У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и л а :

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 9 грудня

2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив: стягнув на його користь з ОСОБА_4 274 тис. 958 грн 40 коп. боргу, що є еквівалентом 12 тис. доларів США, а також вирішив питання розподілу судових витрат.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 15 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 9 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року залишила без змін.

19 липня 2016 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 червня 2016 року з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Обґрунтовуючи підстави для подання заяви про перегляд судового рішення заявниця надала постанови Верховного Суду України від 2 липня 2014 року та

11 листопада 2015 року.

До заяви також додано клопотання, у якому ОСОБА_4 просить зупинити виконання ухвалених у справі судових рішень.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявниця, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з того, що між сторонами було укладено договір позики, на підтвердження якого позивач надав відповідну розписку, однак ОСОБА_4 належним чином не виконала свої зобов'язання, тому неповернута частина боргу підлягає стягненню у судовому порядку. При цьому суди установили, що ОСОБА_5 звернувся до суду у межах строку позовної давності та урахували висновок експерта щодо написання розписки ОСОБА_4

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року (6-79цс14), міститься висновок про те, що за змістом статей 526, 527 ЦК України належним виконанням зобов'язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов'язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності. Аналіз норм статті 99 Конституції України, статей 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобов'язання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені статті 625 ЦК України.

У постанові від 11 листопада 2015 року (6-1967цс15) Верховний Суд України сформував правовий висновок, що частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором; розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.

При цьому у справах, в яких прийнято Верховним Судом України зазначені постанови встановлено інші фактичні обставини ніж у справі, рішення в якій просить переглянути заявниця.

Порівняння змісту зазначених постанов Верховного Суду України зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

15 червня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Ураховуючи викладене, а також вимоги пункту 2 частини першої статті 3601 ЦПК України, клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання ухвалених у справі судових рішень підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 353, 355, 360, 3601 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

15 червня 2016 року відмовити.

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк