Справа №487/1501/16-ц 28.04.2016 28.04.2016 28.04.2016
Провадження №22-ц/784/1125/16
Єдиний унікальний № справи: 487/1501/16-ц Головуючий першої інстанції Нікітін Д.Г.
Провадження № 22-ц/784/1125/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду Козаченко В.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Козаченка В.І.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Тищенко Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання третейської угоди недійсною,

В С Т А Н О В И Л А:

23 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним п. 6.2 (про третейське застереження) Договору кредиту № 640/735-К735 від 30 листопада 2007 року, укладеного між нею та відповідачем.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2016 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме несплати судового збору при її подачі.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на незаконність указаної ухвали, просила її скасувати і направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Вислухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню через наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно вимог ч. 5 ст.119 ЦПК України позивачем до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В преамбулі Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон) установлено, що саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст. ст. 3, 5 названого Закону.

Раніше п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону передбачав, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, - звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, до Закону України «Про судовий збір» внесено зміни, якими ст. 5 цього Закону викладено в новій редакції. Тепер вже не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом 23 березня 2016 року, тобто на час чинності ст. 5 вище названого Закону у новій редакції.

ЇЇ посилання на те, що ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, безпідставні.

Так, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним процесуальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню в даному випадку.

На правильність такого застосування названого Закону орієнтував Верховний Суд України в ухвалах від 6 і 14 січня, 9 лютого та 18 березня 2016 року.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (в редакції від 22 травня 2015 року) при подачі позову про визнання недійсним п. 6.2 (про третейське застереженням) Договору кредиту № 640/735-К735 від 30 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк», вона повинна була сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.). Однак, позивачка до вказаної заяви оригінал документу про сплату такого судового збору не додала.

Отже, суддею місцевого суду позовну заяву ОСОБА_3 ухвалою від 25 березня 2016 року було залишено без руху обґрунтовано та відповідно до зазначених вимог процесуального законодавства. В зв'язку з чим, підстави для скасування оскарженої ухвали відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись статтями 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити, а ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2016 року ? залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В.І. Козаченко

Судді: О.Я. Мурлигіна

Л.М. Царюк