Справа №583/3345/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1236/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - Приватне підприємство "Базис",

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства "Базис", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

про захист прав споживача комунальних послуг,

в с т а н о в и л а :

07 жовтня 2015 року ОСОБА_4 та її син, ОСОБА_5, звернулись до суду з позовом, просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь, кожному з позивачів, по 3888,79 грн.- майнової шкоди, по 3000 грн.- моральної шкоди в та по 1602 грн. 60 коп. судових витрат.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПП "Базис", у якому просила суд :

- визнати протиправними дії ПП "Базис" з приводу проведення обстеження та складання комісійного акту від 18.05.2015 р. про огляд місця протікання з квартири АДРЕСА_1 та комісійного акту від 18.05.2015 р. про огляд меблевої кухні та коридору в квартирі АДРЕСА_2;

- визнати незаконними та скасувати комісійні акти ПП "Базис" від 18.05.2015 р. про огляд місця протікання з квартири № 95 та від 18.05.2015 р. про огляд меблевої кухні та коридору квартири АДРЕСА_2 ( т.1 ас. 104, 189) ;

- стягнути з ПП "Базис" на користь ОСОБА_3 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 8000 грн.,

- визнати незаконними дії ПП "Базис" по фіксації в ОДС за вхідним № 106 в ніч на 16.05.2015 р. за наслідком повідомлення власником ОСОБА_3 про аварію з протікання холодної води у квартирі АДРЕСА_1 як аварії з протікання гарячою водою.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 3888,79 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати за проведення експертизи для визначення шкоди після затоплення квартири у розмірі 750 грн. та суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 852,60 грн., а всього 8491,39 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 3888,78 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., витрати за проведення експертизи для визначення шкоди після затоплення квартири у розмірі 750 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3350 грн. та суму сплаченого при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 852,60 грн., а всього 11841,38 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до П.П. "Базис" про захист прав споживача комунальних послуг відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду і постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та задоволення позову ОСОБА_3 з тих підстав, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, що у справі не були доведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, що висновки суду не відповідають обставинам справи та що судом були порушені норми матеріального і процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_3 (а.с. 10-11 том 1).

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_4.

Названі квартири знаходяться в одному будинку: квартира № 95 знаходиться поверхом вище над квартирою № 92 .

Сторони не заперечують того факту, що 16 травня 2015 року об 00 год. 55 хв. сталося затоплення квартири АДРЕСА_2 .

Згідно акту від 18 травня 2015 року, складеного комісією ПП "Базис", при обстеженні квартири АДРЕСА_5 встановлені ушкодження квартири внаслідок її залиття. Згідно висновку комісії затоплення відбулося з квартири № 95 ймовірно внаслідок негерметичності перекриття хомутом шлангу зєднання пральної машини з водогоном (а.с.17).

Згідно акту від 18 травня 2015 року, складеного комісією ПП "Базис", при обстеженні квартири АДРЕСА_1 виявлено, що на шлангу зєднання пральної машини з водогоном встановлено хомут замість крану перекриття, який потрібен для перекриття надходження води по шлангу до пральної машини. (а.с.18).

Не заперечуючи факту залиття квартири позивачів, відповідачка в той же час в апеляційній скарзі не погоджується з встановленими судом причинами залиття квартири, розміром заподіяної майнової шкоди. Проте колегія суддів вважає, що у названій частині рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги про протилежне не можна визнати обґрунтованими. При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

В той же час законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача. Іншими словами : особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Колегія суддів вважає, що під час розгляду справи відповідачка не надала доказів на підтвердження своїх доводів про відсутність її вини у заподіянні шкоди позивачам. Відповідачка не надала суду доказів на підтвердження своїх доводів про те, що залиття квартири позивачів сталося з вини ПП "Базис", працівник якого напередодні залиття знімав лічильник на повірку.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідачка пояснила, що в її квартирі встановлений кран, яким перекривається постачання води до її квартири. Зразу ж після виявлення протікання води вона скористалась названим краном і перекрила подачу води по водопроводу у належній їй квартирі. У такому разі є незрозумілою поведінка відповідачки, зі слів якої вбачається, що після перекриття води вона дозволила своєму зятю проводити у квартирі ремонтні роботи, не дочекавшись при цьому приїзду слюсаря-ремонтника.

Встановлено, що слюсар-сантехнік ОСОБА_6 з'явився в квартирі відповідачки близько 01 год. 50 хв. Зі слів названого свідка вбачається, що у квартирі був зять відповідачки з розводним ключем. ОСОБА_6 пояснив, що коли він прийшов у квартиру відповідачки, то будь-яких причин залиття квартири він не виявив, так як до його приходу ці причини були ліквідовані самими мешканцями квартири, а вода з підлоги була витерта.

Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави для визнання недостовірними доводів відповідачки про те, що причиною протікання води в її квартирі було неякісно проведені працівниками ПП "Базис" роботи по заміні лічильника.

Зокрема, слюсар ОСОБА_7, який знімав лічильник на повірку, ставив заглушки і перевіряв їх, показав, що з часу їх встановлення до часу огляду, заглушки пошкоджені не були і природно не могли бути пошкодженими, так як вони затягуються глибоко по різьбі за допомогою двох гаєчних ключів: одним утримується труба з різьбою та гайкою, а іншим - затягується контргайка. У відсутність таких двох ключів цю роботу зробити неможливо. Названі пояснення свідка належними доказами відповідачкою не спростовані.

За таких обставин покази зятя відповідачки, ОСОБА_8, про те, що він рукою дожав гайку і вода перестала бігти, - суд першої інстанції обгрунтовно визнав неправдивими.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідачка не довела належними доказами відсутність своєї вини у затопленні квартири позивачів.

В основу своїх висновків про розмір заподіяної позивачам майнової шкоди суд першої інстанції поклав висновки :

- будівельно-технічної експертизи від 20.08.2015 р., відповідно до якої розмір майнової шкоди, заподіяної власнику квартири АДРЕСА_2 внаслідок затоплення квартири водою складає 4095 гривень (а.с. 22-26 том 1).

- товарознавчої експертизи від 19.09.2015 р., відповідно до якої розмір майнової шкоди, заподіяної власнику пошкодженням кухонного гарнітуру, встановленого на кухні квартири АДРЕСА_2, внаслідок затоплення квартири водою складає 3682 гривні 57 коп. (а.с. 43-46 том 1).

Названі висновки спеціалістів щодо розміру майнової шкоди відповідачкою не спростовані. У суду першої інстанції були відсутні підстави недовіряти названим висновкам спеціалістів, оскільки вони узгоджуються з наявними у справі іншими доказами щодо розміру заподіяної майнової шкоди, а саме, обсягу і характеру пошкоджень, виявлених допитаними судом свідками, які оглядали квартиру та кухонний гарнітур після затоплення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачка не заперечувала доводів відповідачки про те, що біля десяти років тому внаслідок пориву в квартирі позивачки системи водопостачання були пошкоджені кухонні шкафи, які стояли на підлозі. Проте, як пояснила позивачка, в даній справі вона заявляє позов про відшкодування шкоди, заподіяної їй внаслідок пошкодження навісних шкафів кухонного гарнітуру, які були пошкоджені протіканням води зі стелі.

У колегія суддів відсутні сумніви у правдивості названих пояснень позивачки, так як вони частково підтверджуються поясненнями самої відповідачки про те, що коли вона зайшла в квартиру позивачки, то зі стелі капала вода.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачки на користь кожного з позивачів по 3888,79 грн. заподіяної їм майнової шкоди.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 та її представник неодноразово заявляли клопотання про призначення у справі експертизи. Зокрема, в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої пропонувалось поставити питання про те, чи підключена пральна машина, яка знаходиться у ванній кімнаті квартири № 95 власника ОСОБА_3, до системи водопостачання холодної води та водозливу з метою її використання за цільовим призначенням і наступного зливу використаної води у каналізаційну систему.

Назване клопотання про призначення експертизи колегія суддів відхилила, так як по-перше, ОСОБА_3 не надала доказів про те, що нинішній стан підключення пральної машини до системи водопостачання та каналізаційного зливу відповідає тому стану, який існував 16 травня 2015 року, тобто в день залиття квартири ОСОБА_5;

по-друге, стан підключення пральної машини до системи водопостачання та каналізаційного водозливу не є предметом спору у даній справі і відповідь на назване питання не має вирішального значення для правильного вирішення справи.

Навіть якщо допустити, що ОСОБА_3, як вона стверджує, не використовувала пральну машину за цільовим призначенням, це не виключає її вини у затопленні квартири позивачів. Як встановлено, причиною затоплення квартири позивачів є не сам по собі факт використання відповідачкою пральної машини за цільовим призначенням, а протікання води в її квартирі із системи водопостачання.

У вищенаведеній частині колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленого у справ рішення.

В той же час колегія суддів вважає за необхідне змінити постановлене у справі рішення в частині вирішення позову про стягнення моральної шкоди, а також в частині вирішення питання про судові витрати у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в т.ч. моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

В обґрунтування позову в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилалися на те, що внаслідок залиття їх квартири вони зазнали стрес та переживання, психологічний та фізичний дискомфорт, хвилювання та моральні страждання. Був порушений звичайний устрій їх життя. 28.05.2015 р. ОСОБА_4 зверталася за медичною допомогою до КЗ "Охтирська ЦРЛ", де їй встановили діагноз гіпертонічний криз. ОСОБА_4 є пенсіонером, отримує невелику пенсію, не могла усунути наслідки затоплення самостійно в звязку із своїм матеріальним становищем та за станом здоровя.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про визначення розміру суми, яка має бути стягнута з відповідачки в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував, що постановленим у даній справі рішенням суду, яким позивачам повністю відшкодована заподіяна майнова шкода, в певній мірі усуваються ті негативні наслідки, на які посилаються позивачі в обґрунтування заподіяної їм моральної шкоди.

Крім того, судом першої інстанції не були враховані положення ч. 4 ст. 1193 ЦК України, відповідно до якої суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 народилась у 1941 році, в даний час є пенсіонеркою, отримує невелику пенсію - у розмірі 1578 грн., яка є її єдиним джерелом доходу ( т.2 ас. 55, 142).

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що стягнення з відповідачки на користь позивачів 6000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди поряд зі стягненням з відповідачки 7776 грн. майнової шкоди, поставить останню у скрутне матеріальне становище, так як названі суми майже у девять разів перевищують її щомісячний дохід.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з відповідачки на користь позивачів необхідно стягнути по 1000 грн. кожному в рахунок відшкодування заподіяної їм моральної шкоди.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3, зміст якого зводився до оскарження дій ПП "Базис" з приводу проведення обстеження та складання комісійного акту від 18.05.2015 р. про огляд місця протікання з квартири АДРЕСА_6 та комісійного акту від 18.05.2015 р. про огляд меблевої кухні та коридору в квартирі АДРЕСА_5, а також визнання незаконними та скасування названих актів.

Суд прийшов до вірного висновку про те, що з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання названих дій та актів незаконними. Зазначені акти є лише фіксацією певних обставин та фактів, які були виявлені під час проведення вищеназваних обстежень. Згідно зі ст. 57 ЦПК України такі акти є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. При цьому колегія суддів у певній мірі враховує правові висновки, зроблені у постановах Верховного Суду України від 06 червня 2011 року у справі № 6-4цс11 та від 12 вересня 2011 року у справі N 6-25цс11.

Доводи апеляційної скарги про недотримання форми при складанні названих актів не можуть бути підставою для задоволення позову ОСОБА_3, оскільки форма актів у даному випадку не має принципового значення для правильного вирішення спору. Вирішальне значення у вирішенні спору мають обставини і факти, зафіксовані у названих актах, а також те, що під час розгляду справи особи, які складали ці акти, були допитані судом як свідки і підтвердили правдивість змісту названих актів.

При вирішенні питання про судові витрати у справі колегія суддів виходить з того, що :

1. ухвалою від 18 липня 2016 року було відстрочено плату ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1071 грн. 84 коп. до розгляду апеляційної скарги по суті;

2. апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції сторони понесли судові витрати, повязані з оплатою правової допомоги, наданої фахівцями у галузі права : ОСОБА_3 750 грн., ОСОБА_4 350 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 84, 88 ЦПК України та з урахуванням відсотку задоволеного позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню:

- на користь ОСОБА_4 витрати за проведення оцінки заподіяної шкоди від затоплення квартири - 562 грн. 50 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору - 639 грн. 45 коп.,

- на користь ОСОБА_5 витрати за проведення оцінки заподіяної шкоди від затоплення квартири - 562 грн. 50 коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору - 639 грн.45 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2512 грн. 50 коп.;

- з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню 75 грн. витрат на правову допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції (сума визначена шляхом взаємозаліку з урахування часткового задоволення апеляційної скарги).

З ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 803 грн. 88 коп.; на користь держави підлягає стягненню з ОСОБА_4 -134 грн. та з ОСОБА_5- 134 грн. судового збору за подання ОСОБА_3 апеляційної скарги, з урахування її часткового задоволення .

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року в частині вирішення позову про стягнення моральної шкоди, а також в частині вирішення питання про судові витрати у справі змінити, виклавши другий і третій абзаци резолютивної частини рішення у наступній редакції :

" Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду - 3888,79 грн., в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 1000 грн., витрати за проведення оцінки заподіяної шкоди від затоплення квартири - 562 грн. 50 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору - 639 грн.45 коп., а всього 6090 грн.74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду - 3888,79 грн., в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 1000 грн., витрати за проведення оцінки заподіяної шкоди від затоплення квартири - 562 грн. 50 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору - 639 грн.45 коп., витрати на правову допомогу в сумі 2512 грн. 50 коп., а всього 8603 грн. 24 коп."

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 75 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 31 травня 2016 року залишити без змін .

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 803 грн. 88 коп. на наступний рахунок: код бюджетної класифікації доходів 22030101, рахунок 0002, одержувач УК у м. Сумах (м. Суми), 22030001, банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області, , МФО 837013; призначення платежу: *;101;;Судовий збір, за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, Апеляційний суд Сумської області.

Стягнути в дохід держави з ОСОБА_4 134 грн. та з ОСОБА_5 134 грн. судового збору на наступний рахунок: код бюджетної класифікації доходів 22030101, рахунок 0002, одержувач УК у м. Сумах (м. Суми), 22030001, банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області, , МФО 837013; призначення платежу: *;101;;Судовий збір, за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, Апеляційний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -