У Х В А Л А

18.04.2016 Справа №607/19276/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження №48796181.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання до суду позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст. 119 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначені вимоги закону позивачем не було дотримано оскільки:

Судового збору за подання позову немайнового характеру позивачем не було сплачено та у переліку додатків до позовної заяви не було зазначено квитанцію про сплату судового збору.

Згідно з п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487 гривень 20 копійок).

Відповідно до п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позивач просить визнати незаконним факт виконання виконавчого провадження №48796181, однак такі вимоги не є позовними вимогами в розумінні Цивільного процесуального кодексу України. Позовні вимоги повинні бути заявлені чітко і зрозуміло, відповідно до вимог цивільного законодавства України. При цьому позивач не обґрунтовує своїх позовних вимог з приводу визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження №48796181, зокрема як убачається зі змісту поданої позовної заяви, позивачем оскаржуються дії державного виконавця, проведені в ході виконання виконавчого провадження №48796181. Однак позивач не зазначає, в чому конкретно полягає порушення його прав відповідачем та якими діями. Будь-яких доказів, які б підтверджували викладені обставини на обґрунтування позовних вимог у цій частині, позивач у позовній заяві також не зазначає, що є порушенням вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою в порядку, визначеному розділом VII цього Кодексу.

Глава 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок та умови захисту прав стягувача, боржника та інших осіб під час провадження виконавчих дій. Зокрема, відповідно до ст. 85 вказаного Закону, у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до суду. Скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до розяснень наданих у п. 6 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми там змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дії чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи, державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення ст. 121 ЦПК України.

Законом України «Про виконавче провадження» та ЦПК України не передбачено звернення до суду сторони виконавчого провадження в порядку позовного провадження зі скаргою на дії державного виконавця.

З цих підстав ухвалою судді від 24 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

В ухвалі судді від 24 грудня 2015 року позивача зобовязано усунути недоліки позовної заяви, в тому числі щодо змісту позовних вимог та викладу обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема позивача зобовязано зазначити чіткі та зрозумілі позовні вимоги, відповідно до вимог цивільного законодавства України, обґрунтувати свої позовні вимоги з приводу визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження №48796181. Позивачу також слід було зазначити докази на підтвердження викладених обставин та сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру.

На виконання зазначеної ухвали суду позивачем подано доповнення до зазначеної позовної заяви з копіями документів.

У доповненнях до позовної заяви викладено клопотання про відстрочення сплати судового збору у звязку з тим, що позивач на даний час не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У клопотанні про відстрочення сплати збору сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами, наприклад, за комунальні послуги; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо.

Однак, позивач в обґрунтування своєї вимоги про відстрочення сплати судового збору, не зазначив жодних доказів, які б свідчили про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, оскільки сам по собі факт, що позивач не працює (із записом у трудовій книжці) не є підставою звільнення від сплати судового збору.

Також, до доповнення до позовної заяви позивачем долучено копію вимоги виконавчої служби та копії заяв-відповідей від 07 жовтня 2015 року та 07 грудня 2015 року, та повідомлено, що інші докази будуть наданим ним пізніше.

Проте, в ухвалі від 24 грудня 2015 року суд не зобовязував ОСОБА_1 надавати будь-які докази.

Натомість, вимог, викладених в зазначеній ухвалі ОСОБА_1 не виконав.

Тобто позовна заява й після усунення позивачем недоліків не відповідає встановленим законом вимогам.

Беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі судді від 24 грудня 2015 року про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження, належним чином не виправлені, позовна заява відповідно до ч. ч. 2, 5 ст.121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом його повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК У країни,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про визнання незаконним факту виконання виконавчого провадження повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя