Номер провадження: 22-ц/785/4256/16
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрова Є.С.,

при секретарі судового засідання Сідлецька Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

22.10.2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди. Просив стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 (триста тисяч) грн (а.с. 1-4).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ПрАТ СК «Галицька» про стягнення моральної шкоди - відмовлено (а.с. 59).

20.04.2016 року ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року. Апелянт вказує, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими недоведені. У зв'язку з цим апелянт просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Позивач та його представник, представник третьої особи, в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином (а.с. 75, 85-86). Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення відповідача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин, та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Приймаючи рішення по справі суд виходив з того, що підстав передбачених законом для покладення на відповідача обов'язку відшкодувати завдану шкоду позивачу немає. З таким висновком погоджується колегія суддів та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідним вказати наступне.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

04.12.2014 року приблизно о 19.30 годин на перехресті вулиць Люстдорфська дорога та Д. Донського у Київському районі м. Одеса стався наїзд на пішохода ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, легковим автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3. Внаслідок наїзду автомобіля ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень померла в МКЛ № 1 м. Одеси.

05.05.2015 року слідчий з розслідування ДТП СУ ГУМВС в Одеській області підполковник міліції Богуцький С.М., розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001195, визнав потерпілим ОСОБА_2, якому була вручена пам'ятка потерпілого, а також встановив, що в діях водія автомобіля ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає: АДРЕСА_1, відсутні порушення Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв'язку з даним ДТП. Тобто, в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та постановив, кримінальне провадження № 0001195, відомості про яке 05.12.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрити у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 59).

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Вказана норма законодавства має імперативний характер, не може бути змінена судом, та визначає коло осіб, які отримують право на відшкодування за наявності обставин передбачених статтею (тобто визначає хто має право на компенсацію, і, відповідно, право на задоволення позову в матеріальному сенсі). Інші особи мають право звернутися до суду (тобто мають право на позов в матеріальному сенсі), проте їх позов не може бути задоволений оскільки вони не мають права на компенсацію через відсутність такого права (не входять до кола осіб, що мають право на її отримання). Виходячи з наведеного, судом першої інстанції правильно було зазначено, що позивачем - ОСОБА_2 не було доведено наявність свого права на відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не входить до переліку осіб, зазначених у ч. 2 ст. 1168 ЦК України. Посилання позивача на те, що він жив однією сім'єю з потерпілим також не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. Так само позивачем не було спростовано встановлене в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року те, що він все своє життя прожив в Росії та до Одеси приїздив кілька разів (а.с. 59). Крім цього, апелянт жодним чином не підтвердив своє посилання на те, що померла ОСОБА_5 на момент своєї загибелі не мала ніяких родичів і була самотньою, а також не підтвердив той факт, що він є єдиним спадкоємцем, що однак не включає його до переліку осіб, які отримують право на компенсацію завданої шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно вияснив обставини, які мають значення для справи та зробив висновок, який не відповідає встановленим обставинам по справі, колегія не може взяти до уваги, оскільки суд повно та всебічно розглянув справу. Порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи першою інстанцією не вбачається.

Посилання апелянта на ту обставину, що по кримінальній справі за обвинуваченням відповідача позивач визнаний потерпілим, тому необхідно задовольнити позов, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки позов заявлений на підставі норм цивільного законодавства України, а відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України позивач не входить у коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої ОСОБА_5. До компетенції суду загальної юрисдикції не входить зміна та доповнення норм чинного законодавства, а тільки його застосування, при цьому здійснюючи правосуддя суд керується нормативною базою визначеною ст. 2 ЦПК України. Відповідно, твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи. Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав. Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, то колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Одеської області

М.В. Процик

Є.С. Сєвєрова