Справа № 606/2837/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на виділену частку,-

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовом звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на виділені належні їм частки житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог позивачі вказали, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5. Позивач ОСОБА_1 є спадоємницею майна після смерті батька ОСОБА_5 по закону. Позивач ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право власності на частину спадкового майна через відсутність правовстановлюючих документів. Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивачі змушені звертатися до суду щоб визнати право власності на належне ім майно.

Представник позивачів в судове засідання до суду не з'явився, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5, а членами ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3. Зазначене підтверджується довідкою Ілавченської сільської ради Теребовлянського району від 29 жовтня 2014 року № 833, довідкою Ілавченської сільської ради Теребовлянського району від 03 грудня 2014 року №1014 витягом із погосподарської книги № 4 Ілавченської сільської ради Теребовлянського району.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що в АДРЕСА_1, які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5(свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане Ілавченською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області від 10.02.2003 року, актовий запис № 3)

У довідці виданій Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації від 03.12.2014 року №830 вказано що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності голові двору ОСОБА_5, право власності не зареєстроване.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 20 квітня 2015 року за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/6 частку житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 як за членом колишнього колгоспного двору, та на 1/12 частку вказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Враховуючи наведене, позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги та успадковує 1/12 частку вказаного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 529ЦК Української РСР перша черга спадкоємців за законом -при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід виділити ОСОБА_1 право власності на 3/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, з яких 2/12 частку вона має право як член колишнього колгоспного двору та 1/12 частку цього житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 та визнати право власності на них. Виділити ОСОБА_3 право власності на 2/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на неї. Виділити ОСОБА_2 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на неї. Виділити ОСОБА_4 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на неї.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна колишнього колгоспного двору та визнання права власності на виділену частку - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року право власності на 1/12 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на 2/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на яку він має право як член колишнього колгоспного двору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка