Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1332/16-ц
Провадження № 2/280/831/16
РІШЕННЯ

Іменем України

27 жовтня 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

при секретарі Бондаренко Н. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову вказав, що 27.05.2008 року померла його мати ОСОБА_2, яка на момент своєї смерті володіла житловим будинком № 25, розташованим по вулиці Грушевського, 25 в селі Горіхове Коростишівського району. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане нерухоме майно. Спадкоємцем вказаного майна померлої є позивач. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, оскільки ОСОБА_3 за життя не оформила вказаних документів на будинок, а тому позивач не має змоги оформити спадщину після її смерті.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши заяви сторін, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 27 травня 2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, в тому числі і на нерухоме майно будинок, що знаходиться за адресою: вулиця Грушевського, 25 село Горіхове Коростишівського району.

Спадкоємцем всього майна є позивач, який вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязок з відсутністю реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

Згідно довідки № 548 від 12 жовтня 2015 року, виданої Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, право власності на будинок не зареєстровано (а.с.6), інвентаризаційна вартість вищевказаного будинку становить 171504 гривні. (а.с.7).

Згідно довідки № 358 від 05.10.2016 року, виданої Шахворостівською сільською радою Коростишівського району, за ОСОБА_2 рахується житловий будинок з надвірними будівлями (а.с.13) та земельна ділянка розміром 0,5000га (а.с.14).

Постановою нотаріуса Коростишівської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо належності житлового будинку спадкодавцеві (а.с.16).

Відповідно до пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до пункту 4.15, 4.18 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 травня 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

На даний час позивач не має можливості оформити право власності на вказане майно, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем. Будь-які інші особи на вказане майно не претендують, спору щодо такого майна також не існує, тобто права третіх осіб не порушені.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази не викликають сумніву у їх достовірності, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст. 16, 328, 1216-1222, 1233, Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 158, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шахворостівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за заповітом на житловий будинок та господарські будівлі № 25, що знаходяться по вулиці Грушевського у селі Горіхове Коростишівського району Житомирської області, в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Щербаченко