Справа № 297/1000/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Яношівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Яношівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу, вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом на будинок АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 бабки ОСОБА_2. Заповіт складений бабкою 10.04.2003 року не змінено і не скасовано.

Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Яношівської сільської ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 208, 209, 212-216, 130, 174, 197 ч.2, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікацйний номер НОМЕР_1), право власності в цілому на одноквартирний/садибний житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями, що розташований по АДРЕСА_1, загальною площею приміщень 134,6 кв.м., в тому числі загальною площею квартири 121,6 кв. м., 60,9 кв. м. житловою площею, 60,7 кв. м. допоміжною площею та площею літніх приміщень13,0 кв. м..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ільтьо І. І.