Справа № 419/1061/16-ц
Провадження № 2/419/181/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - Іванової О.М.,

при секретарі - Краснопольському С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С., -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовною заявою до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі зазначили, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 березня 2002 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 є співвласниками у рівних частках квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Тобто кожному зі співвласників належить одна третя частка вказаної квартири. Позивачі зареєстровані та постійно проживають у цій квартирі з 1980 року. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були подружжям, а ОСОБА_1 - їх донька.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті залишилася спадщина - 1/3 частка вказаної квартири. Заповіту ОСОБА_6 не залишив, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі: ОСОБА_1 - як донька, ОСОБА_5 - як дружина померлого. У передбачений законом термін ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ОСОБА_6 за законом, а ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини.

Після закінчення шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Кузьменко М.С. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак після вивчення наданих документів нотаріус повідомила позивачам, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки право власності кожного із співвласників квартири після її приватизації не було належним чином зареєстровано, та не були виділені частки кожного із співвласників. З цих же причин позивачі не можуть зареєструвати право власності на належні їм частки квартири.

Через викладені обставини позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Щастинської міської ради - Тюрін В.П. у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позовних вимог не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 березня 2002 року Відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 є співвласниками у рівних частках квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4). Тобто кожному зі співвласників належить одна третя частка вказаної квартири. Позивачі зареєстровані та постійно проживають у цій квартирі з 1980 року, що підтверджується ордером на квартиру та записами в домовій книзі (а.с.5-6, 7). ОСОБА_6 та ОСОБА_2 були подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.8), а ОСОБА_1 - їх донька, що підтверджується копією рішення Новоайдарського районного суду від 27.01.2016 року про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10). Після його смерті залишилася спадщина - 1/3 частка вищезазначеної квартири. Заповіту ОСОБА_6 не залишив, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі: ОСОБА_1 - як донька, ОСОБА_5 - як дружина померлого. У передбачений законом термін ОСОБА_1 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини ОСОБА_6 за законом, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини від 23.10.2015 року (а.с.11), а ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини, що підтверджується заявою про відмову від прийняття спадщини від 23.10.2015 року (а.с.12), відповідні заяви зареєстровані приватним нотаріусом Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Кузьменко М.С. За заявами позивачів нотаріусом було заведено спадкову справу № 97/2015. Більше ніхто з заявами про прийняття спадщини ОСОБА_6 не звертався, що підтверджується копіями витягів зі Спадкового реєстру (а.с. 13-14).

Після закінчення шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Кузьменко М.С. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину. Однак після вивчення наданих документів, нотаріус повідомила позивачам, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки право власності кожного із співвласників квартири після її приватизації не було належним чином зареєстровано, та не були виділені частки кожного із співвласників. З цих же причин позивачі не можуть зареєструвати право власності на належні їм частки квартири (а.с. 15, 16).

Через викладені обставини позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входь усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування».

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить на праві спільної сумісної власності квартира. У зв'язку з не визначенням часток у праві спільної сумісної власності та смертю одного з співвласників, позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідач та третя особа не заперечують проти задоволення позовних вимог, тому суд приходить до висновку про можливість задовольнити заявлені позивачами вимоги в повному обсязі, що не буде суперечити інтересам інших осіб.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 16, 319, 369, 370, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11 ,60, 73, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Щастинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. - задовольнити.

Виділити частки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, із належної їм на праві спільної сумісної власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, визнавши, що:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 1/3 (одна третя) частка квартири, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м., вартістю 167100,00 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_2;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, належить 1/3 (одна третя) частка квартири, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м., вартістю 167100,00 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_2;

ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, належить 1/3 (одна третя) частка квартири, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м., вартістю 167100,00 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 (одну третю) частку квартири, загальною площею 62,10 кв.м., житловою площею 39,40 кв.м., вартістю 167100,00 грн., що розташована за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.М. Іванова