Справа №464/6648/15-ц
пр.№ 2-п/464/19/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

05.08.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Зазначене рішення було ухвалено заочно, у відсутності відповідача.

21.01.2016 року відповідач отримав копію заочного рішення та 20.01.2016 року здав на пошту для відправлення заяву про перегляд заочного рішення, яка надійшла до суду 29.01.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві відповідач посилається на те, що не був присутній в судовому засіданні та був позбавлений права заявити про порушення строку позовної давності. Відповідач посилався на те, що строк звернення з позовом до поручителя спливає 02.08.2013 року, але позивач цього не зробив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення не зявився.

Вирішуючи заяву суд виходить з того, що для скасування заочного рішення необхідно наявність одразу двох обставин: неявка відповідача в судове засідання з поважних причин, а також наявність доказів, на які посилається відповідач та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач дійсно не був присутнім в судовому засіданні, проте він вважається таким, що належним вином повідомлений про час та місце розгляду позову, оскільки на підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судовий виклик направлено відповідачу на адресу за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем його проживання.

В заяві про перегляд заочного рішення не зазначено, через які обставини відповідач не отримував судові повістки. В судовому засіданні представник відповідача посилався на службову зайнятість відповідача. Проте доказів того, що відповідач через службову зайнятість був позбавлений можливості отримати судові повістки, не надано.

Посилання відповідача та його представника на те, що суд не взяв до уваги, що порука припинилася, є безпідставними.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строки дії поруки, які передбачені ч. 4 ст. 559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Тобто, передбачений вищезазначеною нормою строк припинення поруки застосовується лише у випадку, якщо строк поруки не встановлений в договорі.

Пунктом 5.1 договору поруки № 09.14/12-П від 29.11.2012 року передбачено, що порука діє до 13.12.2016 року.

Зазначена обставина була досліджена судом під час ухвалення заочного рішення.

Таким чином, посилання відповідача та його представника на те, що відповідач був позбавлений можливості просити суд про застосування наслідків ч. 4 ст. 559 ЦК України, не впливає на суть заочного рішення.

Відповідачем в заяві та його представником в судовому засіданні не зазначено інших обставин та доказів, які б мали істотне значення для вирішення справи, надати які відповідач не мав можливості з приводу своєї відсутності в судовому засіданні, та які були б підставою для скасування заочного рішення.

Посилання відповідача на те, що судом не було взято до уваги вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України є безпідставними та не є підставою перегляду заочного рішення.

На підставі викладеного, беручи до уваги відсутність посилання на докази, які б мали істотне значення для вирішення справи, керуючись ст.ст. 231-233, 293 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Сихівського районного суду м. Львова від 29 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Строк, протягом якого розглядалася заява про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Головуючий :