АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/4382/16-ц Головуючий суддя І інстанції Якуша Н. В.
Провадження № 22-ц/790/6306/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1»янової ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1»янової ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача із вимогою про стягнення на його користь матеріальну шкоду, заподіяну йому внаслідок дорожньотранспортної пригоди, а саме просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 630 800,90 грн. та 5 000 грн. моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що 30 липня 2015 року на виїзді з вулиці Ново-Олександрівська на вул. Сагайдачного сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Mitsubishi Pajero, держаний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota Verso, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначив, що відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 року по справі №640/14128/15-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_4а. визнано винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Вказав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як власника транспортного засобу, було застраховано за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/7994155 та за договором добровільного страхування в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Зазначив, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховик виконало свої зобовязання та перерахувало ОСОБА_3 страхові відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 50 000 грн. та за договором добровільного страхування 2 193,60 грн., що загалом становило 52 193 грн. 60 коп.

Посилався на те, що оскільки фактичний розмір шкоди, що нанесений йому як власнику автомобіля, дорівнює 115 282,50 грн., то просив суд стягнути з відповідача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди, що складає 63 088,90 грн.

Крім того, вказував, що внаслідок пошкодження майна йому було завдано моральну шкоду, оскільки із пошкодженням автомобіля порушився звичний устрій його сімї, виникли незручності щодо пересування, у нього зявилось безсоння, головний біль, підвищений тиск, роздратованість. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 63 088,90 грн. , грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 грн. та витрати, понесенні за сплату судового збору у сумі 916 грн. 52 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року заяву ОСОБА_1»янової А.А. про перегляд вище зазначеного заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1»янова А.А. ставить питання про скасування вказаного заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст.308 ЦПК України.

Судом встановлено, що 30 липня 2015 року о 18-40 год. водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем Toyota Verso, державний номерний знак НОМЕР_2 при виїзді з вул. Новоолександрівська на вул.. Сагайдачного, не вибравши безпечної дистанції, скоїла зіткнення з автомобілем Mitsubishi Pajero, держаний номерний знак НОМЕР_1. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року ОСОБА_4 було визнано винною за ст. 124 КУпАП та накладене адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с.7). Дана постанова суду не була оскаржена та набула чинності.

Згідно звіту № 563/1 від 17.08.2015 року про встановлення вартості матеріального збитку, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Pajero, держаний номерний знак НОМЕР_1 визначена у розмірі 115282,50 грн. (а.с.10-14), акт складений як на підставі безпосереднього візуального огляду транспортного засобу, так і з урахуванням протоколу (акту) огляду транспортного засобу №ТС №563/1 від 04.08.2015 року.

Клопотань про призначення повторної експертизи з приводу того, що звіт № 563/1 від 17.08.2015 року про встановлення вартості матеріального збитку суперечить матеріалам справи, відповідач не заявляв.

Відповідно до статті 21 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. В порушення вимог даного закону, цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП не була застрахована.

Відповідно до статті 41 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Так, судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Toyota Verso, державний номерний знак НОМЕР_2 був забезпечений полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.34).

Як вбачається з пояснень представника позивача, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як страховик, виконало свої зобовязання та перерахувало ОСОБА_3 страхові відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 50 000 грн., тобто в межах страхової суми у розмірі 50 000 грн. (пятдесяти тисяч гривень) (а.с.22) та за договором добровільного страхування 2 193,60 грн., що загалом становило 52 193 грн. 60 коп.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку що за вирахуванням суми у розмірі 50 000 грн. (пятдесят тисяч гривень), ОСОБА_4, як особа, з вини якої сталося ДТП, оскільки саме вона керувала автомобілем Toyota Verso, державний номерний знак НОМЕР_2, повинна сплатити позивачу витрати, понесені у звязку з відновленням первинного стану його автомобіля Mitsubishi Pajero, держаний номерний знак НОМЕР_1, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт, у розмірі 63 088,90 грн.

Також, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. з урахуванням ст. 23 ЦК України, п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», принципів розумності та справедливості.

ОСОБА_5»янової А.А. про те, що всю суму майнової шкоди має відшкодовувати страхова компанія є безпідставними.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 20. 01. 2016 року № 6 208 цс 15 право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, із постанов державного виконавця від 06. 09. 2016 року, 07. 09. 2016 року вбачається, що виконавче провадження, винесене на підставі виконавчих листів від 26. 07. 2016 року, виданих Київським районним судом м. Харкова про стягнення сум, зазначених в оспорюваному рішенні, закінчено, борг сплачено боржником у повному обсязі.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

ОСОБА_5 апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5»янової ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: І.С. Кіпенко

ОСОБА_1