Справа №705/2059/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії ДВС Уманського району , -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2016 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду з скаргою на незаконні дії ДВС Уманського району . В скарзі заявник вказує, що 14.02.2005 року рішенням Уманського міськрайонного суду з нього на користь ОСОБА_2, на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 08.02.2005 року , до повноліття дитини, про що був виданий виконавчий лист № 2-454. Постановою ДВС Уманського районного відділу від 12.01. 2006 року було відкрито виконавче провадження за заявою стягувача. Про те, через 6 місяців з дня відкриття провадження стягувач надала до ДВС заяву про зупинення стягнення аліментів за виконавчим листом № 2- 454 , так як вони поновили шлюбні відносини та відповідно він приймав участь у вихованні та утриманні дочки, як батько , що проживає разом з дитиною , про що у виконавчому провадженні є заява від стягувача , але ДВС відмовляє йому у ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження, а саме в частині ознайомлення з письмовою заявою стягувача про припинення примусового виконання, заявляючи , що провадження знищено. ОСОБА_4 півроку спільного проживання вони знову припинили подружні стосунки, він став проживати окремо. Виходячи з того , він вважав, що виконавче провадження припинене, то фактично приймав участь у вихованні та утриманні дочки , відповідно до ст.181 СК України. 15 січня 2016 року дільничний поліції Уманського РВ зателефонував йому та попросив прийти у відділ. Прийшовши у відділ поліції він дізнався , що його об?явлено в розшук, хоч в цей період не вбачалося його переховування та ухиляння від сплати аліментів чи участі у вихованні дитини, він постійно піклувався про дочку та регулярно відвідував дочку на момент винесення постанови про оголошення його в розшук. Як зясувалось, ДВС Уманського району за заявою стягувача поновив виконавче провадження , не повідомивши його про це. 01.04. 2009 року без його відома почався облік нарахування заборгованості по аліментам аж до 15 січня 2016 року, коли йому було повідомлено дільничним про розшук його ДВС. В той же день він звернувся до Уманської районної ДВС , де йому було повідомлено про значну суму заборгованості по сплаті аліментів на користь стягувача. Він звернувся до державного виконавця з проханням видати йому розрахунок суми заборгованості . Головний державний виконавець Лимарченко В.М. повідомила його про те, що він немає права на отримання такого документу щодо виконавчого провадження, по якому він є стороною, як боржник. Розрахунок заборгованості він отримав - 11.02.2016 року і заборгованість по аліментам в ньому становила - 45266,50 грн. Із наданого йому Уманського районного ДВС розрахунку станом на 01.04. 2009 року заборгованість складає 5256,12 грн. , а з урахуванням наступних 11 років вона становить 45266,50 грн., що є злочинними діями головного державного виконавця ДВС Уманського району у вигляді службової недбалості , оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження йому не вручена, так як і постанова про оголошення розшуку боржника, якої взагалі немає, про те лише 27.01.2016 року виписана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження , про яку до 11.02.2016 року йому нічого не було відомо, хоча майна ніякого немає, а постанова та акт складені без будь-якого йому повідомлення. Таким чином, скаржник просить визнати неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27 січня 2016 року по виконавчому провадженні № 2-454; постановити рішення про не правомірну бездіяльність головного державного виконавця Уманської районної ДВС ОСОБА_5, визнати дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах від 28.01. 2016 року незаконними, скасувати зазначений розрахунок заборгованості по аліментах та зобов?язати головного державного виконавця Уманської районної ДВС ОСОБА_5М зробити перерахунок заборгованості по аліментах та змінити відрахування з заробітної плати з п?ятдесять відсотків заробітної плати на 30 %.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Головний державний виконавець Уманського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_5 та начальник Уманського районного відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги надавши суду відповідні письмові заперечення з додавання письмових документів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення скарги.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2005 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 08.02.2005 року , до повноліття дитини, про що був виданий виконавчий лист № 2-454.

Постановою ДВС від 12.01. 2006 року було відкрито виконавче провадження за заявою стягувача ОСОБА_2. ОСОБА_1 було направлено дану постанову про відкриття виконавчого провадження 17 січня 2006 року вих..№ 2995/12 за адресою : с. Родниківка вул..Леніна, 35.

Згідно ухвали Уманського міськрайонного суду від 26.11.2014 року ОСОБА_1 оголошено в розшук.

27 січня 2016 року головним державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження .

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню .

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Відповідно до ст. 17 даного закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів. Згідно положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом. Підлягають виконанню державною

виконавчою службою такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судами, тощо. В ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ,вказано, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа в т. ч за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо

виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ст.. 57 Закону). Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

ЗУ «Про виконавче провадження», а саме ст.. 74 передбачає, порядок стягнення аліментів. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок. За наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Таким чином, Закон України «Про виконавче провадження» чітко передбачає послідовність дій державного виконавця, і така послідовність дій, як було встановлено в судовому засіданні , була дотримана державним виконавцем.

Відповідно до ч.3 ст. 387 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах проваджень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на незаконні дії ДВС Уманського району , не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на незаконні дії ДВС Уманського району , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом вірно: Суддя: