Справа № 494/362/16-ц
УХВАЛА

21.03.2016 м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Червонармійської сільської ради обєднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Червонармійської сільської ради обєднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Цивільно-процесуального кодексу України від 18.03.2004 зі змінами та доповненнями (далі ЦПК України), «Суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом».

Порядок подання та оформлення позовних заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК України, якими визначенні вимоги до форми, змісту позовної заяви та порядку подання копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, суд доходить висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Цивільно-процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з п.п.5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України передбачено: «позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину».

Пунктом 7 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного суду України передбачено, що позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У позовній заяві позивач визначає відповідачем по справі обєднану територіальну громаду Червноармійської сільської ради Березівського району Одеської області.

Однак,як вбачається з позовної заяви, позивач вказує, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 04 червня 2008 року по справі №24/107-03-4335, ТОВ «Мирне» ліквідовано. Вказаної ухвали, завіреної належним чином, - не долучає до позовної заяви та не надає доказів ліквідації вказаного підприємства.

Більш того, у позові позивач наводить свої міркування, що відповідач за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник або його правонаступник. У разі, якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Хоча, як вбачається з матеріалів справи та позивач сам зазначає, ТОВ «Мирне» видало довіреність на майно та акти прийому-передач майна. Доказів того, що Червонармійська сільська рада обєднаної територіальної громади Березівського району Одеської областіє правонаступником ТОВ «Мирне» не надано та взагалі не вказано, чи знаходиться вказане майно на балансі сільської ради, якими документами це підтверджується.

Суд вважає зазначити, що право набувача не базуються на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базуються на сукупності обставин, зазначених в частині першій статті 344 ЦПК України. А саме, тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном, як своїм власним.

Посилаючись на частину першу статті 344 Цивільного процесуального кодексу України, позивач тлумачить її на свій власний розсуд, та не зазначає інші частини статті.

Суд також вважає зазначити, що стаття 344 ЦПК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Так, абз.3 частини першої вищевказаної статті передбачено: «Право власності на нерухоме майно, що підлягає державної реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації».

У позові позивач вказує, що 20 січня 2016 року він подав для проведення державної реєстрації права власності на виробничий будинок склад №9, однак 21 січня 2016 року отримав рішення «про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень». Водночас, позивач не зазначає, чи погоджується він з вказаними рішенням, оскаржував його.

Більш того, вказане рішення від 21 січня 2016 року не має підпису державного реєстратора, та не оформлено належним чином, що не дає можливості оцінити та перевірити вказаний доказ.

Водночас, суд вважає зазначити, що частиною 4 статті 334 ЦПК України передбачено момент набуття права власності , що право на нерухоме майно,які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації.

Тобто, на обєкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, право власності у набувача відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін.

Відповідно до статті 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись сттею 121 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Червонармійської сільської ради обєднаної територіальної громади Березівського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю- залишити без руху, надавши пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Копію ухвали направити заявнику

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар