Справа № 487/8282/15-ц
Провадження № 2/487/665/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1, при секретарі ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екватор-2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2015 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екватор-2 (далі- ОСББ Екватор-2) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг по квартплаті, за теплопостачання, водопостачання та інших послуг за пероід з 0.12.2012 року по 01.10.2015 року у розмірі 6396,68 грн.

В подальшому позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги та остаточно визначившись зі своїми вимогами 20.04.2016 року, просив суд стягнути з відповідача суму боргу за надані послуги з водопостачання за період з грудня 2012 року по 01.10.2015 року в розмірі 3190,11 грн. та судові витрати.

В позові позивач зазначив, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1, в якій відповідач та її чоловік ОСОБА_5 зареєстровані та фактично проживають. Вказаний будинок знаходиться на балансі ОСББ Екватор-2, яке надає його мешканцям житлово-комунальні послуги, а мешканці ними користуються, є їх споживачами, зокрема і відповідачка. Проте, відповідач тривалий час в порушення п.1 ч.3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги ухиляється від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідач впродовж 4 років відмовляється надати можливість зняти показники приладів обліку спожитої води та перевірки наявності пломб та не надає ці показники сама для проведення звірки розрахунків. Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26.06.1998 року, споживач повинен допускати у квартиру працівника виконавця послуг або підприємства водопостачання для знімання показань один раз на місяць, та 1 раз у 4 роки роботи повірку лічильника по воді, якщо ці норми та правила не дотримуються споживачем, тоді йому нараховується по 9 м. куб. на одну прописану особу. Отже, за період з 01.12.2012 року по 30.09.2015 року відповідачу було нарахована заборгованість з водопостачання у розмірі 3190,11 грн., нарахування вартості спожитих послуг відповідачу здійснювалося відповідно до норм затверджених Миколаївської міської радою № 385 від 26.06.1998 р. по 9 м. куб. на одну прописану особу, тобто 18 м. куб. та з урахуванням заліку до суми боргу, наявної у відповідачки переплати за опалення.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив викладені обставини, проси про задоволення позову..

В судовому засіданні відповідач уточнені позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити у зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю посилаючись на те, що нарахування боргу за спожиту воду проводилось позивачем з розрахунку тарифу 9 м. куб. щомісячно, що є недостовірними даними, які не відповідають вимогам Законів України та нормативно-правовим актам, які діють у вказаний період часу. Так, в квартирі встановлений лічильник обліку води, а позивачем нараховувалась споживання води по 18 м. куб. щомісячно без врахування показника обліку води, починаючи з грудня 2012 року. При цьому, норми споживання не відповідають дійсності, так рішенням виконкому Миколаївської міської ради №173 від 30.06.2011 року встановлена норма споживання питної води та водовідведення на кожну особу 6,3 м. куб. в місяць, яка застосовується при обрахуванні плати для споживачів які не мають приладів обліку води. Отже, позивачем незаконно збільшена норма споживання, що призвело до сумнівного, незаконного нарахування боргу. Відповідно до Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 року в розділі Порядок обліку та оплати послуг п. 10 вказано, що справляння плати за нормативними нормами споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань, не допускається. Так. 27.01.2011 року контролером абонентського відділу МКП Миколаївводоканал був складений акт про проведення обстеження водолічильника та вказали їх номера та показники, вказаний акт 03.02.21011 року прийнятий під підпис бухгалтером ОСББ ОСОБА_6 Вказане свідчить про перевірку лічильника в її квартирі та вказує на безпідставне нарахування їй боргу не за показами квартирних лічильників. Отже з грудня 2012 року по січень 2015 року, відповідно до Акту перевірки квартирних лічильників, вона оплачувала спожиту нею воду відповідно до показників водолічильників, згідно тарифу постачальника води МКП Миколаївводоканал, у зв'язку з чим у неї відсутністю будь-яка заборгованість по воді перед позивачем. При цьому, позивач не надав до суду будь-яких доказів на підтвердження того, що вона не допускає саме представника (спеціаліста) МКП Миколаїводоканал до перевірки квартирних лічильників.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій відповідач та її чоловік ОСОБА_5 зареєстровані та фактично проживають.

Будинок №40 по вул. Декабристів в м. Миколаєві знаходиться на балансі ОСББ Екватор-2, відповідно до Статуту Об'єднання. ОСББ Екватор-2 надає мешканцям будинку житлово-комунальні послуги, а мешканці ними користуються, є їх споживачами.

Обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, передбачений п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», стверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року. Тобто, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення зазначено як обов'язок, а не право сторони. Отже, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (висновок Верховного Суду України висловлений в Постанові від 30.10.2013р., у справі № 6-59цс13).

Відповідач відмовилась укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг, але факично користується наданими жиитлово-комунальними послугами, зокрема з водопостачання та водовідведення.

Судом встановлено, що 01.01.2009 року між МКП Миколаївводоканал та ЖБК Екватор-2 було укладено Договір А/4226 про постачання питної води та приймання стічних вод, дія вказаного договору було продовжено Додатковими угодами №3 з 01.01.2012 року та Додатковою угодою №4 від 20.02.2013 року, згідно п. 2 Додаткової угоди, договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розрівняння або необхідність перегляду.

Отже, ОСББ Екватор-2 є споживачем послуг наданих МКП Миколаївводоканал з постачання питної води та прийому від нього стічної води у систему каналізації, а мешканці будинку №40 по вул. Декабристів в м. Миколаєві є субспоживачами вказаних послуг.

В будинку №40 по вул. Декабристів в м. Миколаєві встановлено побудинковий засіб обліку холодної та гарячої води, що не зачерпували сторони по справі.

Крім того, в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності відповідачу, згідно Акту від 27.01.2011 року контролером абонентського відділу МПК Миколаївводоканал встановлені та опломбовані водолічильники К21620 і Т20060, вказаний акт відповідачем 03.02.21011 року переданий під підпис бухгалтером ОСББ ОСОБА_6

В силу положень ст.319 ЦК України власність зобов'язує.

Згідно з положеннями ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків.

Правовідносини сторін у даному спорі регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про захист прав споживача», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р.

Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р., власники, наймачі квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Ці платежі і платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інші строки.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачами відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно до п. 10 Правил справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом пятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Також, згідно Правил надання населення з водопостачання та водовідведення на території м. Миколаєва, що є додатком до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.1998 року №385, на яке посилається позивач, також п. 13 встановлено, що за послуги з водопостачання, у разі встановлення засобів обліку холодної та гарячої води, споживач сплачує виходячи з загального обсягу витрат холодної та гарячої води, а відповідно до п. 15 вказаних вище Правил, справляння плати за нормами при наявності засобів побудинкового або поквартирного обліку не допускається.

Отже, в квартирі відповідача встановлені прилади обліку води, тому плата за вжиті послуги в водопостачання проводиться виходячи з показників приладу обліку за встановленими тарифами та виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Так, згідно наданих сторонами розрахунків, відповідач щомісячно здійснювала оплату за надані послуги з водопостачання з урахуванням показників приладу обліку.

Проте, як встановлено в ході розгляду справи, починаючи з грудня 2012 року ОСББ «Екватор-2» нараховує ОСОБА_4 плату за спожиту холодну та гарячу воду не за показниками квартирних приладів обліку гарячої та холодної води, а за нормативами споживання, з врахуванням кількості фактично проживаючих в квартирі осіб, а саме з розрахунку 18 м. Куб. (9 м. куб.х2 особи) щомісячно.

З пояснень представника позивача, наданих в судовому засіданні, вбачається, що зазначений метод нарахування за спожиту воду був застосований відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №385 від 26.06.1998 року, в зв'язку з тим, що відповідач відмовляється надати представникам ОСББ можливість зняти показники приладів обліку спожитої води та перевірки наявності пломб та не надає ці показники сама для проведення звірки розрахунків.

Проте, на підтвердження своїх вимог, позивачем суду надано лише один акт про недопуск членів комісії ОСББ до квартири відповідача для перевірки приладу обліку від 19.04.2016 року, інших актів за період нарахування заборгованості з грудня 2012 року по жовтень 2015 року суду не надано.

При цьому, необґрунтоване та безпідставне є посилання позивача та нарахування вартості спожитих послуг відповідачу саме по 9 м. куб. на одну прописану особу, тобто 18 м. куб., оскільки згідно п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Аналогічні положення містяться і в п. 9 Правил надання населення з водопостачання та водовідведення на території м. Миколаєва.

Обов'язок доказування закон покладає на сторони у справі.

Відповідно до положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір.

Оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСББ «Екватор-2» про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення не підлягає задоволенню, оскільки наявність такої заборгованості не доведена позивачем, і наявність такої заборгованості може бути виявлена лише після здійснення перерахунку нарахованої оплати з врахуванням показників квартирних приладів обліку води і фактично сплачених коштів за дані послуги.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екватор-2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відмовити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів після його оголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, восстановлений ст.ст.294, 296 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина