Справа № 302/1118/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Сочка І.І.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 25 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015року ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, щов адрес начальника Закарпатської митниці за підписом відповідача по даній справі поступила скарга про те, що ОСОБА_1 займається контрабандою, систематично пересікає кордон України, не сплачуючи при цьому ніяких податків.

Дана скарга створила для позивача незручності, які полягали в перевірці викладеного та дачі пояснень.

Вважає, що наведене в скарзі не відповідає дійсності, є прямим умислом на приниження його честі і гідності.

Тому просив суд спростувати дану інформацію як недостовірну та стягнути з відповідача 30 000 грн. морального відшкодування.

Рішенням Міжгірськогорайонного суду від 25 січня 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування даного рішеннята ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає до частковогозадоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що інформація поширена ОСОБА_2 і його твердження про систематичне пересікання ОСОБА_1 кордону України знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, тобто, суд вважав, що не мало місце навмисне поширення неправдивої інформації про особу.

Однак повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи,в адрес голови ОДА, начальника управління ДФС та начальника митниці поступила заява за підписом ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 тривалий час займається контрабандою, а саме, щотижня прямуючи в Чехію перевозячи на своєму автомобілі не тільки людей, а і інший контрабандний товар, не маючи дозволу та не сплачуючи податки (а.с. 22).

В поясненні, яке було дано 08.09.2015 року на ім'я начальника ОІ ГУ ДФС в Закарпатській області, ОСОБА_2 не вказує, що ОСОБА_1 займається контрабандою, а зазначає, що позивач систематично здійснює поїздки за кордон на своєму власному автомобілі і які саме вантажі перевозить через кордон ОСОБА_2 не відомо.

Частиною 1 ст. 275 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду із позовом про захист її гідності та честі.

Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і всебічно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 270 ЦК до цивільних прав відносяться і особисті немайнові права, зокрема право на повагу до гідності та честі.

Відповідно до ст. 275 ЦК фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, який здійснюється у спосіб не тільки встановлений у гл. 3 ЦК, а іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Ст. 277 ЦК встановлює, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, а якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

З матеріалів справи вбачається, що зміст заяви розісланої до Закарпатської облдержадміністрації, Головного Управління ДФС у Закарпатській області та Закарпатської митниці принижує честь та гідність позивача, оскільки в його тексті позивач звинувачується у вчиненні правопорушень, а саме зазначається :« ОСОБА_1 тривалий час займається контрабандою, а саме щотижня, з суботи на неділю прямуючи до Чехії, в основному через митний пост «Лужанка» перевозить на своєму автомобілі державний номер НОМЕР_1 не тільки людей, а і інший контрабандний товар, не маючи жодного дозволу та не сплачуючи при цьому жодних податків, тим самим порушуючи не тільки законодавство України а і вимоги Конвенції про міжнародні автомобільні перевезення пасажирів і багажу.»

Однак, ОСОБА_2 в судових засідання суду першої та апеляційної інстанції заперечив факт складання, підписання ним даної заяви та відправки її у різні органи влади.

Отже захист немайнового права позивача повинен бути здійснений у спосіб встановлений ч. 4 ст.277 ЦК, яка передбачає, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апелянта є частково обгрунтованими, а рішення суду в цій частині підлягає зміні в частині визнання недостовірною і такою, що принижує честь, гідність позивача, інформацію, поширену в листі направленому від імені ОСОБА_2 до Закарпатської облдержадміністрації, Головного Управління ДФС у Закарпатській області та Закарпатської митниці.

Керуючись ст. 15, 270, 275-277, 297 ЦК України, ст. 303, 304, 307,309, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів ,-

рішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Міжгірського районного суду від 25 січня 2016 року- змінити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації і стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недостовірною і такою, що принижує честь та гідність ОСОБА_1, інформацію, поширену в листі направленому від імені ОСОБА_2 до Закарпатської облдержадміністрації, Головного Управління ДФС у Закарпатській області та Закарпатської митниці наступного змісту :« ОСОБА_1 тривалий час займається контрабандою, а саме щотижня, з суботи на неділю прямуючи до Чехії, в основному через митний пост «Лужанка» перевозить на своєму автомобілі державний номер НОМЕР_1 не тільки людей, а і інший контрабандний товар, не маючи жодного дозволу та не сплачуючи при цьому жодних податків, тим самим порушуючи не тільки законодавство України а і вимоги Конвенції про міжнародні автомобільні перевезення пасажирів і багажу.»

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді