Справа № 127/3667/16-ц
УХВАЛА

01 березня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С. при розгляді матеріалів заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, звернулися до суду з заявою про встановлення факту походження за польською національністю та факту національності - поляк.

Розглянувши дану заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що дана заява - не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а тому необхідно відмовити у відкритті провадження з наступних підстав:

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так, при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Вказана норма не передбачає можливості розгляду у порядку окремого провадження заяв про встановлення фактів належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану та внесення виправлень чи змін у ці документи.

Викладений перелік справ, що розглядаються у порядку окремого провадження, не є вичерпним, але доповнюватися він може лише законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. за №96/5.

Вказані норми передбачають, що внесення змін у записи актів цивільного стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів цивільного стану. Відмова органів реєстрації актів цивільного стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

З доданих до заяви матеріалів вбачається, що заявник ОСОБА_1 зверталася до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін у актові записи, проте отримала відмову.

У випадку отримання відмови органів реєстрації актів цивільного стану, відповідно до діючого законодавства, оскарження такої відмови до суду проводиться в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів та порядок оскарження відмови у внесенні таких змін.

Крім того, згідно інформаційного листа Верховного суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, зокрема щодо належності до певної національності.

Оскільки встановлення факту належності до певної національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за даною заявою, роз'яснивши заявнику його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства до окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалу суду невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя