Справа № 647/1923/16-ц
№ провадження 2/647/760/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2016 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких за довіреністю представляє ОСОБА_3, до Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування, суд

встановив:

У вересні 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 05.10.2006 року померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Херсонська область Бериславський район с.Тягинка, вул.Вишнева, 30. Вказане майно належало померлій на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.1986 року. З метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса, але отримали відмову через те, що договір купівлі-продажу, на підставі якого зазначене майно належало спадкодавцеві не був зареєстрований у відповідних державних рганах. В звязку з чим, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Херсонська область Бериславський район с.Тягинка, вул.Вишнева, 30 по 1/2 частині за кожним, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4

Представник позивачів в судове засідання не зявився, заявою від 03.10.2016 року просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, заявою від 03.10.2016 року просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_5 є матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЕ № 023761 (а.с.17).

Згідно із свідоцтвом про одруження серії І-УР № 219562 від 03.01.1961 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 29.01.1955 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії І-КГ №252001 від 30.12.1969 року, що ОСОБА_6 визнаний батьком дитини ОСОБА_7, яка народилася 07.07.1959 року у ОСОБА_5 (а.с.19).

Згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області 20.03.1986 року, ОСОБА_8 продала ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою Херсонська область Бериславський район с.Тягинка, відповідно до запису в господарській книзі № 6 особовий рахунок 449 (а.с.23).

З витягу із по господарських книг Тягинської сільської ради від 04.07.2016 року № 04-10/481/16 та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 30.05.2016 року вбачається, що власником будинку із надвірними спорудами за адресою с.Тягинка вул.Вишнева (колишня Цюрупи), 30 є ОСОБА_4 (а.с.24-28, 29-39).

ОСОБА_6 03.08.1969 року помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії VI-ЯР № 327646 (а.с.20).

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ №356138 від 24.10.1981 року вбачається, що ОСОБА_9 24.10.1981 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

У відповідності до паспорту громадянина України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 02.12.1981 року зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.7-8).

З паспорту громадянина України вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 08.08.1988 року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КГ № 032261, ОСОБА_4 померла 05.10.2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 21 (а.с.21).

На час смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 05.10.2006 року, за адресою Херсонська область Бериславський район с.Тягинка, вул.Вишнева, 30, був зареєстрований та проживає по теперішній час ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується довідкою Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 1392 від 04.07.2016 року (а.с.40).

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 11.06.2007 року, встановлено факт, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_4, яка померла 05.10.2006 року (а.с.12).

З листа Бериславської державної нотаріальної контори № 588/02-14 від 16.06.2016 року вбачається, що за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була заведена спадкова справа № 407/06 до майна померлої 05.10.2006 року ОСОБА_4, що на час смерті проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8. У зв'язку з тим, що наданий правовстановлюючий документ не зареєстрований у відповідних органах, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування (а.с.22).

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Як роз'яснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Зважаючи на відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину, іншого шляху окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивачів немає та вони правильно у розумінні ст.16 ЦК України обрали спосіб захисту порушеного права.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконкому Тягинської сільської ради Бериславського району Херсонської області 20.03.1986 року, та витягу із погосподарських книг Тягинської сільської ради від 04.07.2016 року № 04-10/481/16, належить житловий будинок з господарськими спорудами за адресою Херсонська область Бериславський район с.Тягинка, вул.Вишнева (колишня Цюрупи), 30. Хоча договір купівлі-продажу від 20.03.1986 року не пройшов державну реєстрацію, зважаючи на те, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, відсутність якої не може бути підставою позбавлення спадкоємців права на спадщину, враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги після померлої 05.10.2006 року ОСОБА_4, у передбачений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але отримати свідоцтва про право на спадщину не змогли, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1216-1218, 1261, 1267, 1297 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, інтереси яких за довіреністю представляє ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Вишневій, 30 в с.Тягинка Бериславського району Херсонської області за кожним, в порядку спадкування за законом після померлої 05.10.2006 року ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Корсаненкова