28.03.2016 Єдиний унікальний номер 205/3631/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. ДніпропетровськСправа № 205/3631/15-ц
2/205/227/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № ML-301/240/2008 від 03.06.2008р. у розмірі 16 222,25 доларів США. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вказаного кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 50 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 03.06.2013р. В якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором 03.06.2008р., між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору. Однак відповідачі порушують взяті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів позивачу.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте звернувся до суду з заявою, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, проте звернулась з заявою, у якій просила справу розглядати за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутністю або інформації про поважність причин неявки від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

03.06.2008р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (далі позичальник) було укладено кредитний договір № ML-301/240/2008, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 50 000,00 доларів США зі сплатою 13,99 % річних, а остання зобовязалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с.14-22).

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Згідно з ч.1 ст.1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

12.11.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, на підставі якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № ML-301/240/2008 від 03.06.2008р., а відтак суд доходить висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є належним позивачем за даною вимогою (а.с.22-33).

Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

На підставі ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Всупереч вищевикладеним положенням позичальник свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитним договором № ML-301/240/2008, від 03.06.2008р., яка відповідно до розрахунку станом на 15.04.2015р. становить 16 222,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 15.04.2015р. складає 371 165,08 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 371 165,08.

В якості забезпечення зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором 03.06.2008р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору (а.с.23-24).

Відповідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку божників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Таким чином, враховуючи, що позичальник уточнені позовні вимоги визнала, а поручитель доказів, які б спростовували обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог не надав, суд доходить висновку, що вимоги позивача про солідарне стягнення такої заборгованості є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.10-11, 59-60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (05.03.1978р.н., РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (24.08.1978р.н., РНОКПП НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, п/р 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528) заборгованість за кредитним договором № ML-301/240/2008 від 03.06.2008р. у сумі 371 165,08 грн. (триста сімдесят одна тисяча сто шістдесят пять гривень 08 коп.), яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 371 165,08.

Стягнути рівними частками з ОСОБА_1 (05.03.1978р.н., РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (24.08.1978р.н., РНОКПП НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, п/р 3333 в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528) судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3