УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1., ознайомившись із заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа Маріупольська міська рада про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_3 із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька ОСОБА_4, який помер 28 лютого 2015 року на тимчасово окупованій території України в м.Макіївка Донецької області.

Вивчивши подану заяву та долучені до неї документи, прихожу до висновку, що подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 256, 258 Цивільного процесуального кодексу(далі -ЦПК України), а саме заявником не зазначено про докази неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту смерті ОСОБА_4

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України має розглядатися судом за загальними правилами, передбаченими для розгляду заяв про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 часини першої статті 256 ЦПК України), у тому числі щодо субєктів звернення у такій категорії справ.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦСу зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час, має передувати звернення заявника до органу РАЦСу із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦСу у реєстрації події смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як роз`яснено в пункті 13 Постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, а також вказати вірну заінтересовану особу - орган РАЦСу.

Оскільки при подачі заяви до суду заявником не надана відмова Іллічівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації смерті батька, а також невірно вказана заінтересована особа, вважаю, що заява відповідно до ст. 258 і ч. 1 ст. 121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху. Заявнику необхідно у визначений строк усунути вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, заінтересована особа Маріупольська міська рада про встановлення факту смерті - залишити без руху, надавши заявнику для усунення недоліків строк до 21 червня 2016 року, про що повідомити заявника, надіславши йому копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1