Справа № 202/3967/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі - Вітько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб в якому вона перебуває з відповідачем, а також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно із урахуванням індексації. Аліменти позивачка просить стягувати із дня звернення із позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що їхнє з відповідачем сімейне життя не склалося через різні характери, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. У звязку з тимчасовою окупацією частини Луганської області та проведенням бойових дій, 15.02.2015 року вона разом із сином переїхали із міста Брянка до міста Дніпропетровська, а відповідач залишився проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її переїзду до міста Дніпропетровська їхні із відповідачем погляди на життя стали протилежними, а тому спільне проживання виявилося неможливим та з 2015 року вони фактично припинили подружні стосунки і перестали вести спільне господарство.

Відповідач припинив брати будь-яку участь у вихованні сина, спілкуванні з родиною, тобто фактично припинив шлюбні відносини і будь-яке фінансове забезпечення родини. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, через що вона вимушена просити суд про стягнення аліментів на утримання дитини.

Їй невідомо чи має наразі відповідач стабільний та регулярний дохід.

Сторони в судове засідання не з'явилися, завчасно сповістили суд про неявку та можливість розгляду справи за їхньої відсутності.

Позивач надала заяву в якій просить позов задовольнити та шлюб розірвати.

Відповідно до заяви відповідача, надісланої електронною поштою на адресу суду, він не заперечує проти позовних вимог та просить розглядати справу без його особистої присутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

07 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 223.

Від шлюбу в сторін народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружні стосунки сторони припинили з причини відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя.

Сторони спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, з лютого 2015 року проживають окремо, що також не дозволяє зберегти відносини притаманні подружжю, у звязку з чим примирення поміж ними неможливе.

Спору про поділ майна між сторонами немає. Між ними досягнуто згоду, що після розірвання шлюбу дитина залишатиметься й надалі проживати із матір'ю.

Суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сімї неможливо, їхній шлюб існує формально.

Вимоги про зміну прізвищ сторонами не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.

Позивачка одна несе витрати по утриманню та вихованню дитини, однак, не має достатніх коштів для забезпечення всіх потреб.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним і може надавати допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та наявність законних підстав для їх задоволення і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1531,00 грн. щомісячно, починаючи з 22.06.2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача. Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст.ст.104-105, 110, 112, 180-182 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 07 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 223 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2), аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1531 (однієї тисячі пятсот тридцять однієї) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягувати з 22.06.2016 року до моменту досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1), в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_2), судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук