АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

Секретар Герман Я.І.

За участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, за участю третії осіб -ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про визнання наказів про скорочення чисельності працівників та її звільнення незаконними і поновлення на роботі, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання наказу про скорочення чисельності працівників незаконним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка», де третьою особою, без самостійних вимог на стороні позивача виступає Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради, про визнання про визнання незаконними наказу про скорочення чисельності працівників та наказу головного лікаря ОСОБА_9 КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» від 09.11.15р. №28-зк про її звільнення у зв'язку із скороченням чисельності працівників по п.1 ст40 КЗпП України з 16.11.2015р., поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.11.2015 р. по день поновлення на роботі, посилаючись на наступне.

Вона працює більше 26 років на посаді зубного техніка в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» м.Чернівці з 17.04.1989р. згідно наказу головного лікаря №29 від 17.04.1989р. та має першу кваліфікаційну категорію по ортопедичній стоматології. Із даних її трудової книжки, наказу відповідача №03-пр, посадової інструкції техніка зубного ортопедичного відділення вбачається, що з 05.03.2015 року вона працює у відповідача за зовнішнім сумісництвом на 0,25 ставки, а також з 03.03.2015р. працює викладачем знімного протезування в Чернівецькій філії ТзОВ Медичного коледжу «Монада».

________________________________________________________________________________

№ 22ц-794/1080/16р. Головуючий у 1 інстанції: Семенко О.В.

Категорія : 53/54 Доповідач: Винту Ю.М.

Власником комунального підприємства «Міська стоматологічна поліклініка» згідно п.1.1,1.3,6.2 Статуту є Чернівецька міська рада. Координацією діяльності поліклініки, в тому числі організацією фінансового, кадрового та матеріально- технічного забезпечення здійснює Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради (п.1.5., 6.2 Статуту підприємства, п.2.6 Положення про управління охорони здоров»я Чернівецької міської ради).

Відповідно до пункту 6.7 Статуту у складі відповідача функціонує ортопедичне відділення із зуботехнічною лабораторією на умовах госпрозрахунку, яке має окремий рахунок в органах Держказначейства України.

Всупереч статуту 09.09.2015 року завідувач ортопедичним відділенням поліклініки ОСОБА_10 повідомив її, що відповідно до Наказу №119-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних та рішення комісії по скороченню чисельності працівників-техніків зубних ортопедичного відділення її буде звільнено від займаної посади з 16.11.2015р., а 13.11.2015р. інспектор кадрів ОСОБА_11 вручив їй наказ від 09.11.2015р. №28-зв про її звільнення у зв'язку із скороченням чисельності працівників по п.1 ст40 КЗпП України з 16.11.2015р.

Вважає незаконними зазначені незаконними, оскільки вони були видані неналежною особою, а саме - в.о. головного лікаря ОСОБА_10, який не був наділений повноваженням щодо видання даних наказів.

Згідно п.п. 6.5, 6.8 Статуту виключно головний лікар призначає на посаду та звільняє з посади працівників Установи, організовує роботу установи, самостійно вирішує всі питання діяльності Установи, формує штатний розклад та подає його на затвердження начальнику Управління охорони здоров'я ЧМР і т.і.

Відповідно до розпорядження Чернівецького міського голови від 24.07.2015р. №575-кв на час відпустки ОСОБА_9, з 31.07.2015р. по 13.08.2015р., виконання обов'язків головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» було покладено на завідувача ортопедичним відділенням ОСОБА_10, з правом підпису документів.

Однак, жодним положенням Статуту установи не передбачено, що обов'язки головного лікаря автоматично делегуються на час його відсутності. Як вбачається із розпорядження міського голови, виконуючому обов'язки головного лікаря на час його відпустки дозволено лише підписувати документи, а не вирішувати суттєві питання змін в організації виробництва та праці на підприємстві.

Відповідно до п. 11.3.1 Колективного договору укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом поліклініки адміністрація зобов'язалася не звільняти працівників з роботи зі своєї ініціативи без достатніх підстав і попереднього погодження з профспілковим комітетом.

Також вважає, що не було підстав для проведення скорочення, оскільки рішення щодо скорочення працівників, які обіймають посаду менше ніж 0,75 ставки є необгрунтованим, незаконним і економічно невигідним.

Перед прийняттям наказу №119-к адміністрацією підприємства також не було проведено консультацій з профспілковим комітетом підприємства.

Окрім того, відповідно до п.3.3 наказу №119-к від 07.08.2015р. ОСОБА_10 незаконно було створено комісію в складі семи осіб для персонального визначення працівників, які підлягають скороченню.

Оскільки в.о. головного лікаря, завідувач ортопедичного відділення, ОСОБА_10, повноваженням щодо створення вказаної комісії наділений не був, то її склад та її рішення, зокрема рішення за №8 від 18.08.2015р. щодо визначення персонально осіб, які підлягають звільненню внаслідок скорочення чисельності працівників також є незаконним.

Незаконні дії завідуючого ортопедичного відділення ОСОБА_10 призвели до її незаконного звільнення з роботи за ч.І п.1 ст.40 КЗпП України, а також інших техніків зубних, які працювали в лікарні на постійній основі, але менше ніж на 0,75 штатної посади.

Наказ №28-зв від 09.11.2015р. про її звільнення є незаконним оскільки виданий на підставі незаконного наказу №119-к про скорочення чисельності працівників.

З відповіді на адвокатський запит за підписом ОСОБА_10 вбачається, що ніяких консультацій з приводу майбутнього скорочення чисельності працівників з профкомом адміністрацією поліклініки не проводилось.

Таким чином наказ про її звільнення є незаконним з огляду на те, що ні консультацій за 3 місяці до її звільнення з метою не допустити такого скорочення працівників, ні згоди профкому про саме її звільнення головний лікар не питав, а тому і не отримав.

Головний лікар поліклініки не запитував згоди у профспілкової організації відповідно до вимог ст.43КЗпП України про її звільнення за один місяць до звільнення. Саме тому у профспілки були відсутні підстави для скликання засідання своїх зборів, виклику її для вирішення в її присутності чи задовольнити подання керівника чи ні.

Рішення про створення комісії, яка мала визначити 5 техніків зубних, яких необхідно скоротити, було прийнято неправомірно, оскільки її всупереч закону створила посадова особа відповідача, яка не мала на це повноважень.

Згідно цього незаконного наказу на розгляд комісії було поставлено завдання визначити кого саме із зубних техніків слід скоротити.

Комісія, головою якої визначено голову Профкому ОСОБА_12, який навпаки мав би захищати інтереси своїх членів і не мав права приймати участь у даній комісії, вирішила обрати її серед інших техніків для скорочення з двох підстав: оскільки вона працює на 0,25 ставки, і оскільки вона нібито не виконую план УОП на 100 відсотків.

При скорочені чисельності штату працівників не було враховано її переважне право на залишення на роботі, оскільки згідно довідки Луганської селищної ради Кіцманського р-ну Чернівецької області вона проживає зі своїм сином ОСОБА_13, 1991 р.н. який зареєстрований як безробітний та не працює.

Керівництво підприємства не запропонувало їй жодну іншу роботу, хоча мало б запропонувати, а тому з цих підстав, наказ про її звільнення є також незаконним.

Згідно довідки про її доходи вбачається, що за останні 6 місяців до мого звільнення їй сукупний заробіток склав 1334,83 грн. Середній її заробіток на місяць складає 222,50грн. середня кількість робочих днів на місяць складає 22. А тому її середній заробіток на один день складає 10,11 грн., 1334,83грн/6міс=222,50грн. середній заробіток на місяць, 222,50грн/22 роб.дні=10,11 грн. заробітна плата на один день.

З урахуванням вказаного вище, позивачка ОСОБА_1 просила суд першої інстанції визнати незаконними наказ в.о. головного лікаря ОСОБА_10 КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» №119-к від 07.08.15р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних та наказ головного лікаря ОСОБА_9 КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» від 09.11.15р. №28-зк про звільнення її від займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності працівників по п.1 ст.40 КЗпП України і поновити її на посаді техніка зубного в ортопедичному відділенні Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» м. Чернівці з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16 листопада 2015 року по день поновлення на роботі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернвці від 04 березня 2016 року прийнято та об'єднано в одне провадження з даною справою позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3 до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання наказу про скорочення чисельності працівників незаконним, посилаючись на те, що відповідно до ст.34 ЦПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, пред'явивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обов'язки позивача.

Оскільки її, ОСОБА_3, так як і ОСОБА_1, було звільнено на підставі Наказу відповідача №119-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних. Зазначає, що її було прийнято на роботу зубним техніком до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» м.Чернівці, де вона пропрацювала на посаді зубного техніка 42 роки. Має Вищу кваліфікаційну категорію по ортопедичній стоматології, постійно проходить курси підвищення кваліфікації.

Вказувала, що 09.09.2015 року завідувач ортопедичним відділенням поліклініки - ОСОБА_10 повідомив її, що відповідно до Наказу №119-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних та рішення комісії по скороченню чисельності працівників - техніків зубних ортопедичного відділення її буде звільнено з 16.11.2015р. від займаної посади. 16.11.2015р. коли їй повідомили, що її звільнено, то внаслідок такої неочікуваної звістки, я дуже перенервувала, в неї різко погіршився стан здоров'я, піднявся тиск, і вона захворіла. Коли вона 23 листопада 2015р. вийшла на роботу, їй було вручено наказ №36-зв від 23.11.2015р. про її звільнення з цього дня від займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності працівників по п.1 ст.40 КЗпП України згідно Наказу №119-к від 07.08.2015р.

Вважає наказ про її звільнення з роботи за ч. 1 п.1 ст.40 КЗпП України, а також інших 4 техніків зубних, які працювали в поліклініці довгий час незаконним, вказавши аналогічні порушення зазначені в позовній заяві ОСОБА_1, з боку відповідача при її звільненні.

Просила суд першої інстанції визнати незаконними наказ в.о. головного лікаря ОСОБА_15 КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» №1І9-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» м.Чернівці.

В судовому засіданні суду першої інстанції представники відповідача Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених в своїх письмових запереченнях.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання наказів про скорочення чисельності працівників та її звільнення незаконними, поновленні на роботі та стягнення заробітної сплати за час вимушеного прогулу відмовлено. Також відмовлено в задоволенні позовних вимог третьої особи ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що приймаючи рішення по справі, суд першої неправильно визначив правовідносини, які склалися між сторонами, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Рішення в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтовність рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції у повному об'ємі з'ясував обставини справи та вірно застосував до правовідносин, що склалися норми матеріального та процесуального права.

Зібраними по справі доказами встановлено, що позивачка ОСОБА_1, з 17.04.1989р. працювала на посаді зубного техніка у відповідача - комунальній медичній установі «Міська стоматологічна поліклініка» м.Чернівці згідно Наказу головного лікаря №29 від 17.04.1989р., що підтверджується копією трудової книжки та копією наказу про прийняття на роботу.

З трудової книжки позивачки ОСОБА_1 вбачається, що з 30.01.2009року згідно Наказу головного лікаря поліклініки вона має Першу кваліфікаційну категорію по ортопедичній стоматології. Згідно свідоцтва про проходження підвищення кваліфікації до диплому, вбачається, що позивачка постійно проходить підвищення кваліфікації і на час розгляду справи судом має Вищу кваліфікаційну категорію.

Із даних трудової книжки ОСОБА_1, наказу відповідача №03-пр, посадової інструкції також вбачається, що з 05.03.2015року вона працює на підприємстві відповідача за зовнішнім сумісництвом на 0,25 ставки, а також вона працюю з 03.03.2015р. викладачем знімного протезування в Чернівецькій філії ТзОВ Медичного коледжу «Монада».

09 вересня 2015 року завідувач ортопедичним відділенням поліклініки - ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_1, що відповідно до Наказу №119-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних та рішення комісії по скороченню чисельності працівників - техніків зубних ортопедичного відділення її буде звільнено з 16.11.2015р. від займаної посади.

13.11.2015р. інспектор з кадрів підприємства ОСОБА_11 вручив ОСОБА_1 наказ від 09.11.2015р. №28-зв про її звільнення у зв'язку із скороченням чисельності працівників по п.1 ст40 КЗпП України з 16.11.2015р.

На підставі наказу №119-к від 07.08.2015р. про скорочення чисельності працівників техніків зубних було видано наказ про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади від 09.11.2015р. №28-зв.

Власником комунального підприємства згідно п.1.1,1.3,6.2 Статуту є Чернівецька міська рада. Координацією діяльності поліклініки, в тому числі організацією фінансового, кадрового та матеріально-технічного забезпечення здійснює Управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради (п.1.5, 6.2 Статуту підприємства, п.2.6 Положення про управління охорони здоров'я Чернівецької міської ради).

Відповідно до п.6.5 Статуту працівників установи призначає на посади та звільняє з посад головний лікар у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.7. Статуту у складі установи функціонує ортопедичне відділення із зуботехнічною лабораторією на умовах госпрозрахунку, яке має окремий розрахунковий рахунок в органах Держказначейства України.

Як вбачається із розпорядження Чернівецького міського голови від 24.07.2015р. №575-кв на час відпустки ОСОБА_9, з 31.07.2015р. по 13.08.2015р., виконання обов'язків головного лікаря комунальної установи «Міська стоматологічна поліклініка» міським головою було покладено на завідувача ортопедичним відділенням цієї установи ОСОБА_10, з правом підпису документів.

Посилання позивачки на відсутність зайвих витрат на сплату ЄСВ за працівників, які працевлаштовані менш, ніж на 0,75 посадового окладу не відповідає дійсності так як з 01.01.15р. ЄСВ за працівників, які працюють на умовах неповної зайнятості сплачуються від фактично нарахованої заробітної плати, а у випадку, коли місячний заробіток працівника, який працює за відрядною оплато праці менше від розміру мінімальної заробітної плати - ЄСВ нараховується від розміру мінімальної заробітної плати.

Також безпідставним є доводи позивачки щодо відсутності економічних розрахунків та економічного обґрунтування таких зайвих витрат.

На загальних зборах 06.02.15р. розглядалося питання невиробничих збитків які понесе установа пов'язаних зі зміною з 01.01.15р. порядку нарахування та сплати ЄСВ. Згідно вказаних розрахунків за працівників, які працюють на умовах неповної зайнятості сплачуються на фактично нараховану заробітну плату, а у випадку, коли розмір заробітної плати за місяць менше від розміру мінімальної заробітної плати - ЄСВ нараховується на мінімальну заробітну плату. Наприклад, якщо зубному техніку нараховано заробітну плату в розмірі 430,00 грн., то до 01 січня 2015 року установа перераховувала ЄСВ у розмірі 36,3%. від нарахованої зарплати, що складає 156,09грн. Однак, з 01.01.15р. за таких же умов установа вже зобов'язана перераховувати ЄСВ в розмірі 36,3 % від мінімальної заробітної плати, що становить 442,13 грн. Вказана різниця в сумі 286,04 грн. (442,13грн. - 156,09грн.) перераховується вже за рахунок прибутку поліклініки від надання платних послуг. У подальшому, економічні розрахунки підтвердилися даними результатів господарської діяльності Відповідача за перше півріччя 2015 року, що підтверджуються копіями розрахунків збитків.

Крім того розрахунок кількості техніків зубних, які підлягають звільненню у зв'язку зі скороченням чисельності працівників, як додаток до Наказу 119 був поданий профкому Відповідача одночасно з повідомленням №632 від 07.08.15р. профкому про майбутнє скорочення чисельності працівників.

Також необґрунтованими є доводи апелянта щодо наявності порушень під час проведення консультацій з профспілковим органом.

30.06.15р. на спільному засідання адміністрації і профкому розглядалося питання проведення змін в організації виробництва в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка м.Чернівці», а саме : з метою запобігання понесення зайвих витрат на сплату ЄСВ недопущення виконання робіт працівниками зайнятими неповний робочий день менше, ніж на 0,75 штатної одиниці. Єдиним можливим способом адміністрація Відповідача вбачала проведення скорочення чисельності техніків зубних, зайнятих менше, ніж на 0,75 штатної одиниці, без скорочення кількості штатних одиниць. Альтернативного варіанту на зборах профком не запропонував. У зв'язку з чим профкому був наданий термін до 01.08.15р. для надання пропозицій з метою запобігання проведення скорочення чисельності працівників. Оскільки жодних пропозицій від профкому не надійшло, то 07.08.15р. адміністрація Відповідача направила профкому вищевказане повідомлення №632 про проведення скорочення чисельності працівників з 16.11.15р.

Враховуючи, що консультації були проведені Відповідачем у встановлений чинним законодавством строк зазначені доводи позивачки також не можуть бути підставою для задоволення її позову.

Доводи позивачки про нелегітимність комісії створеної Наказом 119 та незаконність, у зв'язку з цим, рішення комісії, оформленого протоколом №8 від 18.08.15р. також є необгрунтованими, оскільки комісія була створена пропорційно із членів профкому та адміністрації з метою дотримання обґрунтованості та об'єктивності рішення: комісія приймала рішення вивчивши обставини передбачені чинним законодавством України. Так, згідно штатного розпису установи станом на 01.08.15р. рахується 24 штатні одиниці, на яких працюють фактично 37 працівників, з яких не підлягають скороченню три працівники - інваліди, кожен з яких працює на 0,5 ставки (разом - 1,5 ставки), один працівник (завідувач виробництва) працює на 1,0 штатної посади, три працівники, кожен з яких працює на75 штатної посади, в тому числі 0,5 штатної посади техніка зубного та 0,25 штатної посади старшого техніка (разом 2,25 штатних посад); 16 працівників працюють на 0,75 штатної посади. Таким чином, станом на 01.08.15р. в установі працювали 23 працівники з неповною зайнятістю - не менше 0,75 посадового окладу та 14 працівників займали 7,25 штатної посади з неповною зайнятістю - менше 0,75 посадового окладу. З метою забезпечення недопущення понесення невиробничих витрат, необхідно було забезпечити зайнятість кожного працівника зубного техніка установи, не менше ніж на 0,75 штатної посади. Враховуючи те, що на 7,25 ставки припадає 9,6 одиниці працюючих, то залишенню на роботі та переведенню на 0.75 ставки підлягають 9 працівників. Таким чином, вивільненню підлягають 5 працівників. 14 працівників - 9 працівників = 5 працівників.

Комісією було встановлено, що серед техніків зубних, які працюють менше, ніж на 0,75 ставки найнижча продуктивність праці у техніків зубних ОСОБА_1 - 45,8%, ОСОБА_3 - 45,2%, ОСОБА_4 - 44,2%, ОСОБА_5 - 61,7%, ОСОБА_8 - 24,2 %, у зв'язку з чим комісія вирішила, що саме ці техніки зубні підлягають вивільненню з 16.11.15р. у зв'язку із скороченням чисельності працівників, що підтверджується протоколом.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції позивачка не надала будь-яких доказів невідповідності Наказу №119 чинному діючому законодавству України на час його прийняття.

Крім того вимога про визнання недійсним наказу №119 подана позивачкою 06.01.16р. після спливу встановленого ст.233 КЗпП України строку для його оскарження, а тому також не підлягає задоволенню з цих підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка зазначала про неотримання згоди профкому на скорочення чисельності працівників, що є безпідставним оскільки спростовується наявною в матеріалах цивільної справи згодою профкому, оформленої протоколом №10 від 22.09.15р. профкому.

В установі позивач є зовнішнім сумісником. Згідно ч.І ст.43-1 КЗпП України згоду профкому не потрібно отримувати, коли проводиться звільнення з суміщуваної роботи у зв'язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником.

У даному випадку 0,25 штатної одиниці, які займала позивач ОСОБА_1, виконуватиме інший штатний працівник, який не є сумісником. Отже, навіть якби згода профкому не була отримана - порушення законодавства про працю з боку відповідача відсутнє.

Не відповідають дійсності також доводи позивачки на неповідомлення її профкомом про наступне скорочення, оскільки вони спростовується наявним в матеріалах справи повідомленням №632 від 07.08.15р. про проведення скорочення чисельності працівників з 16.11.15р.

Твердження позивачки про неотримання згоди профкому на її звільнення на не виклик її на засідання профкому також спростовуються : Поданням адміністрації №853 від 23.10.15р. голові профкому про надання згоди на звільнення Позивача, протоколами №11від 05.11.2015р. та №12 від 06.11.15р. засідання профкому та актом від 06.11.15р., що містяться в матеріалах справи.

Зміни в організації виробництва і праці КМУ «Міська стоматологічна поліклініка м.Чернівці» полягали у забороні з 16.11.15р. працевлаштування (роботу) техніків зубних зайнятих менше, ніж на 0,75 штатних одиниці з метою запобігання понесення установою зайвих невиробничих витрат.

Відповідно до судової практики Верховного Суду України власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організації структури, чисельності і штату працівників, а тому суд не вправі перевіряти доцільність скорочення чисельності чи штату останніх (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 28 січня 2009р., справа №6- 14292св08).

Твердження позивачки про недотримання відповідачем процедури скорочення чисельності працівників визначеної КЗпП України спростовуються також інформацією про збитки, які відповідач поніс протягом січня - червня 2015 року.

У липні 2015 року відповідач провів консультацію з профкомом щодо способів уникнення збитків, і не отримавши пропозицій інших варіантів (способів) ніж скорочення чисельності працівників Відповідач прийняв рішення про проведення скорочення чисельності з 16.11.15р. у зв'язку з чим: 07.08.15р. (більше, ніж за три місяці): видав Наказ 119; повідомив центр зайнятості про заплановане вивільнення працівників та надав всю інформацію, передбачену чинним законодавством України (Копія форми №4-ПН додається); повідомив профком про майбутнє скорочення чисельності повідомленням №632 від 07.08,15р. отримав погодження профкому (протокол №10 від 22.09.15р.); 09.0915р. попередив Позивача про майбутнє звільнення, що підтверджується копією Попередження №716 від 09,09.15р. та акта від 11.09.15р., які наявні в справі.

23.10.15р. відповідач направив профкому подання №853 про надання згоди на звільнення позивачки, отримав необхідну згоду профкому, що підтверджується протоколом №12 від 06.11.15р., та видав Наказ №28 від 09.11.15р. та передав його позивачу не пізніше дня звільнення.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що відповідачем були повністю виконані вимоги КЗпП України під час звільнення позивачки.

Також необґрунтованими є посилання позивачки на порушення нормативів плану УОП в установі.

Плановий норматив УОП в КМУ «Міська стоматологічна поліклініка м.Чернівці» був встановлений наказами по підприємству №79- 82.

Вказані накази встановлюють нормативи УОП на рівні встановлених Наказом МОЗ №507. Зазначені накази зберігають свою чинність і на даний час. Наказ № 507 був скасований наказом № 310 від 08.05.14р. не по причині зміни чи відміни нормативів УОП, а «з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до законодавства України, запобігання призначенню не зареєстрованих та заборонених до використання в Україні лікарських засобів». Після скасування наказу №507, з метою запобігання збитковості установи відповідач вимушений був встановити плани виконання УОП, які б дозволили забезпечувати подальший належний фінансовий стан установи у т.ч. нарахування і виплату заробітної плати на рівні не нижче встановленого в державі мінімуму. Оскільки після припинення дії наказу №507 нових загальнодержавних нормативних актів прийнято не було то кожне підприємство мало встановити такі плани виконання УОП самостійно власним наказом. Відповідач прийняв рішення залишити до прийняття загальнодержавних нормативів - плани УОП в установі без змін. Таким наказом став наказ №94 від 29.12.14р., що підтверджується копією Наказу №94 від 29.12.14р.

Також необґрунтованими є посилання позивачки на відсутність внутрішнього документу, який би регламентував рівномірний розподіл навантаження на зубних техніків, оскільки наявність такого документу не передбачена жодним нормативним актом і при визначенні продуктивності праці відповідач правомірно керувався результатами виконання працівниками плану умовних одиниць праці (УОП), які встановлюються керівником закладу охорони здоров'я (незалежно від наявності чи відсутності загальнодержавного нормативного акта) з урахуванням необхідності забезпечення рентабельності діяльності установи.

Посилання позивачки на те, що в її сім'ї відсутні інші особи із самостійним заробітком обґрунтовано не були взяті судом першої інстанції до уваги, оскільки переважне право на залишення на роботі мають працівники які мають утриманців - неповнолітніх, інвалідів, пенсіонерів, інвалідів та/чи інших осіб, які в силу віку чи фізичних вад не можуть мати самостійного заробітку.

Таким чином, зібраними по справі доказами встановлено, що відповідачем були дотриманні норми чинного трудового законодавства при звільненні позивачки з займаної посади, оскільки, звільнення працівників КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», в тому числі позивачки ОСОБА_1, відбулося у зв'язку з скороченням чисельності працівників установи. Позивачка ОСОБА_1, за два місяці була попереджена про її звільнення у зв'язку із скороченням чисельності техніків зубних ортопедичного відділення. Відповідачем 9 вересня 2015 року, було подано до державної служби зайнятості звітність про заплановане масове вивільнення працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

При звільненні за п.1ст.40 КЗпП України діють переваги на залишення на роботі, що встановлені ст.42 КЗпП. У першу чергу перевага на залишенні на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1, яка попереджалася за 2 місяці про наступне вивільнення, не користувалася переважним правом на залишення на роботі серед працівників, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу в поліклініці.

Дана обставина, відсутність у позивачки переваг для залишення на роботі у зв'язку низькою продуктивністю її праці в порівняні з іншими працівниками, підтверджується витягом з протоколу засідання комісії від 18 серпня 2015 року.

Ніяких інших допустимих та належних доказів, які б підтверджували факт наявності у позивачки більш високої продуктивності праці ніж визначено колегіально комісією, суду першої інстанції не було надано.

Таким чином, судом першої інстанції було зроблено правильний висновок, що дії відповідача - КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», щодо прийняття наказу від 07 серпня 2015 року №119-к ,,Про скорочення чисельності працівників техніків зубних" та наказу № 28-зв від 09 листопада 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників були правомірними та такими, що ґрунтуються на нормах трудового законодавства.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом: