Провадження№ 2/522/2026/16
19 квітня 2016 року м. Одеси
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту, -
Позивач ПАТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» 20.11.2015 року звернувся до суду з позовом з подальшим уточненням 28.12.2015 року до ОСОБА_1, Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з -під арешту.
В судове засідання 19.04.2016 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник Приморського ВДВС ОМУЮ в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання був сповіщений належним чином, надав до суду клопотання слухати справу у його відсутність.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Однак, вищезазначений автомобіль підлягає звільненню з-під арешту з наступних підстав.
Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає з моменту укладання договору застави.
В даному випадку, по-перше: право застави у ПАТ КБ ПриватБанк виникло у 2006 року, а постанови про накладення арешту та оглошенння розшуку були винесені у 2011-2014 роках, тобто пізніше ніж було укладено договір застави між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1.
Отже, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями та перешкоджає своїми діями виконати рішення Арцизського районного суду Одеської області.
Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення зпід арешту.
Відповідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним і відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.
Згідно ст. 1 ЗУ «Про заставу» кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення в вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу» та ч. 1,2 ст. 589 ЦК України визначено, що в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок прежмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що виначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушеним зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майно зпід арешту.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 3, 118-120, 208-223 ЦПК України, -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ ПРИВАТБАНК судові витрати у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л.В.

19.04.2016