Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1399/15-ц
Провадження № 2/273/17/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань ОСОБА_1, з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом редставника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, уточнивши вимоги 10 вересня 2015 року та 24.03.2016 року, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Згідно останніх уточнених вимог від 24 березня 2016 року ( а.с. 62) ОСОБА_2 просив постановити рішення , яким зобов'язати ОСОБА_5 протягом 15 днів з дня набрання рішенням законної сили демонтувати та перенести самовільно побудоване ним нежитлове приміщення, розташоване по вул. Пашкевича, 62 в м. Баранівка на межі із земельною ділянкою ОСОБА_4, на територію своєї земельної ділянки на відстань один метр від лінії розмежування (межі земельних ділянок) , стягнути судові витрати по сплаті судового збору з підстав , які зазначені в уточненій заяві від 10 вересня 2015 року ( а.с. 14-15) .

В обгрунтування уточнених вимог зазначено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку та земельної ділянки, розташованої по вулиці Пашкевича, 18 в м. Баранівка , яка межує з домоволодінням та земельною ділянкою , власником яких є відповідач ОСОБА_5

На своїй земельній ділянці на межі з її, відповідач побудував господарську будівлю , яка заважає їй належним чином користуватися своєю земельною ділянкою.

Будуючи господарське приміщення на межі з її земельною ділянкою, відповідач не отримав у встановленому порядку дозвіл на проведення будівництва , провів його з порушенням норм ДАБК, внаслідок цього дощові води з даху господарської будівлі збігають на земельну ділянку позивача . Крім того вона на своїй земельній ділянці має намір побудувати цегляний паркан, а деякі елементи господарської будівлі , що належать відповідачу заважають їй провести будівельні роботи.

Оскільки відповідач відмовляється добровільно перенести побудовану ним самовільно нежитлову будівлю та усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав уточнені вимоги повністю, а також уточнив вимоги щодо адреси відповідача , яка буде не вул. Пашкевича 62 , а вул. Набережна 16 в м. Баранівка Житомирської області, так як в уточненому позові допущено описку. При цьому представником позивача не заперечується той факт, що відповідачем зроблено водовідведення із навісу і стічні води не потрапляють за земельну ділянку позивача. На обгрунтування уточнених вимог представник позивача зазначив, що права ОСОБА_4порушуються тим, що стіна навісу побудована на межі суміжних земельних ділянок і ця обставина заважає побудувати огорожу для ОСОБА_4 , навіс побудований з порушенням вимог ДБН , так як його стіна розміщена на межі суміжних земельних ділянок , а не на відстані одиного метра від межі.

Представник відповідача ОСОБА_3 уточнених вимог не визнала ,надіславши заперечення проти позову , та зазначила, що всі господарські будівлі біля будинку ОСОБА_5 належним чином зареєстровані у тому числі і деревяна господарська будівля (навіс), яка межує з частиною заїзду позивача. Відповідач усунув всі порушення , на які посилається позивачка. Він обрізав частину шиферної крівлі , яка нависала над заїздом ОСОБА_4М, та встановив там ринву так, щоб вода не збігала на заїзд останньої і тепер вона збігає на його земельну ділянку. Його огорожа встановлена на межі їхніх земельних ділянок, а тому ОСОБА_4 не може заважати ніяк. Враховуючи викладені обставини просить позов до відповідача залишити без задоволення за безпідставністю.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності , суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою м. Баранівка, вул. Пашкевича 18 Житомирської області , що підтверджується копіями правовстановлюючих документів , її права належним чином зареєстровані ( а.с. 5-7, 26).

Відповідач ОСОБА_5 є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою м. Баранівка, вул. Пашкевича 16 Житомирської області, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів, його права належним чином зареєстровані ( а.с. 40-42).

Земельні ділянки сторін по справі є суміжними. На земельній ділянці ОСОБА_5 побудовано деревяний навіс , одна із стін якого розміщена на межі суміжних земельних ділянок .

Суд встановив , що даний навіс ОСОБА_5 був самовільно побудованим ,а в подальшому належно узаконений , на що вказує рішення виконкому Баранівської селищної ради Житомирської області від 16 лютого 1990 року № 35 про надання дозволу на узаконення ОСОБА_5 самовільно побудованого господарського приміщення розміром 4Х11 метрів, копією технічного паспорта домоволодіння ОСОБА_5 , який складено станом на 23 березня 1990 року , де зазначено вже про наявність навісу ( який є єдиним у господарстві, що представником позивача не заперечується) ( а.с. 36-39) .

Вказані обставини у своєй сукупності вказують на те, що в подальшому навіс був узаконений належно відповідачем. У технічному паспорті станом на 23 березня 1990 року не вказано про виявлення тих чи інших споруд у господарстві ОСОБА_5, які б були самовільно побудовані і не узаконені належним чином . Розбіжності у площі навісу ( між тею, що вказана у рішенні виконкому і фактичною, що вказана у технічному паспорті ) не можуть вказувати на самовільність цієї забудови на час складання технічного паспорта.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення нерухомого майна у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Згідно з ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Враховуючи ту обставину, що представник позивача обгрунтовує свої уточнені вимоги тим, що відповідач здійснив самовільне будівництво навісу , а судом встановлено, що таке будівництво у подальшому було узаконене і не ставить питання про скасування рішення виконкому Баранівської селищної ради Житомирської області про надання дозволу на узаконення самовільно побудованого господарського приміщення від 16 лютого 1990 року № 35, хоча судом оголошувалась перерва для подання уточнених вимог у цій частині , а суд не може вийти за межі позовних вимог , в тому числі змінити підстави позовних вимог , ніж ті , що зазначені позивачем ( при цьому судом встановлено, що права позивача будівництвом і наявністю спірного навісу не порушуються , питання водовідведення стічних вод із нього на земельну дліянку ОСОБА_4 вирішено, що не заперечується у судовому засіданні її представником ) , у задоволенні уточнених вимог необхідно відмовити із-за їх безпідставності.

Керуючись ст. ст. 3, 10,11,15, 60,212,213,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 375, 376, 386, 391 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні уточнених позовних вимог представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу та перенесення самовільно побудованого нежитлового приміщення відмовити за їх безпідставності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні , в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6