УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 червня 2016 року м. Мукачево Справа №303/681/15-ц 2/303/176/16

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого судді Кость В.В.

при секретарі Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево матеріали

за зустрічним позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_3

треті особи, без самостійних вимог:

(1) Мукачівська районна державна нотаріальна контора

(2) приватний нотаріус Мукачівського району нотаріального округу ОСОБА_4

(3) Павшинська сільська рада Мукачівського району

про визнання добросовісним власником житлового будинку та визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки,

За участю:

представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засідання по справі 30 червня 2016 року представником відповідача подано на розгляд суду зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання його добросовісним власником житлового будинку з надвірними спорудами та прибудовами, що знаходиться в с. Павшино Мукачівського району на вул. Берегівській, 86 «А», а також про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом від 30 вересня 2014 року.

При вирішенні питання щодо можливості прийняття зустрічного позову для можливості його розгляду з первісним позовом, суд, передусім, виходить з того, що згідно з приписами ст. 124 Цивільного процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Поряд з цим, у відповідності з вимогами статті 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Фактичний аналіз зустрічного позову свідчить про те, що у ньому обєднано 1 самостійну вимогу майнового характеру (визнання права власності) та 1 самостійну вимогу немайнового характеру (визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину), які повязані між собою.

Однак, судовий збір за вимогу майнового характеру (визнання права власності) сплачено позивачем з розрахунку вартості майна (будинку) станом на 2008 року.

В свою чергу, п. 9 частини першої ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

По відношення до цього слід зазначити, що у 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 зазначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо вартості обєкта нерухомості на момент звернення до суду (станом на червень 2016 року), з метою визначення дійсної ціни зустрічного позову для сплати судового збору за розгляд майнової вимоги (визнання права власності на житловий будинок).

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (визнання право власності), у порядку передбаченому п. 1 частини першої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна (житлового будинку) на момент звернення до суду за вимогу майнового характеру.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 124, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити представника позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали вручити представнику відповідача за первісним позовом.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость