Справа № 754/6716/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2016 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувшись до суду з вищевказаною заявою, просить встановити факт, як дослівно вказано в заяві «належності документів особі, прізвище якої, що зазначені в свідоцтві про смерть «Довгопол», не збігається з прізвищем цієї особи, зазначені у свідоцтві про народження та паспорті «Яременко».

Вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120, 256, 258 ЦПК України.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

У порушення ст. 258 ЦПК України, в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не зазначено, причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт та цим це підтверджується, а також до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, а саме, доказів, щодо неможливості одержання відповідного документа на підтвердження факту смерті конкретної особи та неможливості одержання правовстановлюючих документів на спадщину і чим конкретно це підтверджується.

Крім того, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 119 ЦПК України, зі змісту самої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення не зрозуміло і в самій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, не викладено обставин та не зазначено доказів того, про належність яких конкретно правовстановлюючих документів та якій особі, йдеться у прохальній частині заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

За таких обставин, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником, даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: