Справа № 236/896/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

18.04.2016року позивач ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явився з поважних причин, просить розглянути справу в його відсутності, про що до суду надав відповідну заяву.

Відповідач Об*єднана територіальна громада м. Лиман Донецької області, просить розглянути справу в відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду, про що до суду надав відповідну заяву.

Третя особа ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з*явилась з поважних причин, просить розглянути справу в її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 25, 328, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України (ППВСУ) від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», положеннями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України про розгляд цивільних справ про спадкування від 01.03.2013року.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

28.01.2015року померла ОСОБА_3, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно земельна ділянка, загальною площею 4.8419га (4.1803га та 0.6616га, кадастрові номери :06:000:0188; :06:000:0645, відповідно), яка розташована на території Краснолиманської міської ради, та належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 057395, виданого Краснолиманською місьрадою 30.08.2004року (а.с. 13-14.18).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

07.11.2014року ОСОБА_3 розпорядилась своїм нерухомим майном, та на випадок смерті зробила таке розпорядження: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери :06:000:0188; :06:000:0645, які розташовані на території Краснолиманської міської ради Донецької області заповідала ОСОБА_1 (а.с.12).

Заповіт посвідчено державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 07.11.2014року за реєстром 3027. На теперішній час заповіт не змінено, та не відмінено (а.с. 12, 26).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Як вбачаєтьтся з повідомлення державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.01.2015року заведена спадкова справа, з заявою про принйття спадщину за заповітом звернувся ОСОБА_1, та з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_2. Спадкоємці на обов*язкову частку у спадщині ОСОБА_3 відсутні (а.с.15, 26).

Постановою державного натаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори від 12.04.2016року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с.17).

ОСОБА_1, згідно вимог ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 28.01.2005року, але одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, оскільки на теперішній час відсутні правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцеві, а саме у спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 відсутній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищенаведені факти та обставини суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись 25, 328, 1217, 1268, 1286-1270, 1296 ЦК України, ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, 31.08.1971року народження, ІПН НОМЕР_1, на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.01.2015 року, та складається з:

земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4.8419га ( 4.1803га кадастровий номер :06:000:0188, (рілля); 0.6616га, кадастровий номер :06:000:0645 (пасовища);

розташованої на території Краснолиманської міської ради Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: