1Справа № 335/4826/16-ц 2-о/335/76/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, заінтересована особа Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, в якій просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим нормами ЦПК, що регулюють питання форми заяви окремого провадження про встановлення фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" звертається увага судів на наступне: в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Пред'явлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана із порушенням вимог ст.258 ЦПК України, а саме: у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити факт та не зазначено чи було відмовлено в одержанні документів.

Вирішення питання про майбутні правовідносини сторін, знаходяться за межами компетенції суду. Встановлення юридичних фактів встановлюється на момент виникнення або настання якоїсь події, а не в майбутньому і встановлення юридичних фактів на майбутнє, законом не передбачено.

Окрім того, подаючи заяву про встановлення факту відносно особи, яка не бере участь у справі, вказану особу до участь у справі не притягнув, довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2 до заяви не додав.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) має повну цивільну дієздатність.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва у суді.

Якщо представництво здійснюється за довіреністю, то відповідно до вимог ст.42 ЦПК України довіреність повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, у стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема:- взаємовідносини із заявником залежать від мети спору, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов'язки;- організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства, а саме конкретизувати мету встановлення факту з врахуванням того, що судом не встановлюються юридичні факти на майбутнє, як про те зазначає заявник, зазначити всіх заінтересованих осіб або надати довіреність на представництво та надати копію заяви для заінтересованої особи.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, заява про встановлення факту підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені недоліки, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк пять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви, яка б відповідала вимогам ст. 256, 258 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Розяснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова