БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1247/16-ц
провадження № 2/361/1285/16
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

20 травня 2016 р. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі -Коваль А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 127299, 50 грн., що еквівалентно 4700 доларів США, в рахунок погашення боргу за договорами позики, підтвердженими розписками від 18.09.2015 р. і від 08.10.2015 р., мотивуючи тим, що 18.09.2015 р. він дав відповідачу у позику 1700 доларів США на умовах повернення до 25.09.2015 р., після того 08.10.2015 р. він позичив відповідачу ще 3000 доларів США на умовах повернення до 20.10.2015 р. у вказаний строк відповідач позичені суми не повернув, у добровільному порядку виконати свої зобов'язання відмовляється.

Відповідач заперечень проти позову не подав; в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином, завчасно, рекомендованими листами за місцем зареєстрованого проживання. Суд ухвалив справу розглянути заочно у відповідності до ст.224 ЦПК України.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

З розписки, датованої 18.09.2015 р., написаної відповідачем власноруч (оскільки розпиcка відповідачем не оспорена), вбачається, що позивач та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, за яким позивач передав відповідачу 1700 доларів США на умовах позики, а відповідач гроші взяв і зобов'язався їх повернути у строк до 25.09.2015 р.

З розписки, датованої 08.10.2015 р., написаної відповідачем власноруч (оскільки розпиcка відповідачем не оспорена), вбачається, що позивач та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики, за яким позивач передав відповідачу 3000 доларів США на умовах позики, а відповідач гроші взяв і зобов'язався їх повернути у строк до 20.10.2015 р.

Сторонами було визначено одиницю вартісного виміру і обчислення позики: позика була надана позивачем у доларах.

Відповідач не надав ніяких доказів на спростування обставин, на які посилається позивач, і про які зазначено у розписках від 18.09.2015 р. і 08.10.2015 р., не довів безгрошовості розписок, і не надав доказів на підтвердження виконання ним грошових зобов'язань, обумовлених у розписках - повністю або частково.

Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини , щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики між фізичними особами укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян .

Згідно абз. 1, 2 ч.1 ст. 1051 ЦКУ позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того , що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості , ніж встановлено договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший письмовий документ , який посвідчує факт укладення договору (позики) і факт передачі грошей на певних умовах. Розписка, подана позивачем, відповідає всім цим вимогам і містить у собі всі основні умови договору позики (сума позики, строк і порядок повернення боргу).

Таким чином, договори, укладені між сторонами і підтверджені письмовими доказами, є договорами позики, які передбачені ст.1046 ЦК України. Відповідач наявність таких договорів, факт отримання предмету позики, наявність у нього грошового зобов'язання на підставі цих договорів і розмір зобов'язання, а також строки виконання зобов'язань підтвердив написанням розписок 18.09.2015 р. і 08.10.2015 р., у письмовому вигляді тобто у відповідності до вимог закону щодо форми правочину.

Згідно розписки від 18.09.2015 р., відповідач зобов'язався повернути борг у розмірі 1700 доларів США у строк до 25.09.2015 р., тобто кінцевим строком повернення за даною розпискою є 25.09.2015 р.

Згідно розписки від 08.10.2015 р., відповідач зобов'язався повернути борг у розмірі 3000 доларів США у строк до 20.10.2015 р., тобто кінцевим строком повернення за даною розпискою є 20.10.2015 р.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути предмет позики у встановлені договором або законом строки.

Доказів на підтвердження факту повернення вказаної у розписці суми боргу або факту повернення боргу чи виконання грошового зобов'язання перед позивачем у інший спосіб, відповідач суду не представив.

Згідно ст. 525 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідач невиконанням зобов'язання порушив майнові права позивача, і ці права підлягають судовому захисту. Є підстави для стягнення з відповідача всієї суми боргу. Підстав для звільнення відповідача від обов'язку за договором в даному випадку не встановлено.

Оскільки позивач просить стягнути борг за договорами позики у гривні станом на день пред'явлення позову, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача борг саме у зазначеній позивачем сумі, і позов задовольнити.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішується в порядку ст.88 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних із розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ч.2. ст. 84 ЦПК України - граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п.48 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Причому зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною витрати.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано договір про надання правової допомоги № 4/1, укладеного 29.02.2016 р. між позивачем і адвокатом Анікіним Денисом Сергійовичем - п.1.1 - адвокат зобов'язується надати правову допомогу у вигляді консультацій, правового захисту, складання правових та процесуальних документів, отримання відповідних витягів і довідок щодо питання боргу ОСОБА_2

Згідно п.4.1., 4.2 договору, на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката визначається та сплачується згідно до акту виконаних робіт.

З акту виконаних робіт від 02.03.2016 р. до договору про надання правової допомоги №4/1 від 29.02.2016 р. адвокатом Анікіним Д.С. надано такі послуги у загальному розмірі 1500 грн., зокрема:

-усна консультація вартістю 200 грн.;

-отримання інформаційної довідки щодо нерухомого майна ОСОБА_2 (№ 54244812 від 29.02.2016 р., чек про оплату від 29.02.2016 р. 39311В код авторизації) вартістю 20 грн.;

-складення позову про стягнення боргу за договорами позики до ОСОБА_2 вартістю 1000,00 грн.;

-заява про забезпечення вказаного позову вартістю 280 грн.

Розрахунок вартості наданих послуг за договором про надання правової допомоги №4/1 від 29.02.2016 р. за найменуванням, кількістю наданих послуг і їх вартістю відповідає даним, зазначеним у акті виконаних робіт від 02.03.2016 р.

На підтвердження сплати наданих адвокатом послуг у сумі 1500 грн. позивачем надано квитанцію від 02.03.2016 р. № 025963.

Згідно договору про надання правової допомоги № 6, укладеного 28.03.2016 р. між позивачем і адвокатом Анікіним Денисом Сергійовичем - п.1.1 - адвокат зобов'язується надати правову допомогу у вигляді представництва ОСОБА_1 в Броварському міськрайонному суді Київської області за його позовом до ОСОБА_2 у справі № 361/1247/16-ц, з надання позивачу прав передбачених ст.27, 31 ЦПК України.

З акту виконаних робіт від 16.05.2016 р. до договору про надання правової допомоги №6 від 16.05.2016 р. адвокатом Анікіним Д.С., надано послуги у загальному розмірі 3000 грн., зокрема: - представництво у суді - участь у 2-х засіданнях - 2700 грн.;

-складення пояснень у справі - 100 грн.;

-складення розрахунку процентів - 100 грн.;

- складення розрахунку процентів -100 грн.

На підтвердження сплати наданих адвокатом послуг у сумі 3000 грн. позивачем надано квитанцію від 16.05.2016 р. № 025965.

Розрахунок вартості наданих послуг за договором про надання правової допомоги №6 від 28.03.2016 р. за найменуванням, кількістю наданих послуг і їх вартістю відповідає даним зазначеним у акті виконаних робіт від 16.05.2016 р.

Всього вартість послуг за договорами про надання правової допомоги від 29.02.2016 р. і від 28.03.2016 р. склала 4500 грн.

До заяви також долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Анікіна Д.С.

Таким чином, за звичайним тлумаченням змісту договору, - умовами даних договорів передбачено надання правової допомоги і крім того надання представницьких послуг у суді.

Судовими витратами, понесеними позивачем у цивільній справі, є (виходячи зі змісту ст.1 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах») оплата наданої позивачу правової допомоги, що може складатись з наданої правової допомоги під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовка і складання позовної заяви, інших заяв та клопотань, тощо), та часу, витраченого на ознайомлення з матеріалами справи в суді; також відшкодуванню підлягають витрати на надану у судовому засіданні правову допомогу.

ЦПК України не передбачає оплатної роботи представника позивача у судовому засіданні, і не передбачає права позивача на відшкодування йому за рахунок відповідача витрат на оплату послуг представника у суді, тому дані послуги не є такими, відшкодування оплати за які може бути віднесено на відповідача. Як видно з журналів судових засідань 29.03.2016р. і 17.05.2016р. - Анікін в судових засіданнях приймав участь як представник позивача; даний учасник процесу, передбачений ст. 38 ЦПК України (особи, які беруть участь у справі). Натомість особа, що надає правову допомогу має статус іншого учасника цивільного процесу, передбачений у статті 47,56 ЦПК, тобто представник сторони і особа, що надає правову допомогу, не є тотожними поняттями.

Тому витрати позивача на оплату вказаних витрат часу адвокатом (на участь у судових засіданнях у якості представника позивача), у розмірі 2700 грн., не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Щодо дійсних витрат часу адвоката на надання правової допомоги позивачу у даній справі, не пов'язаних з представництвом позивача у суді, то вони складаються з часу, відведеного на з'ясування правової позиції, судової практики, підготовки позовної заяви та інших документів до суду.

Таким чином, враховуючи, що суд задовольнив позов у повному обсязі, то згідно ст..88 ЦПК є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по оплаті наданої йому правової допомоги: 4500грн. - 2700грн. = 1800 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору при поданні позову до суду, то суд виходить з наступного.

З квитанції № 0.0..1 від 02.03.2016 р. вбачається, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання даного позову до суду у розмірі 1365,72 грн., тобто 1 % від ціни позову.

Крім того, за подання за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 сплачено 275,61 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.514628104.1.

Таким чином, за розгляд даного позову у суді позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1641,33 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2016р. позовні вимоги в частині стягнення процентів у сумі 8159,90 грн. і 3% річних у сумі 1112,62грн. за заявою представника позивача залишено без розгляду.

Розмір залишеної без розгляду частини позовних вимог складає 9272,52 грн.

Судовий збір за даною частиною позовних вимог складає 92,72 грн., тобто 1 % від залишеної без розгляду частини позовних вимог.

Враховуючи, вищевикладене суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1548,61 грн. ( 1365,72 грн. - 92,72 грн. =1273 грн. +275,61 грн. =1548,61 грн. ).

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 205,207, 208, 218, 526, 625, 1046, 1047,1049, 1051, 1053 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики, підтвердженими розписками від 18.09.2015 р. та від 08.10.2015 р. у розмірі 127299,50 грн., судові витрати у сумі 3348,61 грн., всього стягнути 130648,11 грн. (сто тридцять тисяч шістсот сорок вісім гривень одинадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання даної заяви.

Суддя Т.В. Селезньова