Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
УХВАЛА

05 травня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/1341/16-ц

Номер провадження : 2/484/1426/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частки комплексу нежитлових будівель, обладнання по переробці масляничних культур та земельної ділянки, які є обєктами спільної часткової власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про виділення йому в натурі 1/2 частки комплексу нежитлових будівель та обладнання по переробці масляничних культур, що розташовані за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, визнавши за ним право приватної власності на вказане майно, що відповідає розміру 1/2 його частки у спільному частковому майні; виділення йому в натурі 1/2 частки земельної ділянки за вищевказаною адресою для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств пеперобної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування та експлуатації цеху по переробці масляничних культур, площею 0,3531 га, кадастровий номер :03:009:0001, визнавши за ним право приватної власності на 1/2 частку вказаної земельної ділянки, на якій відповідно розміщена відокремлена частка комплексу нежитлових будівель.

Ухвалою суду від 14.04.2016 р. відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, згідно з якою просить накласти арешт до набрання законної сили судовим рішенням на таке майно: комплекс нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, загальною площею 1036,5 кв. м., адміністративна будівля загальною площею 83,9 кв. м., зазначено на плані літерою А-2, склад загальною площею 248,9 кв. м., зазначено на плані літерою В, цех загальною площею 368,4 кв. м., зазначено на плані літерою Г-2, склад, загальною площею 197,4 кв.м., зазначено на плані літерою Г-1, топочна загальною площею 24,5 кв. м., зазначено на плані літерою Д, склад-бункер загальною площею 37,3 кв. м., зазначено на плані літерою Ж, топочна загальною площею 3,9 кв .м., зазначено на плані літерою К, навіс, загальною площею 31,1 кв. м., зазначено на плані літерою Е, вагова загальною площею 38,9 кв. м., зазначено на плані літерою З, вбиральня загальною площею 2,2 кв. м., зазначено на плані літерою У; обладнання по переробці масляничних культур, що розташовані в комплексі нежитлових будівель, загальною площею 1036,5 кв. м., що розташовані за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б; земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, площею 0,3531 га, кадастровий номер :03:009:0001; на будь-які товарно-матеріальні цінності, які знаходяться у комплексі нежитлових будівель за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б. В обґрунтування підстав для накладення арешту на зазначене майно позивач зазначає, що відповідач неодноразово висловлював свою думку щодо продажу комплексу нежитлових будівель, обладнання по переробці масляничних культур, земельної ділянки без попередньої згоди позивача, оскільки вважає виключно себе власником цього майна. Крім того, зазначає, що відповідач має перед собою мету за будь-яких обставин відчужити комплекс нежитлових будівель, обладнання по переробці масляничних культур, земельну ділянку та усі товарно-матеріальні цінності, які знаходяться за вищевказаною адресою, без згоди позивача як співвласника, а тому вважає, що є реальна загроза неправомірного та незаконного продажу спільного майна, вчинення відносно нього будь-яких інших правочинів, що унеможливить або утруднить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову суд приходить до таких висновків.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державно реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 58593819 та № 58594323 від 05.05.2016 р. нерухоме майно, а саме: комплекс нежитлових будівель, що розташовані за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, загальною площею 1036,5 кв. м., та земельна ділянка, що розташована за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, площею 0,3531 га, кадастровий номер :03:009:0001, перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розмір часток ?.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про виділ в натурі ? частки комплексу нежитлових будівель, обладнання по переробці масляничних культур та земельної ділянки, які є обєктами спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення позову.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. надано розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, з огляду на предмет спору, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження того, що позов слід забезпечити саме накладенням арешту на нерухоме майно позивач суду не надав.

Щодо накладення арешту на обладнання по переробці масляничних культур, що розташовані в комплексі нежитлових будівель, загальною площею 1036,5 кв. м., за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, позивачем не надано перелік зазначеного майна та доказів на підтвердження того, що позов слід забезпечити саме накладенням арешту на зазначене майно.

Оскільки будь-які товарно-матеріальні цінності, які знаходяться у комплексі нежитлових будівель за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Загородна, 39-Б, не заявлені як позовна вимога, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про накладення арешту в цій частині.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі ? частки комплексу нежитлових будівель, обладнання по переробці масляничних культур та земельної ділянки, які є обєктами спільної часткової власності, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Ю. Фортуна