Справа № 415/1196/16-ц
Провадження № 2/415/681/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

05.05.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з позовом до ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993 року, виданого Бюро по приватизації заводу «Ліссода» № 219. В цій квартирі крім неї зареєстрований її син ОСОБА_1 з 08.06.2013 року. У липні 2013 року відповідач виїхав з квартири, забрав всі свої речі і з того часу в квартирі не мешкає. Вона оплачує комунальні послуги за себе та сина та не має змоги оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає. Як член сім»ї він втратив право на користування житлом, бо більше року не проживає в квартирі. Перешкод у користуванні квартирою вона йому не чиніть. Тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

У судовому засідання позивач позов підтримала. Просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача cуд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що позивачка та відповідач по справі є його знайомими. Син не проживає разом з матір»ю з 2013 року, бо з цього часу він його не бачив,можливо виїхав на заробітки, куди саме йому невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що позивачка та її син мешкають з нею в одному будинку. Владислав вже давно не приїжджає до матері. Востаннє приїздив в липні 2013 року, потів уїхав і з того часу вона його не бачила, місце його проживання їй невідомо. Позивачка не перешкоджає сину проживати в цій квартирі .

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_2 з 23.12.1976 року ( а.с. 4). Із довідки № 275 від 18.03.2016 року КП «ЛЖЕК№ 1» вбачається, що АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2, гол. квартиронаймач та ОСОБА_1 Михайловичсин. В період з липня 2013 року по теперішній час ОСОБА_1 за вищевказаною адресою не проживає, місце фактичного проживання невідомо (а.с.5) . Із копії свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993 року, виданого Бюро по приватизації заводу «Ліссода», вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_4 дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ( а.с.6).

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин більше одного року, суд вважає, що він втратив право користування квартирою, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати таким, що втратив право користування квартирою 57 в будинку № 7 по вулиці Орджонікідзе в місті Лисичанську Луганської області.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко