.02.2015 о 21.10 год. водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_3 по вул. Світлогорській у м. Кривому Розі, виконуючи маневр обгону, а саме в момент повернення на свою смугу, не врахував безпечну швидкість руху, безпечну дистанцію, своєчасно не прийняв міри до зменшення швидкості та допустив зіткнення з рухаючимся в попутному напрямку автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, чим порушив вимоги п.п. 12.1; 12.3; 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.03.2015 по справі № 214/1508/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, шляхом порушення п.п. 12.1; 12.3; 13.1 ПДР України, а саме ДТП, що мала місце 05.02.2015 між вказаними транспортними засобами (а.с. 9).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «CHEVROLET LACETTI», д/н АЕ0638Н, була застрахована Полісом №АІ/6549980 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «СТ «ТАС» до 26.06.2015 за шкоду заподіяну майну 50000 грн., франшиза (страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, завжди зменшується на суму франшизи) 0 грн. (а.с. 48).

Згідно кошторису робіт з ремонту автомобіля НОМЕР_1 від 17.02.2015 та рахунку-фактури №СФ-0020 від 17.02.2015 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 вартість ремонту автомобіля внаслідок ДТП становить 42460 грн. (а.с. 10, 11). Крім того, витрати на послуги евакуатора для перевезення пошкодженого автомобіля на СТО становлять 600 грн. Разом матеріальний збиток внаслідок ДТП склав 43060 грн.

25.02.2015 позивач подав до АТ «СГ «ТАС» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 31) та погодився з розміром шкоди у розмірі 24073 грн. 00 коп. розрахованої АТ «СГ «ТАС» (а.с. 32).

Витрати на послуги евакуатора, згідно чеку № 1-5.02.15 та ОСОБА_4 виконаних робіт від 05.02.2015, СПД ОСОБА_6, складають 600 грн. Відповідачем 2 проведено відповідний розрахунок суми страхового відшкодування: 24073 грн. + 600 грн. = 24673 грн. (а.с. 34).

На підставі вищевикладеного АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у повному обсязі у розмірі 24673 грн. (згідно заяви про виплату страхового відшкодування поданої позивачем від 25.02.2015).

АТ «СГ «ТАС» (приватне) здійснило ЕКСП висновок/калькуляція № 00925/20 від 17.02.2015 відповідно до якого розраховано загальну суму ремонту автомобіля «GELLY MR-715A», яка склала 42028 грн. 59 коп. (а.с. 71-74) та визначено коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля 0,5966 (а.с. 75).

Відповідач 2 вважає, що оскільки позивачем було подано до АТ «СГ «ТАС» (приватне) заяву на виплату страхового відшкодування в якій погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 24673 грн., то відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» АТ «СГ «ТАС» (приватне) діяло виключно в межах вказаного закону.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем та відповідачем, представниками відповідачів докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для частково задоволення позову, мотивуючи своє рішення таким чином.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, однак відповідно до ст. 60 ЦПК України, вона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких умов, суд вважає доведеним факт того, що дана ДТП, яка мала місце 05 лютого 2015 року о 21 годині 10 хвилини між транспортними засобами «CHEVROLET LACETTI», д/н АЕ0638Н, водій ОСОБА_2, та «GELLY MR-715A», д/н НОМЕР_4, водій ОСОБА_1, сталася з вини водія ОСОБА_2, а саме через порушенням останнім п.п. 12.1; 12.3; 13.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплати (страхового відшкодування).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливо за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також в випадку, коли страховик має право регресу до особи, застрахував свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази суд встановив, що цивільно - правова відповідальність відповідача 1 ОСОБА_2, застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу №АІ/6549980 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.06.2014. А тому, відповідати за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки також повинен відповідач 2 ПАТ «СГ «ТАС» в межах ліміту відповідальності на одну особу (50000 грн.), а у разі недостатності страхового відшкодування винуватець ДТП.

Зазначений ліміт відповідальності відповідає вимогам п 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно наданого позивачем кошторису робіт з ремонту автомобіля та рахунку фактури № СФ-0020 від 17.02.2015 вартість ремонту автомобіля «GELLY MR-715A» внаслідок ДТП становить 42460 грн. та послуги евакуатора 600 грн., разом матеріальний збиток склав 43060 грн. Вказана сума з незначними розбіжностями підтверджується також ЕКСП висновком/ калькуляцією № 00925/20 від 17.02.2015 проведеним відповідачем 2, відповідно до якого вартість ремонту становить 42028 грн. 59 коп., а коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля 0,5966.

Отже, розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика ПАТ «СГ «ТАС» і саме відповідач 2 повинен був відшкодувати шкоду завдану позивачу, враховуючи, що відповідальність відповідача 1 на час здійснення ДТП була застрахована, що підтверджено відповідним полісом.

Суд критично відноситься до заперечень відповідача 2 щодо погодження розміру шкоди з позивачем. За змістом абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Одночасно, відповідачем 2 надано до суду ЕКСП висновок/калькуляцію № 00925/20 від 17.02.2015 з розрахунком вартості ремонту пошкодженого автомобіля позивача, що свідчить про встановлення останнім розміру заподіяної шкоди і необхідності розрахунку суми відшкодування. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що в калькуляції містяться помилки та невірно розрахована сума відшкодування, яка була сплачена позивачу. А саме: внаслідок розрахунку зведених даних загальна вартість ремонту автомобіля позивача складає 42028 грн. 59 коп. взявши до уваги коефіцієнт фізичного зносу автомобіля 0,5966 сума страхового відшкодування склала 25074 грн. 26 коп. + 600 грн. (послуги евакуатора) = 25674 грн. 26 коп. Однак відповідачем 2 було виплачено 24073 грн. та 600 грн. за послуги евакуатора, які не підтвердженні жодними розрахунками, та не надано жодних доказів, чому саме вказана сума була погоджена з позивачем, якщо розмір шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика ПАТ «СГ «ТАС».

Суд враховує, що позивач уточнив свої позовні вимоги (а.с. 90-92) і бажає стягнути майнову шкоду лише з відповідача 1, однак судом достовірно встановлено, що сума завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди збитків не перевищує ліміту відповідальності страхової компанії за полісом і страхової суми достатньо для повного відшкодування завданої шкоди, тому відповідач 1 як особа, відповідальність якої застрахована, не відповідає перед потерпілим за статтею 1194 ЦК України і в задоволенні позову в частині вимоги відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.

Що стосується заперечень відповідача 1 (а.с. 37-39), який твердить, що позивач надав кошторис та рахунок на ремонтні роботи, які є неналежними доказами, а повинен був надати експертний висновок і тому рахує, що оцінка збитків є невірною, суд вважає вказані заперечення необґрунтованими з огляду на таке.

На підтвердження визначення розміру шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження транспортного засобу позивач має право долучити, зокрема: звіт, висновок, акт товарознавчого дослідження тощо, складені суб?єктами підприємницької діяльності, що мають відповідні ліцензії та дозволи на проведення автотоварознавчих досліджень, висновки державних експертних установ. Надання таких доказів не суперечить вимогам ст.ст. 57, 212 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.64 цього Кодексу письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, позивач на підтвердження розміру шкоди надає кошторис робіт по ремонту автомобіля та рахунок-фактуру, видані ФОП ОСОБА_5, який є зареєстрованим в державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців, має вид діяльності 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.31 оптова торгівля деталями та приладами для автотранспортних засобів, 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладами для автотранспортних засобів (а.с. 12); взятий на облік та має свідоцтво платника єдиного податку (а.с. 13, 14). Відповідач 1, заперечує проти цього розміру, однак не надав ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, не заявив клопотання про призначення експертизи, яку суд призначає за клопотанням сторін, отже суд відповідно до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, яка полягає в отриманні позивачем сильних душевних стражданнях, пов'язаних із переживанням через пошкодження його майна, неможливості тривалий час користуватись своїм автомобілем, що призвело до порушення нормального ритму життя, пережитий психологічний шок через дорожньо-транспортну пригоду, то суд виходить з того, що ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, суд вважає доведеним в ході судового розгляду, що у результаті ДТП позивачу було завдано моральної шкоди та, враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, та вважає за необхідне стягнути з відповідача 1 ОСОБА_2 на користь позивача 3000 гривень.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, підлягає стягненню з відповідача 1 ОСОБА_2 на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст.10, 11, 57, 60, 61, 64, 212- 218 ЦПК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текс рішення складено 27 січня 2016 року.