Справа №589/5407/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Литовка М. І.
Номер провадження 22-ц/788/826/16 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

01 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Крім того, 21 грудня 2015 року ОСОБА_4 подала зустрічну позовну заяву про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання їх дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не надає, тому, уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1455 грн. щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено повністю.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумської області 23 березня 2002 року, актовий запис № 85.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1455 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, починаючи з 21 грудня 2015 року.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи в частині визначення розміру аліментів, не дотримання судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в цій частині змінити, визначивши розмір аліментів в сумі 500 грн.

При цьому зазначає, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі, що не перевищує 500 грн., оскільки вже два роки є непрацездатним, ніде не працює і фактично знаходиться на утриманні громадянської дружини.

Рішення суду в частині розірвання шлюбу не оскаржується, а тому відповідно до положень ст. 11, ч. 1 ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_4, яка проти скарги заперечувала, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3, не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають дочку, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві про її народження записаний ОСОБА_3 Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько ж в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає. Мати дитини, ОСОБА_4, працює, її заробітна плата у 2015 році склала 2019 грн. на місяць. Крім того, вона має на утриманні ще одну дочку, ОСОБА_6, 1994 року народження, яка на даний час є студенткою Інституту дизайну та реклами. ОСОБА_3 є працездатним, фізично здоровим, офіційно ніде не працює, інших осіб на утриманні не має.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою молодого віку, має нерегулярний, мінливий дохід і має можливість сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1455 грн.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 184, 180 СК, дійшов до правильного висновку про наявність у відповідача обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Проте, при визначенні розміру аліментів суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища ОСОБА_3, які свідчили б про те, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1455 грн. щомісячно на утримання дочки.

З пояснень ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що він має нерегулярний заробіток, приблизно 1200-1500 грн. на місяць.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дитини є завищеним.

Разом з тим, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він вже два роки є непрацездатним і знаходиться на утримані громадянської дружини, оскільки ці доводи не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням наведеного, а також положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 180, 182 СК України та принципів розумності й справедливості, розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід зменшити до 750 грн. щомісячно.

Таким чином, рішення суду на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 750 гривень щомісячно, на утримання дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, починаючи стягнення з 21 грудня 2015 року.

В частині вирішення питання щодо стягнення судових витрат та порядку виконання рішення щодо стягнення аліментів, рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -