Справа № 143/1739/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А.В.,

за участю секретаря Шафер В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Погребище справу за позовом ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

24.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її вітчим - ОСОБА_2, який до дня смерті проживав в АДРЕСА_1. Відповідно, внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), що розташована на території колишнього КСП ім. Грушевського, АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що померлий являється її вітчимом, так як проживав з її матір'ю однією сім'єю близько п'ятдесяти років та утримував її. Тобто, позивач стверджує, що являється єдиним спадкоємцем за законом як особа, що перебувала на утриманні померлого. В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що на час відкриття спадщини умови та порядок спадкування регламентувалися ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Позивач в передбачений законодавством строк фактично прийняла спадщину так як вступила у володіння та управління спадковим майном згідно ч. 2 ст. 548, 549 ЦК Української РСР. Заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори про відмову від права на спадщину позивач не подавала. Відповідно приймаючи до уваги те, що вона фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця їй необхідно визнати свої права на нерухоме майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явилась, проте повідомила суд про це шляхом подання заяви, керуючись ч. 2 ст. 158 ЦПК України та клопотала розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак повідомив заявою про причини неявки та просив розгляд справи провести за його відсутності. Не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

По справі беззаперечно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер спадкодавець - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.02.1996 р. (а.с. 8). За життя спадкодавець не залишив заповітного розпорядження на випадок своєї смерті, тому спадкування здійснюється за законом. Позивач являєтсья єдиним спадкоємцем за законом, як особа, що перебувала на утриманні померлого (а.с. 10а). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на земельну частку (пай), що розташована на території земель колишнього КСП ім. Грушевського, АДРЕСА_1. Позивач фактично прийняла спадщину тим, що вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно в порядку звернення до суду їй необхідно визнати право на спадкове майно після смерті вітчима.

З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі з огляду на наступні підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч. 1 ст. 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", викладених в п. 4 Постанови № 4 від 24.06.1983 року в тій частині, якщо у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, то суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не встановлення факту прийняття спадщини, а тому за захистом свого спадкового права особа звертається безпосередньо до суду.

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: позивач має право на спадщину за законом після смерті вітчима, оскільки в порядку ст. 548, 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), що діяв на момент відкриття спадщини, в шестимісячний термін після смерті спадкодавця вступила в управління та володіння спадковим майном, отримала в користування сертифікат на право на земельну частку (пай). Задоволення судом пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Позов базується на законодавчих нормах, є обґрунтованим та підтвердженим документами, що знаходяться в матеріалах справи, а тому його слід задоволити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212 , 215 ЦПК України, суд , -

Вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувала на утриманні ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року протягом 12 років.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) розміром 2,28 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала в колективній власності КСП ім. Грушевського, АДРЕСА_1, право на яку належало спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 28.12.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.

Суддя