ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9359/16-ц
провадження № 2/753/5076/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Борисова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Департамент земельних ресурсів КМДА про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, відновлення меж земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до відповідачів про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, відновлення меж земельної ділянки. Посилались на те, що ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.03.1994 року, успадкувала будинок за адресою: АДРЕСА_1 та 0,40 га земельної ділянки.

08.09.2003 року ОСОБА_6 надала нотаріальну згоду на приватизацію ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,28 га, зареєстровану в реєстрі за № 5929.

Земельну ділянку площею 0,10 га, що розташована по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 відповідно договору дарування від 04 листопада 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б., зареєстровано в реєстрі за № 7966.

В 2007 році на ім'я ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_2, № ТПВ-5340 від 15.05.2007 року до справи А-4057, яким було передбачено передати ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,10 га за рахунок земель не наданих у власність чи користування.

Департаментом земельних ресурсів було внесено зміни у базу даних міського кадастру та технічного звіту по ділянці обліковий НОМЕР_1 на підставі технічного паспорту на одноквартирний житловий будинок АДРЕСА_2, інвентаризаційна справа № 35685, виготовлений 14.06.2013 року, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки становить 0,28 га, тобто вже відведеної земельної ділянки,площею 0,10 га, доповнити земельною ділянкою площею 0,18 га з виходом на АДРЕСА_3.

22 травня 2013 року ОСОБА_3 надала нотаріальну згоду ОСОБА_2 на відведення їй земельної ділянки по АДРЕСА_2 з виходом на АДРЕСА_3.

Знаючи про це ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком захопили 0,05 га земельної ділянки Інших дозволів, в тому числі на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_6 не надавала, а ОСОБА_5 підробила межі земельної ділянки зазначені в державному акті від 10.01.2004 року.

Просили стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 судовий збір.

В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачі та їх представник проти задоволення позову заперечували на підставі наданих суду письмових заперечень.

Представник третьої особи до суду не з'явився, про час і дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Стаття 391 ЦК України перебачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1, 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 1 ст. 106 ЗК України встановлено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Вказаними нормами Закону, на які посилаються позивачі, передбачено захист прав власності. В свою чергу доказів набуття права власності на земельні ділянки за НОМЕР_1 та НОМЕР_2, межі яких просять відновити позивачі, суду надано не було.

Відповідно отриманих витягів з Державного земельного кадастру зазначено, що земельні ділянки за НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в базі не значаться. На ті ж обставини посилалися відповідачі у своїх запереченнях.

У відповідності до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з цього, в позові слід відмовити, оскільки у позивачів відсутнє право, яке могло бути порушеним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 213-215 Цивільтного процесуального кодексу України, ст.ст. 16, 391 Цивільтного кодексу Українист. ст. 106, 125, 152Земельного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Департамент земельних ресурсів КМДА про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, відновлення меж земельної ділянки - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Комаревцева Л.В.