Справа № 202/1715/16-ц
Провадження №2/202/1228/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про виселення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 26 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №DNL0GI, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 227250,00 грн. строком до 26 лютого 2030 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та спалити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 26 лютого 2008 року позивач та відповідач уклали договір іпотеки №DNL0GI, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл.., АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно надав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав. Позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та 31 жовтня 2014 року суд виніс рішення звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл.., АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняютьжитловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У звязку з чим просив виселити громадян ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані і проживають в квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1.

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про виселення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» був задоволений частково. В рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості в розмірі 647539,61 грн. за договором про іпотечний кредит № DNL0GI від 26.02.2008 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_5, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № DNL0GI від 26.02.2008р.) Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» як іпотекодержателем визначених законом дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення чи житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. При розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.

Частинами 2 і 3 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» встановлений певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ч. 1, 3 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

З кредитного договору №DNL0GI від 26 лютого 2008 року, вбачається, що сторони перебували у договірних стосунках, позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 227250,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 26 лютого 2030 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 26 лютого 2008 уклали договір іпотеки №DNL0GI.

Згідно заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 42,90 кв.м., житловою площею 26,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк».

02 квітня 2015 року позивачем була направлена вимога про виселення на ім'я відповідача ОСОБА_1 та надано тридцятиденний строк для добровільного виселення.

Проте, матеріали справи не містять відомостей про те, що дана вимога отримана ОСОБА_1

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, ст. ст. 3 - 5, 14, 30, 38, 40, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про виселення відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.