Справа № 454/1996/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», з участю третьої особи Сокальської державної нотаріальної контори про зняття заборони із житлового будинку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд із даною позовною заявою, свої вимоги мотивує тим, що перебуваючи в шлюбі із ОСОБА_2 ними за спільні кошти 11.07.2001 року придбано житловий будинок і земельну ділянку в АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу посвідчений 11.07.2001р. Сокальською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером №1-1993р. Продавцем за договором виступив власник будинку - ОСОБА_3, а покупцем, колишній чоловік позивачки - ОСОБА_2, з яким шлюб розірвано 6.12.2011р.. Зазначає, що згідно п. 6 Договору, продавець ствердив, що житловий будинок та земельна ділянка, зокрема в спорі та під забороною не перебувають, крім цього, нотаріусом при укладенні договору здійснено перевірку про наявність заборон чи арештів. В 2013 році, після розірвання шлюбу позивач була змушена звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ будинку та земельної ділянки. Рішенням районного суду від 16.01.2014р. її позовні вимоги задоволено частково. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та Апеляційним судом Львівської області 13.03.2015р. ухвалено нове рішення в справі. Апеляційну скаргу задоволено частково та проведено розподіл будинку в натурі між сторонами. Стверджує, що після набрання рішенням законної сили вона звернулась до нотаріуса з метою реєстрації права власності на свою частину будинку, яка залишилась за адресою - АДРЕСА_1, а відповідача за адресою - АДРЕСА_2. Відповідачем зареєстровано свою частку будинку, однак при реєстрації частки позивачки нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено заборону на будинок по АДРЕСА_1, підставою якого було повідомлення Сокальського відділення «Будбанку» від 11.06.1982р., згідно боржника ОСОБА_3, який є попереднім власником будинку. Вказану заборону зареєстровано Сокальською державною нотаріальною конторою 29.01.2007р., тобто задовго після укладення договору купівлі-продажу (11.07.2001р.), згідно архівного номера 2129694LVOV161, архівна дата 02.06.2000р., дата виникнення 14.06.1982р., №187820-351.. Зазначає, що при розмові з попереднім власником будинку ОСОБА_3 та при перевірці нотаріуса на час укладення договору купівлі-продажу встановлено, що жодних заборон чи обтяжень по будинку немає. ОСОБА_3 також запевнив її, що і заборгованості перед «Будбанком» також немає так як таку погашено ще на початку 90-х років. Позивачем з'ясовано, що відділення «Будбанку» в Сокальському районі було структурним підрозділом Будбанку СРСР, який реорганізовано в Державний комерційний промислово-будівельний банк України (Промбудбанк). Крім цього, документи по наданню кредитів 1982р. на сьогоднішній день знищені. В даний час, позивачка як власник житлового будинку не можу реалізувати своїх прав з приводу володіння, користування та розпорядження належним їй майном, оскільки є заборона на його відчуження, підстав для продовження якої немає. Просить суд зняти заборону відчуження нерухомого майна - повідомлення Сокальського відділення «Будбанк», архівний номер 2129694LVOV161, архівна дата 02.06.2000р., дата виникнення 14.06.1982р., №187820-351, за ОСОБА_3, щодо будинку АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Промінвестбанк» в судове зсідання не прибув, надав суду клопотання в якому просив справу розглядати без його участі за наявними матеріалами справи.

Представник третьої особи Сокальської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві росив справу розглядати у його відсутності, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

11.07.2001р. даний будинок придбано чоловіком позивачки ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу посвідченого Сокальською державною нотаріальною конторою.

Дослідженою копією договору купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки від 11.07.2001р., встановлено, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 купив належний продавцю житловий будинок в АДРЕСА_1, і надану для його обслуговування земельну ділянку площею 0,1942га.

Згідно п. 6 договору, продавець засвідчив, що вказаний житловий будинок до укладення цього договору нікому іншому не проданий, не заставлений, в спорі та під забороною не перебувають.

Із копії реєстраційного посвідчення серії БТІ 007942 від 03.08.2001р., виданого ДКП «Червоноградське МБТІ» встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано та належить ОСОБА_2.

Відповідно до копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 13.03.2015р., в справі №454/3394/13, встановлено, що таким проведено реальний розподіл будинку в АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно копії інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, будинковолодіння АДРЕСА_1 Сокальського району обтяжене забороною згідно повідомлення Сокальського відділення «Будбанк», архівний номер 2129694LVOV161, архівна дата 02.06.2000р., дата виникнення 14.06.1982р., №187820-351, за ОСОБА_3.

Як встановлено в ході розгляду справи із пояснень наведених позивачкою ОСОБА_1 у заяві, при придбанні вказаного будинку жодних заборон не було, нотаріусом щодо цього проведена перевірка, крім цього попередній власник будинку ОСОБА_3 повідомив позивачку про цілковите погашення заборгованості перед Будбанком ще на початку дев'яностих років.

Крім цього, із листа ПАТ «Промінвестбанку» від 28.09.2016р., встановлено, що відділення «Будбанку» в Сокальському районі було структурним підрозділом Будбанку СРСР, який реорганізовано в Державний комерційний промислово-будівельний банк України (Промбудбанк). Оскільки Промбудбанк України був державним банком і відповідно до ст. 12 його Статуту діяльність банку могла бути припинена шляхом його реорганізації або ліквідації за рішенням Уряду України, реорганізація або ліквідація Промбудбанку України мала бути здійснена за рішенням відповідного органу державної влади. Відповідно до Переліку документів Будбанку СРСР і підвідомчих йому установ із вказівкою строків зберігання матеріалів, затвердженого Наказом Будбанку СРСР від 29.09.1976 № 223, строк зберігання документів по кредитах (позиках), що надавалися у 1982 році Будбанком СРСР через його установи на Україні, сплив. Отже, ці документи на сьогоднішній день знищені і підтвердити факт надання та погашення отриманої позики ОСОБА_3, а також факт накладення заборони на відчуження його майна немає можливості. На даний час кредитна заборгованість ОСОБА_3 в ПАТ «Промінвестбанк» за відповідним договором не обліковується.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до приписів ст. 609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону відчуження нерухомого майна - повідомлення Сокальського відділення «Будбанк», архівний номер 2129694LVOV161, архівна дата 02.06.2000р., дата виникнення 14.06.1982р., №187820-351, за ОСОБА_3, щодо будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: Т. В. Струс