пр. № 4-с/759/65/16
ун. № 759/2648/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Борденюка В.В.,

при секретарі: Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконною і скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 05 лютого 2016 року ВП №50033053 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Святошинським районним судом міста Києва 01 липня 2013 року про стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначив, що державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка суперечить рішенню суду.

Заявник у судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що ріщенням Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2013 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1 000,00 гривень, але мне менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку починаючи з 14 листопада 2012 року.

На виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження із виконання виконавчого листа Святошинського районного суду міста Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів.

Так, постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві від 05.02.2016 року було відкрито виконавче провадження №50033053, якою на боржника було покладено обов'язок із виплати стягувачу аліментів у розмірі 1000,00 грн. щомісячно.

18.02.2016 року постановою державного виконавця дане виконавче провадження було закрите на підставі п.10 ч.1 статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Святошинського районного суду від 31 січня 2014 року подання державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві задоволено та роз'яснено рішення суду у частині періодичності сплати аліментів.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21.09.2015 року ухвалу Святошинського районного суду від 31 січня 2014 року скасовано і передано на новий розгляд.

Ухвалою Святошинського районного суду від 31 січня 2014 року у задоволенні подання державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про роз'ясненні рішення суду відмовлено.

Відтак, на даний час за вказаним рішенням суду не встановлена періодичність сплати відповідачем аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оскільки резолютивна частина рішення суду не містить періодичності сплати аліментів і кінцевого періоду їх сплати, то, у такому разі, державний виконавець помилково в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження поклав обов'язок на боржника щомісячної сплати аліментів у розмірі 1 000,00 грн.

Так, виконавчі дії державним виконавцем здійснюються на підставі виконавчого листа, що має відповідати ухваленому судом рішенню.

Викладене є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому факт закінчення даного виконавчого провадження за вказаною постановою від 18.02.2016 року не може бути правовою перешкодою для визнання незаконною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у разі її винесення із порушенням законодавчих приписів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 18, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386-387 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Пилипчука Костянтина Ростиславовича від 5 лютого 2016 року ВП №50033053 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/759/1139/13, виданого 01 липня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: