Справа № 202/2509/16-ц
Провадження № 2/0202/1541/2016
04 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді: Мороза В.П.
при секретареві: Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності,
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до умов договору оренди квартири №07/16 від 03.01.2016 року ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 8 000,00 грн.
У зв?язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 вищевказаного договору оренди квартири, позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача грошову суму у розмірі 8 000,00 грн. та судові витрати.
У свою чергу, ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності.
В обґрунтування своїх зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності виданого ОАО «Днепровскпромстрой» від 06 липня 2001р. квартира №82 за адресою: вул. Новоорловська, 2а належить на праві спільної власності ОСОБА_5Ф, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з загальної площі квартири 30,1кв.м. та житлової площі 16,4кв.м.
Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у судове засідання не з?явилася, про час і місце його проведення повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) у судове засідання не з?явилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримує.
Відповідачі за зустрічним позовом у судове засідання не зявилися, про час і місце його проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності виданого ОАО «Днепровскпромстрой» від 06 липня 2001р. квартира №82 за адресою: вул. Новоорловська, 2а належить на праві спільної власності ОСОБА_5Ф, ОСОБА_4М, ОСОБА_6 та ОСОБА_3
Так, відповідно до відповіді Приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7. від 24 червня 2011 року №1020, ОСОБА_2, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_8
З 1999 року ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_3, підтримує квартиру у належному стані, проводить ремонтні роботи, господарюю в ній, сплачує комунальні послуги, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше ніж десять років.
Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 добросовісно володіє квартирою і не приховує факт знаходження даної квартири в її володінні.
В обґрунтування первісного позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до п.1.1. договору оренди квартири №07/16 від 03.01.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, орендодавець передає орендареві у користування квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно п.5.1. зазначеного договору розмір орендної плати за обєкт оренди становить 4 000,00 грн. на місяць.
Також, відповідно до п.5.3. договору оренду плату орендар сплачує орендодавцю не пізніше 05 числа попереднього місяця.
Позивач за первісним позовом зазначає, що він добросовісно виконує умови договору оренди, починаючи з 03.01.2016 року до 26.03.2016 року він сплатив ОСОБА_2 8 000,00 грн.
Відповідно до п.6.1.2. договору оренди ОСОБА_2 зобов?язалася надати ОСОБА_1 копії правовстановлюючих документів на зазначений вище об?єкт оренди, однак станом на момент пред?явлення позову документи не надала.
Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.
В силу ч.ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р.:
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховуванняцього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку що первісні позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог в частині того, що нею було передано ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 8 000,00 грн. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, у свою чергу, підлягають задоволенню, оскільки є законними та обґрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 344 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми відмовити в повному обсязі.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку набувальної давності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з загальної площі квартири 30,1кв.м. та житлової площі 16,4кв.м.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз