У х в а л а

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

АмелінаВ.І., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Полтавської обласної ради, Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, третя

особа - Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи, про визнання незаконним та скасування контракту, розпорядження та наказу про звільнення, за касаційними скаргами Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, Полтавської обласної ради на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що наказом управління охорони здоров'я виконавчого комітету Полтавської обласної ради народних депутатів

від 21 вересня 1995 року її було призначено на посаду головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи. Розпорядженням голови Полтавської обласної ради від 21 травня 2015 року № 97 «Про головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» її звільнено із займаної посади у зв'язку із закінченням терміну дії контракту відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України. На виконання вказаного розпорядження Департаментом охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації цього ж дня видано наказ про її звільнення. 28 травня 2015 року їй стало відомо про такі розпорядження та наказ та про те, що контракт від 23 травня 2012 року, який було укладено між нею та Полтавською обласною радою під примусом, був чинним. Згідно з умовами вказаного контракту її було призначено на посаду головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи строком на три роки. Не погоджуючись із запровадженням такої форми укладення трудових відносин вона неодноразово зверталась зі скаргами до Департаменту охорони здоров'я та обласної ради. Посилаючись на те, що такий контракт є незаконним, укладеним із порушенням вимог Конституції України, трудового законодавства України та на те, що після укладення останнього не було видано розпорядження чи наказу про призначення її на посаду, просила суд, із урахуванням уточнених позовних вимог: скасувати розпорядження голови Полтавської обласної ради «Про головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» від 21 травня 2015 року № 97 про її звільнення з посади головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у зв'язку з закінченням терміну дії трудового контракту; скасувати наказ Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації від 21 травня 2015 року № 40-к про її звільнення з посади головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у зв'язку з закінченням терміну дії договору; поновити її на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року; стягнути з Полтавської обласної ради на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 23 травня 2015 року по день поновлення на посаді з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 405 грн 96 коп.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області

від 17 вересня 2015 року позов задоволено.

Скасовано розпорядження голови Полтавської обласної ради «Про головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи» від 21 травня 2015 року № 97 про звільнення ОСОБА_4 з посади головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у зв'язку з закінченням терміну дії трудового контракту.

Скасовано наказ Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації від 21 травня 2015 року № 40-к про звільнення

ОСОБА_4 з посади головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року у зв'язку з закінченням терміну дії договору.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді головного лікаря Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 22 травня 2015 року.

Стягнуто з Полтавської обласної ради заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 23 травня 2015 року по 17 вересня 2015 року включно у розмірі 32 882 грн 76 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2015 року Департамент охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 17 вересня 2015 року таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи її тим, що він не має відповідних повноважень щодо виконання рішення суду першої інстанції в частині поновлення

ОСОБА_4 на роботі, з огляду на те, що такі повноваження надані Полтавській обласній раді.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області

від 06 листопада 2015 року у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 січня 2016 року зазначені вище судові рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі Департамент охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі Полтавська обласна рада просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що після закінчення строку дії трудового контракту трудові відносини між сторонами фактично продовжували тривати та жодна зі сторін не вимагала їх припинення, а тому, із урахуванням приписів ч. 1 ст. 39-1 КЗпП України, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. На підтвердження останнього свідчать, зокрема: наявність наказу Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації від 07 травня 2015 року № 614-В «Про відрядження ОСОБА_4», який не скасовано

(т. 1 а.с. 48); видача посвідчення про відрядження № 42 головному лікарю обласного Центру медико-соціальної експертизиОСОБА_4 до м. Глобино на 26 травня 2015 року (т. 1 а.с. 49); протокол від 27 травня 2015 року № 2 спільного засідання ЛЛК поліклінічного відділення Лубенської КЦМЛ, Лубенської міжрайМСЕК та МСЕКК № 1 м. Полтави, зі змісту якого вбачається, що позивач перебувала на такому засіданні як голова Полтавської обласної МСЕК № 1 (т. 1 а.с. 41) тощо. Таким чином, наведене свідчить про продовження між сторонами трудових відносин, оскільки жоден із відповідачів не вжив дій, передбачених законодавством у разі звільнення особи із займаної посади (видача копій розпорядження, наказу про звільнення) та інших дій, які свідчили про припинення існування між сторонами трудових відносин.

Відповідно до роз'яснень Конституційного Суду України від 01 серпня 2013 року № 22-14-17/149 щодо запровадження контрактної форми трудового договору стосовно керівників закладів охорони здоров'я України, укладання трудових договорів у формі контракту є обов'язковим лише для осіб, які призначаються на посади керівників закладів охорони здоров'я після 1 січня 2012 року, і не поширюється на керівників цих закладів, призначених до цієї дати. Судом установлено, що ОСОБА_4 призначена на посаду головного лікаря Полтавського обласного Центру медико-соціальної експертизи згідно наказу Управління охорони здоров'я виконавчого комітету Полтавської обласної ради народних депутатів 21 вересня 1995 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із її безпідставності, при цьому правильно зазначив, що заявник фактично просить змінити рішення суду першої інстанції по суті.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилаються заявники в касаційних скаргах, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Крім того, у квітні 2016 року Полтавська обласна рада звернулася з клопотанням про зупинення виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року до закінчення касаційного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суддя-доповідач у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.

Оскільки касаційна скарга підлягає відхиленню, а судові рішення залишенню без змін, то підстав для зупинення виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи, Полтавської обласної ради відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області

від 17 вересня 2015 року, ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

У задоволенні клопотання Полтавської обласної ради про зупинення виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін О.П. Касьян О.В. Попович