№пр.2/521/220/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Малиновський районний суд міста. Одеси

у складі: головуючого судді Буран О.М.,

при секретарі Янкул Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про скасування постанови, зобовязання усунути порушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до Малиновського районного суду м.Одеси до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 та просить скасувати Постанову державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.09.2014 року, стосовно відмови ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/25 часток домоволодіння під №22а, розташованого по вулиці Миколи Бажана(колишня 3-тя Степна), у місті Одесі. Зобов*язати державного нотаріуса Сьомої одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 усунути допущене порушення право та видати ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину за законом на 11/25 часток домоволодіння під №22а, розташованого по вулиці Миколи Бажана(колишня 3-тя Степна), у місті Одесі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18 листопада 2011 року вона звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. 18.11.2011року державним нотаріусом Сьомої одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 була зведена спадкова справа № 907/11 щодо майна ОСОБА_3, 17.09.1941р.н., померлого 28.10.2011 року - діда позивача, ОСОБА_1 Заповіт померлим не складався. Після його смерті відкрилася спадщина на 11/25 часток домоволодіння під №22а, розташованого по вулиці Миколи Бажана(колишня 3-тя Степна), у місті Одесі. Листом №5536/02-14 від 18.11.2011 року Сьомої одеської нотаріальної контори, позивача було повідомлено, що вона є спадкоємцем п*ятої черги, спадкоємцем першої черги є батько ОСОБА_4 син померлого ОСОБА_5.

19 березня 2012 року до Сьомої одеської державної нотаріальної контори поштою надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_5, спадкоємця першої черги, який знаходився в Одеському слідчому ізоляторі, у зв'язку із звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивства свого батька, ОСОБА_3 діда позивача, ОСОБА_1

31.01.2013 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 із заявою про вчинення підготовчих нотаріальних дій, а саме: видачі запиту на підтвердження права власності на спадкове майно і проведення технічної інвентаризації, видачі запиту на проведення оцінки майна, що спадкується.

Листом від 08.02.2013 року №469/02-14 державний нотаріус повідомила позивача, ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5, який знаходиться під слідством і є єдиним спадкоємцем першої черги, надіслав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку, оформлену не належним чином, але це не є підставою для того, щоб не прийняти її до уваги і позбавити його права на спадкування.

Позивач не визнавала законною заяву свого батька про прийняття спадщини, стверджуючи, що ОСОБА_5 в межах встановленого строку не подав належним чином оформлену заяву про вступ у спадщину, і що таким чином вона є єдиним спадкоємцем померлого, який вступив у спадщину. Позивач вважає, що державний нотаріус не мав права приймати до уваги подану ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини, оскільки вона не була оформлена належним чином, тому вважається не поданою. З вказаних підстав, позивач вважає дії державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 протиправними, тому з метою відновлення свого порушеного права, звернулася з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач, викладені обставини підтвердила, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача, державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, у задоволенні яких слід відмовити у повному обсязі. На підтвердження своїх заперечень стосовно позовних вимог, зокрема посилався на те, що при вчиненні нотаріальних дій, пов*язаних з відкриттям спадкової справи № 907/11 щодо майна ОСОБА_3, 17.09.1941р.н., померлого 28.10.2011 року - нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 було дотримано усіх пунктів Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст..68 ЗУ «Про нотаріат».

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 листопада 2011 року за письмовою заявою позивача, ОСОБА_1 про прийняття спадщини, державним нотаріусом Сьомої одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 була зведена спадкова справа № 907/11 щодо майна ОСОБА_3, 17.09.1941р.н., померлого 28.10.2011 року (Свідоцтво про смерть від 01.11.2011 року, актовий запис №2587) - діда позивача, ОСОБА_1 Заповіт померлим не складався. Після його смерті відкрилася спадщина на 11/25 часток домоволодіння під №22а, розташованого по вулиці Миколи Бажана(колишня 3-тя Степна), у місті Одесі.

В той же день, 18 листопада 2011 року, державний нотаріус Сьомої Одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 направила ОСОБА_5 за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1, листа про відкриття спадщини після смерті його батька та про необхідність згідно статей 1269,1270 ЦК України надати до нотаріальної контори на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини (тобто до 28 квітня 2012 року) заяву про прийняття спадщини, або про відмову від неї і зазначила, що на цій заяві повинна бути нотаріально засвідчена справжність його підпису. Також було направлено листа аналогічного змісту за місцем відкриття спадщини, за адресою: м. Одеса, вул. 3-тя Степна, буд. 22а.

19 березня 2012 року до Сьомої одеської державної нотаріальної контори поштою надійшла заява про прийняття спадщини від сина спадкодавця ОСОБА_5, спадкоємця першої черги, який знаходився в Одеському слідчому ізоляторі, у зв'язку із звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивства свого батька, ОСОБА_3 діда позивача, ОСОБА_1 Спадкодавець, ОСОБА_3 помер внаслідок нанесення одного удару ножем його рідним сином, ОСОБА_5 у ході побутового конфлікту.

Єдиними спадкоємцями, які звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлого, ОСОБА_3 - є його син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його онука, ОСОБА_1.

На той час в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала кримінальна справа №1-1466/12 (провадження 1-4809/12) по звинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Справжність підпису ОСОБА_5 у заяві від 19.03.2012 року, надісланої на адресу Сьомої одеської державної нотаріальної контори, не була нотаріально засвідчена. До заяви було додано копію документу, що підтверджує родинний зв'язок ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_3, а саме копію Свідоцтва про народження та довідку з СОН «Курсаки», яка свідчила про те, що він проживав за адресою м. Одеса, вул. 3-тя Степна, буд. 22а, тобто у будинку, який успадковується, з 1965 року по травень 2011 року.

31.01.2013 року ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 із заявою про вчинення підготовчих нотаріальних дій, а саме: видачі запиту на підтвердження права власності на спадкове майно і проведення технічної інвентаризації, видачі запиту на проведення оцінки майна, що спадкується.

Листом від 08.02.2013 року №469/02-14 державний нотаріус повідомила позивача, ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_5, який знаходиться під слідством і є єдиним спадкоємцем першої черги, надіслав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законом строку, оформлену не належним чином, але це не є підставою для того, щоб не прийняти її до уваги і позбавити його права на спадкування.

Нотаріус, ОСОБА_2 неодноразово повідомляла ОСОБА_1, що вона є спадкоємцем пятої черги, і до того часу, поки судом не буде розглянуто кримінальне провадження щодо ОСОБА_5, та його буде визнано винним чи не винним у вбивстві ОСОБА_3, позивач, ОСОБА_1 не зможе вступити у спадок та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1ст.1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Не погоджуючись з діями державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_1 у відношенні державного нотаріуса ОСОБА_2 було написано кілька десятків скарг, але жодний державний орган, жодна державна установа не знайшли в діях державного нотаріуса ОСОБА_2 порушень законодавства.

Так, 27.06.2013 року позивачем було направлено скарги до народних депутатів України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо незаконності дій державного нотаріуса та заступника Міністра юстиції України ОСОБА_8, який попередньо надав негативну відповідь на звернення позивача з питання незаконності дій державного нотаріуса.

18 вересня 2013 року Міністерство юстиції України надало відповідь ОСОБА_1 Про результати розгляду звернення , у якій повідомлено про попереднє тривале листування між сторонами щодо вказаного питання та надання вичерпних відповідей. За результатами розгляду звернення заявнику було повідомлено про те, що спадкоємцем першої черги, ОСОБА_5 подано заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги може бути усунений від спадщини тільки за наявності вироку суду, його винуватості, який відсутній. Щодо дій державного нотаріуса Міністерством юстиції України, заявнику було повідомлено, що у зв'язку з проведенням досудового слідства стосовно ОСОБА_5 коло спадкоємців встановити неможливо. Нотаріус є процесуально самостійною особою, яка самостійно надає оцінку поданим документам та приймає рішення про вчинення нотаріальної дії чи відмови у її вчиненні.

Стосовно заяви від 15 березня 2012 року, яка надійшла на адресу державної нотаріальної контори поштою у строк передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України і була зареєстрована 19 березня 2012 року в Журналі реєстрації вхідних документів за вх. №504/02-14 та в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №491, слід зазначити, що законодавство України не наділяє нотаріуса повноваженнями щодо встановлення особи, яка здійснює поштові відправлення, що надходять на адресу нотаріуса або державної нотаріальної контори.

До матеріалів спадкової справи долучено заяву ОСОБА_5, на якій справжність підпису було засвідчено особисто державним нотаріусом ОСОБА_2 від 22 квітня 2013 року. Заява зареєстрована за реєстровим № 3-460 від 22 квітня 2013 року в Журналі реєстрації вхідних документів за вх. №890/02-14 та в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 609. Квитанції про сплату платежів даної спадкової справи зберігаються у справах державної нотаріальної контори.

З пояснень державного нотаріуса ОСОБА_2 вбачається, що квитанції були надані їй ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_5, яка здійснила всі необхідні платежі на виконання усного доручення свого підзахисного.

Так, 19 березня 2012 від спадкоємця першої черги, ОСОБА_5 до Сьомої одеської нотаріальної контори поштою надійшла заява про прийняття спадщини щодо майна його батька ОСОБА_3, тобто в строк передбачений законодавством через чотири місяця і 20 днів після смерті свого батька. І хоча справжність підпису ОСОБА_5 на цій заяві не була нотаріально засвідченою вона є юридичним фактом, який фіксує волевиявлення спадкоємця, яким повинен керуватися нотаріус в цьому випадку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не встановлює якогось іншого додаткового строку для надання заяви оформленої належним чином і не вказує на те, що це обовязково треба зробити в межах встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного терміну. Надання заяви, оформленої належним чином ні Цивільним Кодексом України, ні Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України ніяким строком не обмежено. Тобто не можна вважати, що ОСОБА_5 пропустив строк, передбачений діючим законодавством України для подачі заяви про прийняття спадщини. Тому на даний час лише він є єдиним спадкоємцем першої черги, а спадкоємці наступних черг не мають права на спадок.

Відповідно до статті 40-1 Закону України Про нотаріат, право на засвідчення справжності підпису на документах мають начальники установ виконання покарань. Згідно зі статею 4 Закону України Про попередне ув'язнення слідчі ізолятори є установами Державної кримінально-виконавчої служби України для тримання осіб, щодо яких запобіжній захід вибрано тримання під вартою. Отже, слідчі ізолятори не є установами виконання покарань для осіб, щодо яких не ухвалено обвинувального вироку суду.

Начальникам слідчих ізоляторів надано право посвідчувати лише заповіти та довіреності, які прирівнюються до нотаріально посвідчених (стаття 40 Закону України Про нотаріат).

Статтею 1269 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

ОСОБА_5 не міг особисто зявитися до нотаріальної контори і подати заяву у загальному порядку встановленому законом через те, що він на той час знаходився у слідчому ізоляторі.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що прийняття спадщини здійснюється в порядку, установленому цивільним законодавством, тобто за письмовою заявою спадкоємця. При цьому вимог щодо нотаріального засвідчення такої заяви ця постанова не містить.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 в п. 3.5, гл.10, розд.2, як і попередній нормативний документ, що регулював ці відносини Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в ч.2, п. 207, в однаковій редакції встановлюють правило згідно з яким «якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідчена), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини».

Станом на 15 березня 2012 року законодавство не містило жодних обмежень щодо строку подання спадкоємцем повторної заяви про прийняття спадщини оформленої належним чином, якщо його попередня письмова заява надійшла до нотаріуса поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку.

Стаття 1258 ЦК України зазначає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ч. 1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадщину особи, які навмисно позбавили життя спадкодавця, та ст. 62 Конституції України закріплює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

ОСОБА_5, щодо якого на час звернення з заявою про прийняття спадщини, був обраний такий запобіжний захід, як тримання під вартою, не міг бути позбавленим права на власність і права на спадщину, а дії Державного нотаріусу Сьомої Одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2, є правомірними. Обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 до теперішнього часу судом не ухвалено, тому на цей час особа вважається не винуватою і не може бути усунута від спадкування.

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням вищевикладеного, у суду відсутні підстави для висновку про порушення Державним нотаріусом Сьомої Одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 своїх владних повноважень.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного нотаріусу Сьомої Одеської нотаріальної контори, ОСОБА_2 про скасування постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, є безпідставними та не обґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 40, 40-1 Закону України Про нотаріат , Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування , Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 в п. 3.5, гл.10, розд.2, ч. 1 ст. 1224, ст. ст. 1258, 1269, 1270 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про скасування постанови, зобовязання усунути порушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після прогодлошення рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Буран