05.10.2016 Справа № 363/2438/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді - Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Абрамівської сільської ради, третя особа: Вишгородська районна державна нотаріальна контора Київської області про визнання прав власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 21 квітня 2003 року померла мати позивача - ОСОБА_2. Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області, 17 вересня 1997 року, ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу та ще одному сину ОСОБА_3 14 травня 2006 року помер брат позивача - ОСОБА_3. До складу спадкового майна входить 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Савенка, вул. Комсомольська, 4, Вишгородського району, Київської області.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить визнати за нимправо власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 квітня 2003 року на спадкове майно 2/3 частини житлового будинку № 4 з господарськими спорудами по вул. Комсомольська в с. Савенка Вишгородського району Київської області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, голова сільської ради направив до суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 квітня 2003 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 348472, зареєстроване виконавчим комітетом Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 6.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: 2/3 частини житлового будинку № 4, з господарськими спорудами по вул. Комсомольська в с. Савенка Вишгородського району Київської області.

Відповідно до заповіту від 17 вересня 1997 року, посвідченого секретарем виконкому Абрамівсьської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_5, зареєстроване в реєстрі за № 26, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, на що вона матиме законне право заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Спадкоємцем ОСОБА_2 являються: син - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯУ № 212505, зареєстроване Савенським ЗАГСом, 23 червня 1949 року, актовий запис 9, який прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) та син ОСОБА_3

14 травня 2006 року, помер брат позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 044405, зареєстроване виконкомом Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 38.

Відповідно до спадкової справи № 569/2015 до майна померлої 21 квітня 2003 року ОСОБА_2, індекс справи № 02-14, спадкоємцями ОСОБА_2 є: син- Мартиненко М.Г.

ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом шляхом подачі заяви № 1563 від 01 грудня 2015 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 з приводу оформлення власності на житловий будинок, державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Відповідно до листа Вишгородської районної державної нотаріальної контори № 912/01-16 від 14 вересня 2016 року, спадкова справа після померлого ОСОБА_3 в період з 2000 року по 14 вересня 2016 року не заводилась.

Згідно рішення Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 28 від 23 травня 1997 року, у відповідності з постановою Ради міністрів «Про порядок Державного обліку житлового фонду» від 10 лютого 1985 року у звязку з необхідністю проведення реєстрації права особистої власності, ОСОБА_2 оформлено право особистої власності на 2/3 частини житлового будинку.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 185 від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_2 спільно проживала на момент смерті 21 квітня 2003 року з ОСОБА_1

Згідно акту складеного 09 листопада 2015 року депутатом Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_6, та сусідами ОСОБА_7, ОСОБА_8, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_1 проживав і вів господарство з матірю ОСОБА_2 з 1996 року за адресою: с. Савенка, вул. Комсомольська, 4.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул. Комсомольська в с. Савенки, Вишгородського району Київської області, інвентаризаційна справа № 3400051, виданий 08 грудня 2015 року, даний житловий будинок був збудований у 1940 році.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1961 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Отже, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно суду слід було керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року.

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відтак, згідно зі вказаними нормативними актами виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Всі спадкоємці на майно, а саме: житловий будинок № 4 по вул. Комсомольська в с. Савенка, Вишгородського району, Київської області, прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

Таким чином, суд приходить до висновку, що спадкове майно входить до спадкової маси.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Однак, оскільки будинок був збудований в 1940 році, значиться в господарській книзі сільської ради, діюче на час введення будинку в експлуатацію законодавство не вимагало реєстрації прав власності то на думку суду спірний будинок не є самочинним будівництвом, належав спадкодавцю і тому за позивачем слід визнати право власності на 2/3 частини на вказаний спірний будинок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування на 2/3 частини житлового будинку, загальною площею 72,2 кв.м (коридор 4.2 кв.м, житлова 15,8 кв.м, передпокій 7,1 кв.м, кухня 6,6 кв.м, житлова 3,7 кв.м, веранда 9,5 кв.м, веранда 7,6 кв.м, кладова 9,9 кв.м, веранда 7,8 кв.м) та господарські споруди: сарай загальною площею 15,54 кв.м (Б), 28,06 кв.м. (Н), 5,5 кв.м (М), літня кухня загальною площею 13,95 кв.м (Г), убиральня загальною площею 26 кв.м (О), прибудова загальною площею 36,58 кв.м (а) та огорожу 1,2, 8-11, що знаходиться за адресою: с. Савенки, Вишгородського району Київської області, вул. Комсомольська, 4, після смерті ОСОБА_2, померлої 21 квітня 2003 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Ю.Котлярова