АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц//791/861/16 Головуючий у першій інстанції Іванищук А.А
Єдиний унікальний номер: 666/4007/15-ц Доповідач Базіль Л..В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.

Полікарпової О.М.

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 01 лютого 2016 року ухвалене в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №014/12/1472, за яким останній отримав кредит в розмірі 30450,00 тис. доларів США зі сплатою 13% річних за користування коштами зі строком повернення до 11.07.2027 року.

Кредитний договір забезпечений окремими договорами поруки, укладених 11.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 і ОСОБА_7, за якими поручителі зобов'язалися відповідати по борговим зобов'язанням позичальника.

Враховуючи, що ОСОБА_6 не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив достроково повернути виданий йому кредит та стягнути з ОСОБА_6 солідарно з ОСОБА_4, та з ОСОБА_7 на його користь: заборгованість за кредитом в розмірі 26529,11 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 558671,99 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 1883,84 дол.США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 39671,46 грн., пені в розмірі 2398,67 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 50513,18 грн., а всього 30811,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 648856,64 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01 лютого 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 28512,95 доларів США, що еквівалентно 600449,34 грн. в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 014/12/1472 від 11.07.2007 року, що складається з: 26529,11 доларів США, що еквівалентно 558671,99 грн. - заборгованість за кредитом; 1883,84 доларів США, що еквівалентно 39671,46 грн. - заборгованість за відсотками; 100,00 доларів США, що еквівалентно 2105,88 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, яка існує станом на 15.06.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по 1827,00 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Скарга обґрунтована тим, що всупереч вимогам ст.ст.10,57-60,119 ЦПК України позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів як відкриття позичкового рахунку, так і доказів перерахування на нього кредитних коштів та їх видачу. Позивач вказувала, що суд першої інстанції не мав права самостійно визначатися з тим із поручителів який би солідарно відповідав разом з позичальником. Крім того, судом першої інстанції не застосовані строки позовної давності за заявою відповідача.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» просить рішення суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача, уточнив вимоги апеляційної скарги в частині стягнення пені та просив рішення суду першої інстанції в частині відмови ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у стягненні пені в сумі 2398,67 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 50513,18 гривень скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити ці вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_4 слід відхилити, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_8 належним чином свої зобов'язання не виконав, які забезпеченні порукою ОСОБА_4, а тому є підстави стягнути з них солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором із застосуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_7 суд виходив з відсутності правових підстав для цього.

Проте, з висновками суду першої інстанції в частині відмови стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_7 погодитися не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 11.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №014/12/1472, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30450,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних з кінцевим терміном погашення 11.07.2027 року.

Відповідно до п.6.5 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках передбачених цим договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки від 11.07.2007 року, між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки від 11.07.2007 року, за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником як солідарні боржники.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не виконував належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість: за кредитом в розмірі 26529,11 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 558671,99 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 1883,84 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 39671,46 грн., пені в розмірі 2398,67 дол. США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 50513,18 грн., а всього 30811,62 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ становить 648856,64 грн.

29 квітня 2015 року у зв'язку із невиконанням ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором на адресу ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 були направлені вимоги банку щодо дострокового погашення заборгованості. Зазначена вимога була отримана ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7,проте ними виконана не була.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачене ст.1050 ЦК України.

Таким чином, висновок суду про неналежне виконання ОСОБА_6 кредитного зобов'язання та існування заборгованості, є вірним.

Колегія суддів погоджується також із висновками суду в частині зменшення розміру пені з огляду на наступне.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вбачається з уточненої позовної заяви позивача від 21.09.2015 року та розрахунку кредитної заборгованості, пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та відсотків за період з 15.06.2014 року по 15.06.2015 рік у розмірі 2398,67 дол. США, що еквівалентно - 50513,18 грн.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення розміру пені, з урахуванням норм ст.551 ЦК України, ст.10 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 2.1 договорів поруки від 11 липня 2007 року, кожний поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що виникають з кредитного договору.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги позивача про солідарне стягнення кредитної заборгованості з боржників,виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником взятих за договором кредиту зобов'язань утворилась заборгованість та оскільки ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів між собою, суд вважав, що відсутні підстави для солідарного стягнення з боржника та поручителів кредитної заборгованості. При цьому самостійно визначив солідарного боржника з позичальником та стягнув кредитну заборгованість з ОСОБА_6 солідарно з ОСОБА_4

Однак, судом не було взято до уваги, що умовами договору поруки, укладеного 11 липня 2007 року між банком та ОСОБА_7, останній зобов'язався перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобов'язань, що виникають з кредитного договору, залишив поза увагою, що банком були заявлені вимоги до ОСОБА_7, як до поручителя, який повинен нести солідарну відповідальність з позичальником.

Отже, суд першої інстанції правильно встановивши обставини справи, помилково дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» підлягає частковому задоволенню, а ухвалене рішення скасуванню - у частині вирішення позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості з поручителя ОСОБА_7 з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» кредитної заборгованості в розмірі 28512,95 доларів США, що еквівалентно 600449,34 грн в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 014/12/1472 від 11.07.2007 року, що складається з: 26529,11 доларів США, що еквівалентно 558671,99 грн - заборгованість за кредитом; 1883,84 доларів США, що еквівалентно 39671,46 грн. - заборгованість за відсотками; 100,00 доларів США, що еквівалентно 2105,88 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, яка існує станом на 15.06.2015 року.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.88 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним при поданні апеляційної скарги судові витрати.

Посилання поручителя ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що позивачем не підтверджено відкриття позичкового рахунку позичальнику, як і факту перерахування на нього кредитних коштів не заслуговують на увагу. Для підтвердження своїх позовних вимог банк надав письмові докази, а саме копію кредитного договору №014/12/1472 від 11.07.2007 року, укладеного з позичальником ОСОБА_6, копію меморіального ордеру №14/12/1472 від 11 липня 2007 року, з якого вбачається, що банком на розрахунковий рахунок позичальника перераховані кошти в сумі 30450,00 доларів США (а.с.77), копії договорів поруки від 11.07.2007 року, укладених між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_7. Зазначені документи позичальником ОСОБА_6 в суді першої інстанції не оспорювалися, клопотань щодо дослідження судом оригіналів вказаних документів не заявлялося.

Доводи ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував наслідки спливу строку позовної давності, щодо застосування якої вона заявляла, перевірені судом апеляційної інстанції і не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що діє від імені ОСОБА_4 висновків суду не спростовують, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст..ст.303,307,309 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючого від імені ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Херсона від 01 лютого 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кредитної заборгованості скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 28512,95 доларів США, що еквівалентно 600449,34 грн в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № 014/12/1472 від 11.07.2007 року, що складається з: 26529,11 доларів США, що еквівалентно 558671,99 грн - заборгованість за кредитом; 1883,84 доларів США, що еквівалентно 39671,46 грн. - заборгованість за відсотками; 100,00 доларів США, що еквівалентно 2105,88 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків, яка існує станом на 15.06.2015 року.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по 1827,00 грн. з кожного, змінити, виклавши його в такій редакції.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в розмірі 1218,00 з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в розмірі 1339,80 грн з кожного, понесені позивачем при поданні апеляційної скарги.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: Л.П Прокопчук

О.М Полікарпова