АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7069/16 Справа № 175/881/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Бараннік О.П.
29 вересня 2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 рік вересень 29 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Посунся Н.Є., Максюта Ж.І.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Територіальна громада села Горянівське в особі Кіровської селищної ради, про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та Територіальної громади села Горянівське, в особі Кіровської селищної ради, про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що 17.07.1994 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 29.

В період шлюбу, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 02.12.1996 року, який посвідчений державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусевою Л.В. та зареєстрований за № 3792, набув право власності на магазин, загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, на земельній ділянці місцевої Ради.

13.10.2004 року позивачка отримала свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця. Після цього, відповідач також отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, і з того часу сторони постійно стали використовувати магазин для здійснення господарської діяльності, а за зароблені гроші, робити капітальний ремонт приміщення та його реконструкцію.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.10.2007 року відповідачеві надано дозвіл на будівництво кафе, яке знаходиться на території магазину та на переобладнання в самому магазині зі зменшенням його загальної площі.

19.10.2007 року відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт № 72/1, а саме на будівництво кафе на території магазину за адресою : АДРЕСА_2, що на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району.

10.12.2007 року ОСОБА_2 уклав з Кіровською селищною радою договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0555га, на якій розташований магазин та на якій сторони мали намір збудувати кафе. Строк дії цього договору до 10.12.2027 року.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.06.2008 року магазину відповідача, розташованому по АДРЕСА_1 та збудованому сторонами на території цього магазину кафе, по АДРЕСА_2, присвоєно одну адресу : магазин-кафе, АДРЕСА_2.

В кінці жовтня 2008 року будівництво кафе завершено. Загальна площа магазину внаслідок реконструкції зменшилася з 144,3 кв.м. до 139,3 кв.м., а площа збудованого кафе склала 207 кв.м, тобто загальна площа збудованого сторонами магазину-кафе, навіть не враховуючи прибудов, навісів та сараїв, стала складати 346,3 кв.м..

12.12.2008 року рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що відповідач не бажає отримувати декларацію про готовність до експлуатації новоствореної будови, тоді як ступінь його готовності повністю завершено з дотриманням усіх будівельних норм та стандартів, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому просила визнати магазин-кафе по АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею і за відповідачем ОСОБА_2 право власності по 1/2 його частині.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано магазин-кафе по АДРЕСА_2 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Цим же рішенням за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині магазину-кафе по АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи та неправильно застосовані норми процесуального і матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, як передчасно ухвалене, виходячи з наступного.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_3 щодо визнання за сторонами права власності по 1/2 частині магазину-кафе, розташованого по АДРЕСА_2, суд першої інстанції виходив з того, що зазначений магазин-кафе є їх спільною сумісною власністю.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що в період шлюбу, відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 02.12.1996 року, який посвідчений державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусевою Л.В. та зареєстрований за № 3792, набув право власності на магазин, загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1, на земельній ділянці місцевої Ради.

В подальшому, рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17.10.2007 року відповідачеві надано дозвіл на будівництво кафе, яке знаходиться на території магазину та на переобладнання в самому магазині зі зменшенням його загальної площі.

19.10.2007 року відповідач отримав дозвіл на виконання будівельних робіт № 72/1, а саме на будівництво кафе на території магазину за адресою : АДРЕСА_2, що на території Кіровської селищної ради Дніпропетровського району.

10.12.2007 року ОСОБА_2 уклав з Кіровською селищною радою договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0555га строком до 10.12.2027 року.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18.06.2008 року магазину відповідача, розташованому по АДРЕСА_1 та збудованому на території цього магазину кафе, по АДРЕСА_2, присвоєно одну адресу : магазин-кафе, АДРЕСА_2.

Між тим, відповідно технічного паспорту на нежитлову будівлю від 28 березня 2016 року магазин значиться будівлею під літ. А, а кафе - окремою будівлею під літ. Б.

За договором дарування від 21 грудня 1996 року загальна площа магазину до переобладнань складала 144, 3 кв.м., а за технічним паспортом від 28 березня 2016 року - 139,3 кв.м..

Однак, не дивлячись на це, питання щодо того, чи є магазин та кафе одним об'єктом спільної власності колишнього подружжя, чи ні, та чи мало місце істотне збільшення цінності майна, яке належало відповідачеві за договором дарування внаслідок трудових або грошових затрат одного із подружжя чи їх обох, так і залишилось не з'ясованим, висновок суду щодо визнання магазину-кафе спільною власністю сторін, на думку судової колегії є передчасним, у зв'язку з чим і рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п.1,3 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Територіальна громада села Горянівське в особі Кіровської селищної ради, про поділ спільного сумісного майна подружжя, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :