Справа № 146/1345/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" листопада 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.

представника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів, та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, який збільшила заявою від 17 листопада 2016 року, в якому просить встановити факт належності її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, договору купівлі-продажу будинку, що розташований по АДРЕСА_1 від 23 серпня 1988 року і технічного паспорту на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, виготовлені на ім'я ОСОБА_5, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, що складається із 71/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, і земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,0172 га, що розташована по АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві померла ОСОБА_5, яка доводилася позивачці матір'ю.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно, що складається із 71/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, і земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,0172 га.

Позивачка зазначає, що за життя мати склала заповіт на ім'я дочки позивачки ОСОБА_8, яким заповіла останній житловий будинок, однак донька від спадкового майна відмовилася, про що 21 жовтня 2014 року подала до нотаріальної контори відповідну заяву.

Окрім позивачки, спадкоємцями майна ОСОБА_5 залишилися її діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які також на спадщину не претендують.

Позивачка зазначає, що на протязі встановленого законом шестимісячного строку вона вступила у фактичне володіння спадковим майном, оскільки оформила своє право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак при підготовці документів до нотаріальної контори на оформлення права власності на будинок виявилося, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий будинок, тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилася, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, попросив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять справу розглядати без їхньої участі, не заперечують проти задоволення позову.

Представник Томашпільської селищної ради в судове засідання не з'явився, однак селищний голова Томашпільської селищної ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, не заперечує проти позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, розглянувши заяви інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті (свідоцтві про смерть).

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючих документів її матері.

Метою встановлення заявлених фактів є реалізація позивачкою права успадкувати майно своєї матері.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2. У свідоцтві про її народження батьками записано ОСОБА_11 та ОСОБА_5 (а.с.4).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 5 квітня 2016 року вбачається, що 16 серпня 1977 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Томашпільського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 44, ОСОБА_12 уклав шлюб із ОСОБА_2. Після державної реєстрації шлюбу сторонам присвоєно прізвища ОСОБА_12/ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Києві померла ОСОБА_5 (а.с.6).

Як вбачається із договору купівлі-продажу будинку, що розташований по АДРЕСА_1, покупцем 71/100 частини даного будинку є ОСОБА_5 (а.с.12-13).

Відповідно, технічний паспорт на 71/100 частини житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, видано на ім'я ОСОБА_5 (а.с.14).

При зверненні до суду позивачкою було отримано оновлений технічний паспорт на 71/100 частини вищезазначеного житлового будинку, де вулицю вже зазначено - АДРЕСА_1 (а.с.15).

Згідно довідки Томашпільської селищної ради № 3340 від 15 листопада 2016 року, адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 після перейменування на підставі рішення 3 сесії Томашпільської селищної ради 7 скликання від 28 січня 2016 року та Рішення виконавчого комітету Томашпільської селищної ради № 16 від 24 лютого 2016 року стала АДРЕСА_1, тому потрібно рахувати, що житловий будинок знаходиться за адресою смт Томашпіль АДРЕСА_1; земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, рахується АДРЕСА_1 (а.с.41).

Згідно довідки Томашпільської селищної ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (а.с.43).

Оскільки судом встановлено та підтверджено матеріалами справи що ОСОБА_5 та ОСОБА_5-одна і та ж особа-мати ОСОБА_2, отримані останньою документи, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку та технічний паспорт на житловий будинок на ім'я останньої містить помилку у написанні прізвища власника, факт належності правовстановлюючих документів матері позивачки має для самої позивачки юридичне значення і впливає на можливість належним чином оформлення спадкового майна, тому дані вимоги підлягають задоволенню.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві померла ОСОБА_5 (а.с.6).

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються свідоцтвом про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб(а.с.4-5).

Згідно довідки виконкому Томашпільської селищної ради № 697 від 26 липня 2016 року, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 залишилося спадкове майно, що складається із 71/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та належав покійній на підставі Договору купівлі-продажу від 23 вересня 1988 року; земельна ділянка розміром 0,0172 га, що знаходиться в смт Томашпіль по АДРЕСА_1 під житловим будинком; після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем за заповітом від 15 червня 1993 року являється ОСОБА_8, яка проживає в м.Києві, та за законом, відповідно ст.. 1261 ЦК України, донька ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 1988 року, Воскова продала 71/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 в смт Томашпіль ОСОБА_5 (а.с.12-13).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок від 29 квітня 1993 року, ОСОБА_5 була володільцем 71/100 житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Згідно довідки про показники об'єкта нерухомого майна, відповідно до проведеної інвентаризації від 10 серпня 2016 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, має такі показники: загальна площа 52,82 кв.м., житлова площа 32,1 кв.м. До складу спадкового майна входить 71/100 частина житлового будинку «А», підвал «А», будинок знаходиться в аварійному стані, відсутня покрівля, перегородки, підлога, прорізи, отоплення, сантехніка, відсоток зносу-80. Згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року право власності на майно зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.16).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 12 жовтня 2012 року відділом Держкомзему у Томашпільському районі, ОСОБА_5, яка проживає АДРЕСА_2, на підставі рішення Томашпільської селищної ради 26 сесії 6 скликання від 20 червня 2012 року, є власником земельної ділянки площею 0,0172 га, що розташована по АДРЕСА_3, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.17).

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідками селищної ради, ОСОБА_5 належали житловий будинок та земельна ділянка, що розташована по АДРЕСА_1, тобто в державному акті невірно було зазначено номер будинку та земельної ділянки, що сторонами не оспорюється, тому судом прийнято до уваги.

Як вбачається із матеріалів справи, 15 червня 1993 року ОСОБА_5 зробила розпорядження, яким житловий будинок зі всіма надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 (як зазначено було у державному акті) заповіла ОСОБА_8 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_8 5 квітня 2001 року одружилася із ОСОБА_14 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_8 (а.с.38).

21 жовтня 2014 року ОСОБА_8 до органів нотаріату Вінницької області подала заяву, якою відмовляється від прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_5 (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, 5 квітня 2016 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори видано дане свідоцтво ОСОБА_2 на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5, що складається із 1/3 долі; спадщина складається із земельної ділянки площею 1,9569 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Томашпільською РДА 28 лютого 2003 року та зареєстрованого за № 494 (а.с.9).

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, 13 вересня 2016 року державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори видано дане свідоцтво ОСОБА_4 на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5, що складається із 1/3 долі; спадщина складається із земельної ділянки площею 1,9569 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Томашпільською РДА 28 лютого 2003 року та зареєстрованого за № 494 (а.с.10).

Згідно Витягу із технічної документації по нормативній грошовій оцінці земель смт Томашпіль, власником земельної ділянки, площею 0,0172 га, в тому числі: забудовані землі-0,0172 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 в смт Томашпіль, є ОСОБА_5 (а.с.18).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Спадкоємець майна ОСОБА_5 за законом, позивачка у справі ОСОБА_2 зверталася до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом їй видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів (а.с.20).

Згідно вищезазначеного, вбачається висновок про те, що ОСОБА_2 прийняла спадщину, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена на підставі заяв ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, які подали ці заяви для прийняття спадщини, що складається із земельної ділянки, розташованої на території Липівської сільської ради, належної спадкоємцю на підставі державного акту на землю серії НОМЕР_2, виданого Томашпільською РДА 28 лютого 2003 року. До спадкової справи долучено копії свідоцтв про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.24-29).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 єдиний спадкоємець за законом на спадкове майно своєї матері ОСОБА_5, що складається із 71/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,0172 га, що розташована по АДРЕСА_1, яка спадщину прийняла, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тобто позивачка набула права та обов'язки спадкодавця, тобто спадщина після смерті її матері належить їй, а неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на належне спадкодавцю майно, не може бути перешкодою у набутті права власності на таке спадкове майно.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідачами визнано позовні вимоги ОСОБА_2, визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовна заява ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 15, 57-62, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючих документів, та визнання права на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, договору купівлі-продажу будинку, що розташований по АДРЕСА_1 від 23 серпня 1988 року і технічного паспорту на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, виготовлені на ім'я ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Києві, що складається із 71/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, і земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,0172 га, що розташована по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 листопада 2016 року.

Суддя: О. В. Пилипчук