Справа № 474/303/16-ц
Провадження № 2/474/128/16
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.16 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, ОСОБА_3, третя особа - відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі про визнання права власності на земельну ділянку за законом, -

встановив:

22.04.2016р. позивач звернулась до суду позовом, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_1, яка померла 05.05.2012р., право приватної власності на земельну ділянку площею 6,88 га, яка розташована в межах Нововасилівської сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка позов мотивувала тим, що її мати успадкувала, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері та бабусі позивачки ОСОБА_5, померлої 30.01.2008р. Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом та через відсутність правовстановлюючого документу на землю на ім'я бабусі, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, що було підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій та звернення з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Крім того, представник позивача просив судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Представник відповідача - Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, її представника та відповідача - ОСОБА_3, враховуючи, що визнання відповідачами пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи та таке визнано сторонами, 30.01.2008р. померла ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 230540 від 02.12.2015р.).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,88 га, яка розташована в межах Нововасилівської сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 037446 від 13.01.2004р.

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.04.2016р. оціночна (ринкова) вартість вищевказаної земельної ділянки на час розгляду справи в суді становить 88 228 грн. 00 коп.

Як вбачається з довідки Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 345 від 03.03.2016р. на момент смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала зі своєю донькою ОСОБА_1 по вул. Західна, 27, в с. Гражданівка Врадіївського району Миколаївської області.

Згідно інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 340/01-16 від 28.04.2016р. після померлої ОСОБА_5 спадкова справа не відкривалась, відомості про спадкоємців відсутні, однак з матеріалів справи та постанови Врадіївської державної нотаріальної контори № 117/02-31 від 16.02.2016р. вбачається, що після померлої ОСОБА_5, в порядку визначеному ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину прийняла її донька - ОСОБА_1 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8 від 02.12.2015р., витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 1 від 02.12.2015р.).

Однак, ОСОБА_1, яка померла 05.05.2012р. (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 152604 від 11.05.2012р.) за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно довідки Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 344 від 03.03.2016р. на момент смерті ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала одна ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідною донькою ОСОБА_1, яка померла 05.05.2012р. (свідоцтво про народження серії I-ФП № 235576 від 02.12.2015р.).

Згідно інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 341/01-16 від 28.04.2016р. після смерті ОСОБА_4, за місцем відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини звернулися діти спадкодавці: ОСОБА_3 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ № 444 від 26.10.2012р.), на ім'я якої видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку від 24.09.2013р. за реєстровим № 1-488 та ОСОБА_4 (заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ № 479 від 03.12.2015р.), яка прийняла спадщину за законом.

В зв'язку зі зверненням позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини лише 03.12.2015р. слід відмітити, що рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04.11.2015р. у справі № 474/945/15-ц позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини.

Крім того, слід зазначити, що відповідач - ОСОБА_3 04.02.2016р. звернулася до Врадіївської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомляє, що не претендує на спадщину за законом після померлої 05.05.2012р. ОСОБА_1.

Постановою № 117/02-31 від 16.02.2016р. державний нотаріус Врадіївської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовила позивачу у видачі після ОСОБА_1 свідоцтва на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,88 га у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

В зв'язку з вищевикладеним позивачем в Газеті Врадіївської райдержадміністрації і районної ради Миколаївської області Вісник Врадіївщини № 30 (9680) від 20.04.2016р. розміщено оголошення про те, що загублений державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 037446, виданий 13.01.2004р. на ім'я ОСОБА_5, вважати недійсним.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_1, окрім позивача до нотаріальної контори більше ніхто не звертався, та Державний акт на земельну ділянку із-за смерті спадкодавця не отримувався, позивачка не має іншої можливості, аніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину за законом, яке у неї виникло у зв'язку із смертю матері, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України та думку представника позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 174, 197, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, ОСОБА_3, третя особа - відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі про визнання права власності на земельну ділянку за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_1, яка померла 05.05.2012 року, право приватної власності на земельну ділянку площею 6,88 га, що знаходиться в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідченого на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 037446, виданого головою Врадіївської райдержадміністрації 13.01.2004 року, та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 25, яку остання успадкувала після ОСОБА_5, померлої 30.01.2008 року, але за життя не стигла отримати свідоцтво про право на спадщину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Г. Сокол