Справа № 345/463/16-ц
Провадження № 22-ц/779/915/2016
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

сторін: представників Калуського об»єднаного управління Пенсійного фонду України ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника заінтересованої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, заінтересована особа ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 щодо винесення постанови від 02.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 49994833, за апеляційною скаргою представника Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_6 щодо винесення постанови від 02.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу, виданому Калуським міськрайонним судом 27.01.2016 року про стягнення з управління ПФУ в м. Калуші та Калуському районі на користь ОСОБА_5 кошти в сумі 44 693 грн. 16 коп.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 15 березня 2016 року було замінено скаржника Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші та Калуському районі Івано-Франківської області на Калуське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначив, що Пенсійний фонд України та його територіальні органи відносяться до органів виконавчої влади і, як наслідок до органів державної влади. Частиною 2 статті 3 ЗУ Про виконавче провадження визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Вказав, що відповідно до ч.1 ст.3 ЗУ Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, виконання рішень суду про стягнення коштів боржником, за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Зазначив, що відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою КМУ №845 від 03.08.2011 року, рішення про стягнення коштів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Також зазначив, що судом першої інстанції невірно вказано про те, що управління ПФУ в м. Калуші та Калуському районі має відкриті розрахункові рахунки в ПАТ КБ Надра. Рахунки відкриті і філії Івано-Франківське обласне управління АТ Ощадбанк та Калуському управлінні Державної казначейської служби України Івано-Франківської області.

При цьому покликання органів казначейства на відсутність відповідних рахунків для виплат за виданим виконавчим листом, просять суд не приймати до уваги, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України).

Крім того, просять суд взяти до уваги той факт, що посилання стягувача на те, що він звертався до органів Казначейства і йому було відмовлено, не позбавляє його права повторно направити повернутий виконавчий лист або оскаржити в судовому порядку рішення, дії чи бездіяльність органу Державної казначейської служби України.

Просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити скаргу Калуського обєднаного управління ПФУ та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2016 року, винесену старшим державним виконавцем Сапіжаком І.І.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представників позивача та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.2,ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.01.2016 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист №345/2993/15-ц про стягнення з управління ПФУ м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_5 коштів в сумі 44693,16 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 02.02.2016 ВП № 49994833 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа та надано управлінню Пенсійного фонду в м. Калуші та Калуському районі строк для самостійного виконання рішення суду до 09.02.2016 (а.с.4).

Рішення суду, що набрали законної сили, є обовязковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають виконанню на

всій території України (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.07.2014 року №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 7 вказаного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, дійшов помилкового висновку що законодавством України не передбачено повноважень органу Казначейства на виконання рішень судів по зазначеній категорії справ і прийшов до помилкового висновку що Державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження діяв правомірно.

Судом першої інстанції при цьому не було враховано що згідно зі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів із рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів передбаченихї бюджетною програмою для виконання рішень суду.

Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України.

Аналіз положень Закону № 606-Х1V, Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або обржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, дає підстави для висновку, що державні виконавці позбавлені можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами, згідно з якими боржниками є державні органи, тому стягувачам слід подавати такі документи безпосередньо до органів Казначейства.

Пунктом 33 зазначеного Порядку передбачено, що у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення,перерахунку, здійснення надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів зазначених у п.6 Порядку, орган Казначейства передає для виконання рішення про стягнення до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 Цього Порядку.

Кпім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що стягувач має право повторно надсилати органові Казначейства повернутий виконавчий документ у встановлений пунктом 6 цього порядку строк, перебіг якого починається з дня отримання стягувачем виконавчого документу ( п.10 Порядку), та право оскаржувати у судовому порядку рішення дії, чи бездіяльність органу Державної Казначейської служби.

Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження ( п.8 ч.1 ст 26 Закону № 606-ХІV у редакції чинній на момент винесення постанови ДВС).

Державний виконавець відділу ДВС повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження на підставі зазначеного вище.

Частиною 2 статті 3 ЗУ Про виконавче провадження визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення а ухвала суду першої інстанції до скасування з постановленням нової ухвали про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 307, 311, 314, 315, 317 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Калуського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області задовольнити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 21 березня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусових виконань рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківські області по відкриттю виконавчого провадження незаконними та скасувати постанову державного виконавця від 02.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 345/15-ц виданому Калуським міськрайонним судом 27.01.2016 року про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі в користь ОСОБА_5 коштів в сумі 44 693, 16 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_7