Ухвала

іменем україни

14 червня 2016року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про зміну умов кредитного договору та договору поруки,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року, описку у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 18 лютого 2014 року, позов задоволено. Змінено п. 1.1. кредитного договору на видачу публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 202 000 грн. зі сплатою 11,9 % річних строком до 17 грудня 2037 року. Визнано недійсним пункти 1.3., 3.2., 10, 13 кредитного договору, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 та п. 1 договору поруки, укладеного ПАТ між «Сведбанк» та ОСОБА_3 від 18 грудня 2007 року, в частині сплати 11,9 % відсотків по кредиту. Визнано недійсною вимогу ВАТ «Сведбанк» від 13 листопада 2008 року про зміну умов кредитного договору від 18 грудня 2007 року про сплату в повному обсязі суми кредиту та відсотків за користування кредитом до 10 грудня 2008 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що 18 грудня 2007 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 40 000 доларів США на строк до 17 грудня 2037 року включно на умовах сплати 11,90 % річних за користування кредитом. Додатком № 1 до кредитного договору, який є невід'ємною його частиною, встановлено графік погашення кредиту.

Згідно з п. 3.1. договору кредиту позичальник зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу банку згідно додатку № 1.

Відповідно до п. 3.3. договору кредиту проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником через касу банку на рахунок нарахованих відсотків щомісяця в період з 01 по 10 число включно, за попередній календарний місяць, проценти, нараховані за останній календарний місяць фактичного користування кредитом сплачуються позичальником одночасно з погашенням кредиту.

Пунктом 3.8 кредитного договору визначено взаємну згоду сторін без укладання будь-якої додаткової угоди на зміну умов договору з відповідною зміною зобов'язань позичальника щодо строку виконання зобов'язань за цим договором та відповідних прав банку вимагати від позичальника виконання зобов'язань зокрема у випадку невиконання зобов'язань, передбачених пунктами 5.1.7., 5.1.11. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, а позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому цим пунктом. При цьому строк виконання позичальником своїх зобов'язань (повернення кредиту, сплати процентів за користування ним) настає на десятий календарний день з дня отримання повідомлення позичальником.

У забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 18 грудня 2007 року укладено договір поруки, згідно з п. 2 якого, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов зазначеного кредитного договору усім належним йому майном та грошовими коштами, за п. 3 договору поруки відповідальність поручителя за договором поруки обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобов'язанням, нарахованими процентами, комісіями, пенями та іншими платежами, передбаченими основним зобов'язанням. Поручитель підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та повністю з ними погоджується, про що зазначено у п. 15 договору.

Договір поруки підписаний поручителем, позичальником, представником банку та скріплений печаткою банку.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1., 2.2. якого банк відступає ТОВ «ФК «Вектор Плюс» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі й за спірними зобов'язаннями.

Крім того, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») також укладено договір факторингу, відповідно до пунктів 2.1., 2.2. якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у тому числі і за кредитним договором від 18 грудня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_2, поручителем за яким є ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що право вимоги за спірним кредитним договором на час ухвалення рішення по справі належало ТОВ «Кредитні ініціативи», а отже місцевим судом порушено норми процесуального прав у зв'язку з незалученням його до участі у справі. Розглянувши справу у заочному порядку, суд першої інстанції не з'ясував коло відповідачів, чим порушив права ТОВ «Кредитні ініціативи». Суд апеляційної інстанції не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

Встановлено, що апеляційний суд всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, взв'язку з чим обґрунтовано скасував рішення місцевого суду.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сведбанк» про зміну умов кредитного договору та договору поруки, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М.Фаловська