Справа № 459/862/16 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/3860/16 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

позивача ОСОБА_2 та представника ТзОВ «Львівгаз збут» Хоми В.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальність «Львівгаз збут» про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

В березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність (далі ТзОВ) «Львівгаз збут» в порядку захисту прав споживачів про прийняття рішення, яким зобов'язати відповідача внести зміни до Договору постачання газу побутовим споживачам, зокрема: включити до п.2.3. Договору доповнення: регулюються та відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів»;викласти п. 4.4 Договору в редакції: «…оплата за спожитий газ проводиться за показами приладів обліку газу…»; викласти п.11.1 в редакції: «…Цей Договір укладається терміном три роки…»; виключити п. 1.3 Договору.

На обґрунтування цього позову зазначає, що ТзОВ «Львівгаз збут» в кінці лютого 2016 року на поштову адресу мешканців надіслано лист заяви-приєднання разом з рахунком оплати за спожитий газ, у якому, мотивуючи свої дії виконанням постанови Національної комісії регулювання енергетики та комунальних послуг за № 2500, змушує мешканців вчиняти дії, які невластиві споживачам та суперечать вимогам ЦК України та вимогам Закону України "Про захист прав споживачів".У заяві-приєднання до умов Договору постачання природного газу побутовим споживачам, в якому від імені споживача встановлено, що рахунком споживача за природний газ здійснюється на підставі даних оператора про об'єм газу, визначеного за договором розподілу природного газу за підсумком місяця. Спосіб оплати за цим договором - за платіжними документами, які виписує постачальник. Він звертався з письмовим запитом до відповідача з проханням надати належним чином завірену копію "Типового договору постачання природного газу споживачам". Згідно з отриманим документом в п. 4.4 відсутнє положення про нарахування оплати за спожитий газ на підставі показів приладів лічильника. Зазначає, що у договорі жодним чином не прописані вимоги ч. 2 ст. 627 ЦК України. Договір, який нав'язує ТзОВ "Львівгаз збут", є договором купівлі-продажу, а не договором-приєднання. Умови договору, що обмежують права покупця фізичної-особи, є нікчемними. Обмеження права покупця газу у визначенні розрахунку за спожитий газ за показниками приладів обліку та зобов'язання до оплати за спожитий газ без зазначення показів лічильника є нікчемними. В п. 11.1 договору підприємство встановило, що договір укладається на невизначений строк, що порушує право споживача на встановлення та вибір постачальника газу та терміну дії угоди.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2016 року у задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Це рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на незаконність, необґрунтованість оскаржуваного рішення, на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, вирішення спору без повного і всебічного з'ясування обставин справи, без належної оцінки всіх доказів. Апелянт зазначає, що оспорюванні ним положення стосуються договору постачання природного газу побутовим споживачам. На відносини, які виникли з підприємством відповідача, має поширюватись Закон України «Про захист прав споживачів». Вважає, що він вправі змінювати умови цього договору, зокрема, включати, змінювати чи виключати з нього ті пункти, які зазначені у позовних вимогах.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с. 75-78).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2 на обґрунтування апеляційної скарги та заперечення на скаргу представника ТзОВ «Львівгаз збут» Хомин В.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення цих скарг.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в лютому 2016 року ТзОВ «Львівгаз збут», на виконання постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг(далі НКРЕКП) за №2500 від 30.09.2015р. було скеровано ОСОБА_2, як споживачу газу, заяву-приєднання до умов договору постачання газу побутовим споживачамз розрахунком оплати за спожитий газ, а на вимогу ОСОБА_2 відповідач додатково надав завірений Договір постачання газу побутовим споживачам,(а.с.8, 10-13).

В ході апеляційного розгляду даної справи апелянт зауважив, що наданий йому для укладення договір постачання газу побутовим споживачам за своїм змістом хоча і відповідає Типовому договору, затвердженому вказаною постановою НКРЕКП, разом з тим, окремими своїми положеннями, про які він зазначив в позові та апеляційній скарзі (п. 1.3, п.2.3., п. 4.4 та п. 11.1) порушують його права, як споживача газу. У зв'язку з чим він і просить зобов'язати відповідача внести зміни в цей договір.

У відповідності до положень ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон № 329-VIII від 9 квітня 2015 року), постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором (згідно п.32 ст.1 цього Закону - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), та оприлюднюється в установленому порядку.

Права та обов'язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов'язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов'язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов'язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов'язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов'язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов'язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

У відповідності до ст.4 Закону № 329-VIII від 9 квітня 2015 року, захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України "Про захист прав споживачів" та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається зі змісту постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2500, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831, такою затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, та зобов'язано суб'єктів господарювання, що здійснюють на підставі ліцензії діяльність з постачання природного газу побутовим споживачам, привести свої договірні відносини у відповідність до вимог Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам у тримісячний строк з дати набрання чинності цією постановою.

Згідно з п.п. 1.1-1.3 цього Типового договору зазначений договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником. Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною.

Послуга з газопостачання, відповідно до положень ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№ 1875 - IV від 24 червня 2004 року, є одним із видів комунальних послуг, надання яких регулюється, в тому числі і вказаним правовим актом.

У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст.6 ЦК України).

Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13 № 329-VIII від 9 квітня 2015 рокупередбачено обов'язок споживача природного газу укласти договір про постачання природного газу, яке здійснюється лише на підставі типового договору, затвердженого Регулятором.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 - 21 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року; ст. ст. 12, 13 «Про ринок природного газу», постанови НКРЕКПвід 30.09.2015 року № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Така позиція узгоджується і з правовими висновками Верховного Суду України, в постанові ВСУ від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110 цс 12.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.303, 304, 310, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.