Номер провадження 2/754/237/16
Справа №754/9053/15-ц
26 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Щедрікової В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянином ОСОБА_3 з 2010 року. До шлюбу та після укладення шлюбу позивач проживала з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 та власником якої є ОСОБА_3 Певний час позивач проживала окремо, проте в грудні 2014 року навідавшись до квартири, де мешкав її чоловік, дізналася від сусідів, що начебто її чоловік є вбитим, а власником квартири є особа, яка отримала її після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування, а саме: ОСОБА_2 Враховуючи, що 05.02.2010 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено шлюб, 09.02.2010 року ОСОБА_3 звертався до нотаріуса з метою посвідчення заяви і його особу було встановлено нотаріусом, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не міг померти в 2009 році, більш того, на даний момент останній живий та знаходиться за кордоном, позивач була змушена звернутися до суду.
В позовній заяві позивач посилаючись на ст. ст. 1216, 1220 ЦК України та ст. 156 ЖК України, просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину №1-1956 від 19.12.2011 рок, видане П'ятою державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_2 недійсним.
В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач до суду не з'явилася та надіслала заперечення на позовну заяву, в яких просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є двоюрідним братом ОСОБА_2 і вона є єдиним спадкоємцем за законом, оскільки, ОСОБА_3 не перебував у шлюбі, даний факт був підтверджений під час досудового розслідування кримінальної справи по факту вбивства ОСОБА_3 Більш того, ОСОБА_3 був визнаний судом померлим з ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а тому позивачка не могла укласти шлюб з ОСОБА_3
Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду судом повідомлялася, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомила, за таких обставин суд визнав причини її неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.
Вислухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до свідоцтва про право власності від 16.11.2011 року власником квартири АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_3 (а.с.73).
Згідно довідки №639 від 26.10.2011 року, ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 21.03.1985 року. Був зняти з реєстраційного обліку як померлий 14.07.2011 року (а.с.57).
Відповідно до наданої відповіді ЖБК «Хімік-12», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, один проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 1984 року, сім'ї ніколи не мав, помер та був виписаний 14.07.2011 року (а.с.163).
Рішенням Республіки Казахстан встановлено факт споріднених відносин, а саме, що ОСОБА_3 є двоюрідним брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.61-62).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 30 вересня 2010 року ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім з 20 серпня 2009 року (а.с.94-95).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2011 року встановлено факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Києві (а.с.39).

Станом на 26 лютого 2016 року вищевказане рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 05 лютого 2010 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Шевченківської сільської ради, Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.8).

Згідно копії нотаріально засвідченої заяви ВММ №721962, 09 лютого 2010 року ОСОБА_3 звертається до Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві з заявою про реєстрацію його дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. по його місцю проживання: АДРЕСА_1 (а.с.9).

На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.05.2011 року було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.54).

Власником квартири після смерті ОСОБА_3 є його двоюрідна сестра - громадянка Республіки Казахстан ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.12.2011 року (а.с.75).

Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

У позовній заяві представник позивача просить суд визнати свідоцтво про право на спадщину від 19.12.2011 року недійсним, оскільки вважає, що факт вибуття спірної квартири з власності ОСОБА_3 без його на те волі, та перебування цієї квартири у власності іншої особи, порушує законне, передбачене ст. 156 ЖК України, право позивачки ОСОБА_1 проживати в спірній квартирі як члена сім'ї законного власника даного помешкання..

Так, відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири).

Однак, законодавством чітко встановлено підстави визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи, що вимоги ст. 156 ЖК України, порушення права проживання позивачки не є підставою для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, а тому суд вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1220, 1301 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 226-229 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий