АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/2390/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Козяр Л.В.
Провадження № 22-ц/789/362/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду від 25 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Малолуцька сільська рада Гусятинського району про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_3 Спадкоємцями першої черги за законом на час смерті матері були її чоловік - ОСОБА_4, син - ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_4 Після смерті батька позивач вирішив оформити свої спадкові права на спадщину та звернувся до Гусятинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак на запит нотаріуса Малолуцькою сільською радою була видана довідка, про те, що згідно даних сільської ради ОСОБА_2 за адресою спадкодавця не зареєстрований. Враховуючи те, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи та на час смерті матері проживав разом з спадкодавцем, тому просив суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць після смерті матері.

Рішенням Гусятинського районного суду від 25 січня 2016 року позов задоволено.

ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до одного місяця, з дня вступу рішення в закону силу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що немає підстав для надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки основною підставою для прийняття вищевказаного рішення суду послужила довідка Малолуцької сільської ради №558 від 28.09.2012 року, яка повністю спростовує факт проживання позивача разом із матір'ю.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції підставно виходив з того, що позовні вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини підлягають до задоволення, оскільки позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, так як він хворів і вважав, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки згідно довідки Малолуцької сільської ради №558 від 28.09.2012 року, яка свідчить проте, що позивач з 1960 року по час смерті спадкодавця ОСОБА_3 постійно проживав з нею та був зареєстрований у вказаному будинковолодінні.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, зроблені з дотриманням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, як видно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1.

Згідно довідки Малолуцької сільської ради №558 від 28.09.2012 року, разом із спадкодавцем ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 на день її смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 - чоловік, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_5 - зять та ОСОБА_6 - онук (а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 є інвалідом 2-гої групи, що видно із довідки №377 від 24.11.2015 року. (а.с.5)

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 2,67 га, що розташована на території Малолуцької сільської ради.

У відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В той же час, за змістом положень ст.15 ЦК України право особи на захист свого цивільного права виникає у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини за умови поважності причин пропуску строку для звернення з відповідною заявою.

Позивач ОСОБА_2 звернувшись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_3, вважає, що такий строк ним пропущено внаслідок незнання норм закону та внаслідок того, що він не придавав значення необхідності оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно. В той же час, позивач вважає, що фактично прийняв спадщину, оскільки на момент смерті матері проживав разом з нею та має право на обов'язкову частку, про що зазначив в позовній заяві.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_7, даних в суді першої інстанції, то позивач постійно проживав з батьками по АДРЕСА_1 з дня свого народження по даний час, а по АДРЕСА_2 ОСОБА_2 ніколи не проживав. Батьки з позивачем окремо вели господарство від сім'ї дочки, яка також проживала з ними в одному будинковолодінні, останній обходив батька та проживав з ним.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 на день смерті матері проживав з нею в одному будинковолодінні та вів спільне господарство та пропустив строк з поважних причин, а саме посилаючись на довідку Малолуцької сільської ради №558 від 28.09.2012 року, яка свідчить проте, що разом із спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року дійсно постійно проживав і був зареєстрований ОСОБА_2 з 1960 року по даний час і вважав, що йому не потрібно звертатися в нотаріальну контору, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до одного місяця.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Кузьма Р.М.

Судді : Сташків Б.І.

Костів О.З.