Єдиний унікальний номер 233/6077/15-ц Номер провадження 22-ц/775/999/2016
Суддя 1 інстанції: Мартишев Т.О.
Доповідач: Новосядла В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Новосядлої В.М.,

суддів: Азевича В.Б., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», треті особи: ОСОБА_3, комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», треті особи: ОСОБА_3, комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», про захист прав споживачів відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, оскільки судом першої інстанції не було враховано, що:

- позивачкою вірно вибраний спосіб захисту своїх прав в даних правовідносинах, оскільки споживач має право на вибір постачальника послуг з теплопостачання; дозвіл органу місцевого самоврядування на відключення від мереж центрального опаленняв даному випадку не потрібен, оскільки дані правовідносини виникли між споживачем та теплопостачальною організацією, послугами якого споживач не задоволений та бажає припинити їх отримання;

- позивачкою обґрунтовано заявлено вимоги про припинення надання послуг теплопостачання та особового рахунку, оскільки з 15 жовтня 2015 року теплоприймальні прилади в її квартирі відсутні, ведення особового рахунку з попереднім власником припинено, відповідачем не надано доказів на підтвердження того, на якій правовій підставі здійснюється ведення особового рахунку з новим споживачем, враховуючи не укладення з ним договору та неможливість споживати послуги з теплопостачання за відсутності теплоприймальних приладів;

- суд першої інстанції не врахував, що правовідносини в даному спорі повинні регулюватись Законом України «Про теплопостачання», положеннями якого не передбачено підстав, що унеможливлюють припинення послуги з теплопостачання в квартиру позивачки.Зазначеним законом не передбачене право відповідача приймати участь у вирішенні питання щодо відключення теплоприймальних приладів споживачів від мережі централізованого теплопостачання;

- суд дійшов помилкового висновку про обовязок позивачки отримати дозвіл органу місцевого самоврядування на відключення від мереж центрального опалення, оскільки теплоприймальні пристрої позивачки не мають відношення ані до мереж центрального опалення, ані до системи центрального теплопостачання. Відповідач по справі не має відношення до надання споживачу послуг централізованого опалення всередині багатоквартирного будинку;

- суд помилково розглядав питання про можливість звільнення позивачки від оплати за послуги теплопостачання, в той час як позивачкою заявлено вимоги про припинення відповідачем надання послуг теплопостачання у звязку з неспроможністю відповідача надавати їх без будь-яких обмежень на вимогу споживача.

Під час слухання справи в апеляційній інстанції представник позивачки підітримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не зявились, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, про що свідчать направлені їм телефонограми, зареєстровані у журналі телефонограм і розміщення на офіційному сайті апеляційного суду повідомлення про слухання справи.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається.

Позивачка є власником 2/3 частини квартири №24, розташованої у будинку №243 по вул. Пушкінській в м. Костянтинівка Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу, реєстровий номер №960 (а.с.4-5, а.с.97).

1/3 частина цієї квартири належить ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 03 квітня 2006 року відділом по приватизації при міському комунальному підприємстві «ЖЕУ» м. Костянтинівка Донецької області (а.с.98).

Тобто, власником 2/3 частин цієї квартири є позивачка,а власником 1/3 частини квартири є ОСОБА_3.

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка зареєструвала своє право власності на 2/3 частини квартири 12 лютого 2016 року.

Позивачка звернулась до суду з позовом про зобовязання відповідача припинити надання послуг з теплопостачання квартири та зобовязати припинити з 15 жовтня 2015 року особовий рахунок, що ведеться стосовно цієї квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що постачальник тепла не здатний забезпечити послугу за мірою потреби в ній.

При цьому позивачка зазначає, що теплоприймальні пристрої (4-и біметалеві 10-ти секційні радіатори ємністю на 2.0л кожний і рушникосушилка) відєднані від мережі центрального опалення вказаного будинку.

Договором №72-юр від 25 травня 2010 року з додатками, який був укладений між комунальним підприємством «СЄЗ» (виконавець) та обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» виробнича одиниця «Костянтинівкатепломережа» (виробник), встановлені умови надання послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідно до яких виробник забезпечує постачання теплової енергії у багатоквартирний житловий фонд виконавця.

Згідно із додатками до цього договору,визначені межі балансового розподілу між ВО «Костянтинівкатепломережа» та перелік житлових будинків, в які подається теплова енергія по КП «Служба єдиного замовника».

До вказаного переліку відноситься будинок №243 по вул. Пушкінській у м. Костянтинівка Донецької області, який підключений до системи централізованого опалення (а.с.135-137).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 24-26 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою Кабінету України №630 від 21 липня 2005 року споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 2.1 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року №169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року №4 «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання»передбачено, що рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Згідно із пунктом 2.2 цього Порядку обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання.

Відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Таким чином, вказаний Порядок унеможливлює відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише у будинку в цілому.

Згідно із Актом від 09 жовтня 2015 року у квартирі АДРЕСА_1 власником ОСОБА_4 були замінені труби центрального опалення («подача» та стояки) на суму 1 915 гривень ( а.с.139).

ОСОБА_1 зверталась до директора комунального підприємства «СЄЗ» з заявою про зарахування вартості матеріалів по заміні труб до квартплати з доданням копій товарних чеків (а.с.140).

Таким чином, позивачкою не були дотриманий порядок відключення квартири від мереж центрального опалення.

Крім того, згідно із матеріалами справи квартира знаходиться у спільній частковій власності, а саме: 1/3 частина цієї квартири належить ОСОБА_3, а 2/3 частин цієї квартири належить позивачці.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.3. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.4. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка як власник 2/3 частини квартири не надала суду доказів того, що вона узгодила із ОСОБА_3 як із власником 1/3 частини квартири питання щодо звернення до суду із вказаним позовом, а також доказів на підтвердження повноважень представляти її інтереси в суді.

Згідно із пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» N 5 від 07 лютого 2014 року власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. З урахуванням положень статті 13, частини третьої статті 16, статті 319 ЦК у разі вчинення, зокрема, наведених дій суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу.

Виходячи із того, що співвласниками квартири є дві особи, і згідно із вимогами статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, то у позивачки не було правових підстав заявляти вказані вимоги щодо всієї квартири без узгодження із співвласником.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення не вбачається.

У відповідності до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не «припинив рахунку» на квартиру, то апеляційний суд виходить із наступного.

Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов'язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Для обліку побутових споживачів використовується поняття «Особовий рахунок».

Особовий рахунок абонента це форма індивідуального обліку платежів та витрат абонента, що здійснюються на сплату послуг.

В особовому рахунку на квартиру відображаються: № особового рахунку, адреса, прізвище, імя по батькової користувача послуги, пільги, у разі необхідності кількість членів родини, тарифи, інформація про прилади обліку, пломбування та ін.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом ( частина 2 статті 16 ЦПК України).

При цьому, спосіб захисту прав має бути ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Ведення комунальним підприємством «особого рахунку» на квартиру не порушує права позивачки.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: