Справа № 558/125/16-ц
номер провадження 2/558/82/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області
Демидівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Мельник Д.В.
секретар судового засідання Хом'як О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 16 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 300 та надати їй право, після розірвання шлюбу, іменуватися її дошлюбним прізвищем.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд цивільної справи 6 травня 2016 року та 20 травня 2016 року не з'явився, хоча про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у справі телефонограмами ( а.с. 19, 27).
Норми ч.6 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України вказують, що особи, які беруть участь у справі, можуть бути викликані в суд за допомогою засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію виклику.
Про причини неявки в суд відповідач не повідомив, заперечень проти позову суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як відповідач ОСОБА_2 на судовий розгляд справи не з'явився і про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, а позивачка ОСОБА_1 не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Позивачка ОСОБА_1 допитана судом як свідок, у відповідності до ст. ст. 180-182,184 Цивільного процесуального кодексу України показала, що вона проживає у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від щлюбу позивачка та відповідач мають трьох неповнолітніх дітей. На даний момент відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально сім'ї не допомагає.
На протязі останніх двох місяців, вона з дітьми проживає окремо від чоловіка. На думку позивачки ОСОБА_3 примирення між ними є неможливим, просить розірвати шлюб, надати їй право іменуватися дошлюбним прізвищем та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Дослідивши по справі показання позивачки ОСОБА_1, допитаної в якості свідка та оцінивши інші письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з постановленням заочного рішення з наступних підстав.
Так, у відповідності до свідоцтва про одруження НОМЕР_1 від 16.11.2002 року, між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований 16 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 300. Після укладення шлюбу, громадянці ОСОБА_4 було присвоєно прізвище чоловіка, а саме ОСОБА_2 (а.с.3).
Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8,9,10).
У своїй заяві позивачка ОСОБА_1 вказала про те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, тому вона рахує що їх шлюб розпався остаточно (а.с.2). Дані фактичні обставини будь-якими іншими доказами не спростовані.
Таким чином, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як на протязі двох місяців вони разом не проживають. Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам інших членів сім'ї, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.
Приймаючи рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд керується нормами ст.24 Сімейного кодексу України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки до шлюбу не допускається.
Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Також судом встановлено, що до укладення шлюбу з ОСОБА_2, позивачка іменувалася прізвищем ОСОБА_4 (а.с.3).
Згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила свої прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо відновлення її дошлюбного прізвища ОСОБА_4.
Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , пов'язаних з розглядом справи.
В матеріалах справи в наявності письмові докази, які підтверджують сплату позивачкою ОСОБА_1 судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок ( а.с.1 ).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області за актовим записом № 300.
Надати позивачці ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, відновити своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник