Провадження № 22ц/784/1054/16 Суддя першої інстанції Кокарєв В.В.
Справа№489/6709/15-ц
Категорія 48 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника відповідачки - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2016 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А:

12 жовтня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадкування.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_7

За свого життя він не встиг оформити, але фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, яка складалась з 8/100 часток житлового будинку та надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 були його дружина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_5 і ОСОБА_9

У встановлений строк з дня відкриття спадщини ОСОБА_9 не звернулась до нотаріальної контори, а ОСОБА_8 відмовилась від своєї частки спадщини на її користь.

Вона прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину на свою частку спадкового майна, крім 8/100 частки спірного житлового будинку, оскільки це спадкове майно ОСОБА_7 нотаріально не оформив.

Вказана обставина заважає їй оформити право власності на спірне спадкове майно.

З урахуванням уточнень до позову, ОСОБА_5 просила визнати за нею право власності на 8/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

Крім того, 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини, де послалася на ті ж обставини.

При цьому зазначала, що для оформлення свого права на спадкове майно їй необхідно встановити факт прийняття ОСОБА_7 спадщини після смерті свого батька ОСОБА_10, а також факт родинних відносин між вказаними особами, оскільки в документах, які посвідчують особу, та правовстановлюючих документах написання прізвищ ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відрізняються зміною однією літери «о» на «а».

Посилаючись на викладене, ОСОБА_5 просила суд встановити факт, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_10 та він прийняв спадщину після смерті свого батька.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2016 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням цього ж суду від 18 березня 2016 року позов задоволено частково.

Встановлено, що ОСОБА_7 є сином ОСОБА_10 та прийняв спадщину після смерті останнього, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 4/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просила рішення суду змінити в частині визнання за нею 4/100 частки спадкового майна та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги її позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким,що не прийняв її.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги ( ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_10, якому на праві власності належав будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_10(а.с.10,60)

Свої спадкові права на ? частки вказаного житлового будинку після смерті ОСОБА_10 оформили його доньки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, а ? частка будинку, яку прийняв син спадкодавця - ОСОБА_7, залишилася не оформленою (а.с. 9).

Як встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2014 року ОСОБА_7 на час смерті свого батька ОСОБА_10 не досяг повноліття та мешкав разом із батьком у будинку АДРЕСА_1 (а.с.46-47).

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради депутатів трудящих № 100 від 1 лютого 1972 року встановлено частки співвласників спірного домоволодіння, а саме: ОСОБА_10 - 8/100, ОСОБА_12 - 20/100, ОСОБА_14 - 72/100 (а.с.5).

На підставі цього рішення 15 лютого 1972 року видано свідоцтво про право власності на 8/100 частки спірного житлового будинку на ім'я ОСОБА_10 (а.с.5-6).

Отже, частка ОСОБА_7, яку він прийняв у спадок в порядку спадкування та не оформив після смерті ОСОБА_10 складає 8/100.

Ці обставини визнаються сторонами та не оспорюються.

ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 1965 року з ОСОБА_8 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер (а.с.24). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло майно, набуте подружжям за час шлюбу та є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та майно, яке було особистою власністю померлого, а саме 8/100 частки будинку АДРЕСА_1

До кола спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_7 належали жінка останнього - ОСОБА_8, дочки - ОСОБА_5 та ОСОБА_9

Згідно заяви на адресу нотаріуса від 6 жовтня 2007 року ОСОБА_8 відмовилась від належної їй части спадщини після смерті свого чоловіка на користь дочки ОСОБА_5.(а.с. 25), остання звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_9 протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими ОСОБА_5 після смерті її батька ОСОБА_7 (а.с.27-30). За даними цих свідоцтв ОСОБА_5 успадкувала ? частку майна, що належала її батьку ОСОБА_7, набутого подружжям за час шлюбу, а 1/2 частка майна, що було спільною сумісною власністю подружжя, залишилася власністю ОСОБА_8, права на яку остання не оформила. Між тим, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року цю частку майна у порядку спадкування за заповітом успадкувала ОСОБА_5 (а.с. 36-45).

Суд першої інстанції при розгляді позовних вимог в частині визнання права власності ОСОБА_5 на частку у спадковому майні невірно застосував наведені норми спадкового права, що регулюють розподіл часток спадкового майна між спадкоємцями.

Як встановлено матеріалами справи та відповідно до наведених норм цивільного права після смерті ОСОБА_7 на спадкове майно у вигляді 8/100 частки спірного житлового будинку мали право ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_9, їх частки є рівними.

ОСОБА_8 скориставшись своїм правом відмовляється від прийняття спадщини на користь ОСОБА_5, а ОСОБА_9 не звернулася до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а тому на підставі ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину.

За такого, ОСОБА_5 має право успадкувати після смерті ОСОБА_7 8/100 частки будинку АДРЕСА_1.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на частку житлового будинку у порядку спадкування за законом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_5 право власності на 8/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Оскільки рішення суду першої інстанцій в іншій частині не оскаржувалося, то законність і обґрунтованість судового рішення в цій частині відповідно до приписів ст. 303 ЦПК України, апеляційною інстанцією не перевірялось.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2016 року в частині визнання права власності на частку житлового будинку скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 8/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншій частині зазначене рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: