Справа № 148/257/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О. В.

за участю: секретаря Носулько К. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся із поданням державний виконавець відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань.

Дане подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 49379412 від 18.11.2015 щодо примусового виконання виконавчого листа № 148/257/14-ц, виданого 12.11.2014 Тульчинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» коштів у сумі - 409768,66 грн.

З часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не сплачує заборгованість і таким чином від виконання своїх зобовязань ухиляється, а тому державний виконавець відділу ДВС Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області звернувся до суду і просить обмежити боржнику право виїзду за межі України з вилученням паспорту громадянина України для тимчасового виїзду за кордон.

Суд, вивчивши подання, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження 18.11.2015, відділом Державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції, відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №148/257/14-ц від 12.11.2014, виданого Тульчинським районним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 409768,66 грн.

Згідно відповіді УДМС України у Вінницькій області № 03.3/3965 від 30.03.2016, ОСОБА_1 володіє паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон серії FA № 262037 з терміном дії до 30.04.2025.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для

підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України".

Відповідно до ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно до ст. 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", на Державну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

На підставі ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною 2 цієї ж статті, встановлено, що згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, тому саме на останнього покладається тягар доказування. Оскільки особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а не лише за наявності факту невиконання зобовязань, причому факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до пп. «ґ» п. 11.1.1 Наказу Мінстерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, яким затверджено «Інструкцію з організації примусового виконання рішень», подання про обмеження у праві виїзду за межі України повинно містити: підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Однак, в поданні державного виконавця, не наведено будь-яких доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань.

На підтвердження факту ухилення боржником від виконання зобовязання державним виконавцем надано витяги з реєстрів речових прав: № 46968237 від 13.05.2015, № 129722728 від 11.01.2016, у яких зазначено відомості про наявність чи відсутність рухомого і нерухомого майна, та відповіді УПФ у Тульчинському районі № НОМЕР_1 і № НОМЕР_2 від 12.01.2016, згідно якої відомості про отримання пенсії чи наявність зареєстрованих трудових договорів щодо ОСОБА_1 - відсутні.

Зазначені відомості не є достатнім підтвердженням ухилу боржника від виконання зобовязання, а тому на думку суду у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", Наказу Мінстерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, яким затверджено «Інструкцію з організації примусового виконання рішень», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Тульчинського РУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня отримання її копії через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Суддя: