Справа № 626/2269/15-ц
Провадження № 6/626/48/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Красноградського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому зазначає, що на виконанні перебуває виконавчий лист № 626/2269/15-ц, виданий 01.12.2015 року Красноградським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

10.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення. Боржник не виконує свої обов"язки по сплаті аліментів , що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01.05.2016 року склала 3000 грн. Майна, яке б належало боржнику на праві власності та на яке б можна було звернути стягнення не виявлено. Стягувач ОСОБА_3 повідомила державного виконавця, про те , що ОСОБА_2 систематично перетинає кордон України.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України боржник не отримує пенсію та не працює за трудовими та цивільно-правовими угодами. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області земельні ділянки у боржника на території району відсутні. Як вбачається з довідки Наталинсько/ї сільської ради, ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає. Його фактичне проживання не встановлено.

Під час виконавчого провадження державним виконавцем не здійснювались заходи щодо розшуку самого боржника або його рухомого майна , зокрема транспортних засобів.

Таким чином, оскільки державним виконавцем не здійснені всі можливі дії щодо стягнення заборгованості згідно рішення суду, обмеження боржника у виїзді за кордон є крайнім заходом, суд вважає що подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника- фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Частиною1 ст.33 Конституції України передбчено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як визначено пунктом 12.1.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Але в матеріалах, що надійшли до суду, відсутні відомості про те, що державний виконавець повідомив боржника ОСОБА_2 про направлення до суду цього подання.

Судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_2 діють невиконані зобов'язання за виконавчим листом. Згідно п.5 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов"язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

На думку суду, звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Оскільки державним виконавцем не надано виключних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язання, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості по аліментам, без підтвердження факту ухилення від сплати їх у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи,яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя