Справа № 559/2965/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі судді Федорової Л.П.

при секретарі Федорук О.О.

розглянувши в судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування збитків

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона зареєструвала шлюб 13 жовтня 1990 року. Під час шлюбу, відповідно до свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 23 березня 2004 року, нею було куплено на прилюдних торгах за 59 950 грн. частину 41/100 цегляного вбудованого приміщення магазину №42 «Гастроном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, яке згідно з планом будівлі має в своєму складі: 2-5 торговий зал площею 20.6 кв.м., 2-7 склад - 31.8 кв.м., 2-8 торговий зал - 17.5 кв.м., 2-9 коридор - 7.4 кв.м., 2-10 коридор - 6.4 кв.м., 2-11 торговий зал - 62.4 кв.м., 2-12 склад - 37.4 кв.м., 2-13 склад - 19.8 кв.м., III тамбур - 3.4. кв.м., а всього - загальною площею 213 кв.м. Придбана нею частина 41/100 вбудованого приміщення магазину була зареєстрована в КП «Архітектор» Дубенської міської ради (інвентаризаційна справа №397). Придбане приміщення магазину належало їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 жовтня 2005 року шлюб між нею і ОСОБА_2 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 заволодів всією належною подружжю 41/100 частиною вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, загальною площею 213 кв.м., постійно здаючи його в оренду іншим особам, отримуючи від цього значні доходи та порушуючи тим самим її майнові права як співвласника. ОСОБА_2 уклав з своїм батьком ОСОБА_3 договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, площею 173,8 кв.м., для використання його під продовольчий магазин свого батька. Про укладення цього договору вона випадково дізналася лише в травні 2005 року та звернулася в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору оренди розірваним, визнання недійсною додаткової угоди та відшкодування заподіяної шкоди. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 30 березня 2006 року в задоволенні цього позову їй було відмовлено. Проте рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2006 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким її позов було задоволено: визнано розірваним договір оренди від 01 липня 2004 року приміщення по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, площею 173,8 кв.м., укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_4; визнано недійсною додаткову угоду від 13 липня 2004 року, укладену між тими ж відповідачами; стягнуто з обох відповідачів солідарно на її користь 17 212 грн. 10 коп. матеріальної шкоди. Крім того, ОСОБА_2 01 липня 2004 року уклав з ОСОБА_5 договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, площею 25 кв.м., для використання його під продовольчий магазин. В зв»язку з цим у 2005 році вона звернулася в Дубенський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_6 про визнання договору оренди розірваним, визнання недійсною додаткової угоди та відшкодування заподіяної шкоди. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13 жовтня 2006 року в задоволенні цього позову їй було також відмовлено. Але рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 грудня 2006 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове рішення, яким її позов було задоволено: визнано розірваним договір оренди від 01 липня 2004 року приміщення по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, площею 25 кв.м., укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_6; визнано недійсною додаткову угоду від 13 липня 2004 року, укладену між тими ж відповідачами; зобов»язано ОСОБА_6 та ОСОБА_2 повернути їй орендоване приміщення по вул.Грушевського, 174 м.Дубно; стягнуто з обох відповідачів солідарно на її користь 2 450 грн. матеріальної шкоди. Однак зазначене рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 грудня 2006 року в частині повернення їй орендованого приміщення по вул.Грушевського, 174 м.Дубно відповідачами так і не було виконано.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року її позов до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, за нею було визнано право власності на нерухоме і рухоме майно, у тому числі на 1/2 частину вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, загальною площею 516.6 кв.м. Зазначеним рішенням за відповідачем ОСОБА_2 було також визнано право власності на 1/2 частину 41/100 вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно, загальною площею 516.6 кв.м.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2011 року рішення Дубенського міськрайонного суду від 10 березня 2011 року в зазначеній справі було залишено без змін.

Своє право власності на 1/2 частину 41/100 частки вбудованого приміщення магазину №42 «Гастороном» по вул. Грушевського, 174 в м.Дубно площею 213 кв.м. вона зареєструвала в КП «Архітектор» Дубенської міської ради, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (номер витягу 32494247 від 14.12.2011 року, реєстираційний номер 1087964, номер запису 209 в книзі 2). При цьому у витязі про державну реєстрацію зазначено, що розмір її ідеальної частки у спільній частковій власності становить 205/1000.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду у справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ в натурі зазначеного приміщення магазину, від 20 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 січня 2015 року, її позов було задоволено частково, виділено їй, ОСОБА_1, приміщення: 2-11 торгового залу площею 62,4 кв.м.; 2-12 склад площею 37,4 кв.м.; 2-13 склад площею 19,8 кв.м., загальною площею 119,6 кв.м., які знаходяться по вул.Грушевського 174 в м.Дубно Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 529325 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 56/100. Цим же рішенням відповідачу ОСОБА_2 судом було виділено приміщення: 2-5 торгового залу площею 20,6 кв.м.; 2-7 склад площею 38,1 кв.м.; 2-8 торговий зал площею 17,5 кв.м.; коридор площею 7,4 кв.м.; 2-10 коридор площею 6.4 кв.м.; ІИ-тамбур площею 3,4 кв.м; загальною площею 93,4 кв.м., які знаходяться в м.Дубно вул.Грушевського 174 Рівненської області. Вартість виділених поліпшень становить 413 373 грн. Частка виділених земельних поліпшень становить 44/100.

Не дивлячись на те, що зазначене рішення суду вступило в законну силу ще 28 січня 2015 року, відповідачі відмовлялися звільнити виділене їй судом приміщення магазину, порушуючи тим самим її право володіння, користування і розпорядження належним їй майном. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 03 липня 2015 року її позов до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням задоволено повністю. Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - без задоволення. Однак і після цього обидва відповідачі, як і раніше, продовжують користуватися належною їй частиною магазину, отримуючи від цього значні доходи.

Оскільки тривалими неправомірними діями відповідачів їй заподіюються значні збитки, пов»язані з незаконним, без її згоди, використанням належного їй на праві власності частини приміщення магазину, вона змушена звернутися до суду з позовом про відшкодування збитків, які становлять 894 608 грн., виходячи зі слідуючого розрахунку. Розмір орендної плати за 1 кв.м площі спірного приміщення магазину, визначеного експертним шляхом становить 68,0 грн. за 1 місяць, отже, враховуючи площу належної їй частини приміщення магазину 119,6 кв.м, розмір орендної плати за місяць становить 8132,8 грн. (68,0 грн.х119,6 кв.м). Відлік часу, на протязі якого їй були заподіяні збитки, необхідно розпочинати з часу, коли рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2006 року було задоволено її позов у справі Дубенського міськрайонного суду за її позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання договору оренди розірваним, визнання недійсною додаткової угоди та відшкодування заподіяної шкоди, що становить дев»ять років років і два місяці, або110 місяців. Отже розмір заподіяних збитків становить 894 608 грн. (110 міс.х8132,80 грн.).

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений по телефону.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до слідуючого.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.10.1990 року по 3.10.2005 року. Під час перебування у шлюбі 23.03.2004 року було придбано з прилюдних торгів за 59 950 грн. частину 41/100 цегляного вбудованого приміщення магазину №42 «Гастроном» по вул.Грушевського 174 в м.Дубно який складається з 2-5 торгового залу площею 20.6 кв.м; 2-7 склад-31.8 кв.м; 2-8 торговий зал-17.5 кв.м; 2-9 коридор-7.4 кв.м; 2-10 коридор-6.4 кв.м; 2-11 торговий зал 62.4 кв.м; 2-12 склад-37.4 кв.м; 2-13 склад -19.8 кв.м; ІІІ- тамбур -3.4 кв.м; всього загальною площею 213 кв.м.

Після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 став надавати частину приміщення 41/100 в оренду на підставі письмового доручення від 29 липня 2003 року на керування та розпорядження майном. Він уклав 01.07.2004 р. з батьком ОСОБА_3 договір оренди частини нежитлового приміщення по вул. Грушевського 174 в м.Дубно площею 173.8 кв.м для використання під магазин.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22.09.2006 року було визнано розірваним договір оренди від 1.07.2004 року та визнано недійсною угоду від 13.07.2004 року укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3В.(а.с.62-64 ).

01.07.2004 року ОСОБА_2 уклав на підставі письмового доручення від 29.07.2003 року договір оренди з ОСОБА_5 частини нежитлового приміщення по вул.Грушевського 174 в м.Дубно площею 25 кв.м. Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19.12.2006 року було визнано розірваним договір від 1.07.2004 року та визнано недійсною додаткову угоду від 13.07.2004 року, та зобов»язано ОСОБА_5 та ОСОБА_2 повернути орендоване приміщення по вул. Грушевського 174 в м.Дубно (а.с.65-67).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 10.03.2011 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину приміщення магазину №42 по вул.Грушевського 174 в м.Дубно та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину приміщення, загальною площею 516.6 кв.м.

17.03.2011 року ухвалою Дубенського міськрайонного суду було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини 41/100 частки приміщення магазину №42 по вул.Грушевського 174 в м.Дубно загальною площею 213 кв.м.

20.11.2014 року рішенням Дубенського міськрайонного суду позивачці ОСОБА_1 було виділено приміщення 2-11 торгового залу площею 62.4 кв.м; 2-12 склад площею 37.4 кв.м; 2-13 склад площею 19.8 кв.м; загальною площею 119.6 кв.м. Відповідачу ОСОБА_2 виділено приміщення 2-5 торгового залу площею 20.6 кв.м; 2-7 склад площею 38.1 кв.м; 2-8 торговий зал площею 17.5 кв.м; коридор площею 7.4 кв.м; 2-10 коридор площею 6.4 кв.м; ІІІ- тамбур площею 3.4 кв.м загальною площею 93.4 кв.м.

Відповідачі ОСОБА_2Й та ОСОБА_3 після того як рішення набрало законної сили відмовляються звільнити приміщення магазину по вул.Грушевського 174 в м.Дубно, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном. Рішенням від 3.07.2015 року Дубенського міськрайонного суду зобов»язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні нежитловим приміщенням. Ухвалене рішення ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15.10.2015 року залишено без змін.

Відповідно до ст.22.ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, як вказано в ч.2 ст.22 ЦК України є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). В ч. 3 ст.22 ЦК України вказано, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв»язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів одержаних особою, яка порушила право.

З висновку судово будівельноїтехнічної експертизи вбачається що вартість орендної плати приміщення магазину становить 68.0 грн. за 1 місяць. Враховуючи, що площа приміщення магазину становить 119.6 кв.м. розмір орендної плати буде становити (68,0 грн х119.6 кв.м) 8132 грн. 80 коп.

Розмір заподіяних збитків за 110 місяців починаючи з 22.09.2006 року по 22.11.2015 року буде становити 894 608 грн.(110 місяцівх8132 грн. 80 коп. орендна плата).

При доказуванні наявності упущеної вигоди суд бере до уваги встановлення причиннонаслідкового зв»язку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками. Протиправна поведінка з боку відповідачів є причиною, а збитки що виникли наслідком протиправної поведінки відповідачів.

Так як шкода заподіяна спільними діями відповідачів, то вони повинні нести відповідальність солідарно.

Керуючись: ст.16, 22 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заподіяні збитки в розмірі 894 608 (вісімсот дев"яносто чотири тисячі шістсот вісім) грн. та на повернення 6090 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: