Справа № 289/217/16-ц
Номер провадження 2/289/293/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :

головуючого судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ :

11.02.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні ділянки, що розташовані на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_4.04.10.2010 року вона склала заповіт, відповідно якого заповіла все своє майно своєму сину - ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 2,9268 га (кадастровий номер НОМЕР_2) та площею 0,5844 га (кадастровий номер НОМЕР_3) за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Позивач в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріусом було відмовлено, в зв»язку з тим, що вищевказані Держакти містять підчистку. Відділом Держкомзему у Радомишльському районі відмовлено позивачу у видачі нового держакту або його дублікату.

Просить суд визнати за ним право власності на земельні ділянки після смерті матері у порядку спадкування за заповітом так як відсутні інші можливості отримати чи поновити правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що являється перешкодою для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, зазначили, що на право власності на земельні ділянки не претендують.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Так, за матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Русанівка Радомишльського району Житомирської області (а.с.10), заповіла своєму сину ОСОБА_1 належні їй земельні ділянки площею 0,5844 га та площею 2,9268 га згідно Державних актів НОМЕР_4, НОМЕР_5. Заповіт було складено 30.07.2012 року, посвідчено секретарем Суховільської сільської ради Володарсько-Волинського району та зареєстровано в реєстрі за № 21 (а.с.11-12).

Згідно матеріалів справи до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, входить :

- право власності на земельну ділянку площею 2,9268 га кадастровий номер НОМЕР_2, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 02 червня 2003 року (а.с.14,16-18);

- право власності на земельну ділянку площею 0,5844 га кадастровий номер НОМЕР_3, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 від 02 червня 2003 року (а.с. 15,19-21).

За інформацією Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 01.03.2016 року, ОСОБА_1 звертався із заявою № 481 від 12.02.2015 р. про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не зверталися. Спадкова справа щодо майна заведена за № 17/2015 (а.с.41).

Згідно ст. 81 ЗК України однією із підстав набуття права власності громадянами України на земельні ділянки є прийняття спадщини.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на оспорювані земельні ділянки, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 59, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1297ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - на земельні ділянки задовольнити.

Визнати запозивачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Русанівка Радомишльського району Житомирської області (номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, право власності в порядку спадкування на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме:

- право власності на земельну ділянку площею 2,9268 га кадастровий номер НОМЕР_2 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 02 червня 2003 року;

- право власності на земельну ділянку площею 0,5844 га кадастровий номер НОМЕР_3 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, яка належала ОСОБА_4 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_5 від 02 червня 2003 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Сіренко