233 № 233/442/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кругової Ю.С.,

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивач вказав, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2003 року, актовий запис № 06, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачем. З червня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причини. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою.

У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 13).

Відповідачка, думку якої по суті позову з*ясовано у порядку судового доручення за місцем її фактичного проживання (перебування), згідно письмової заяви (а.с. 27) визнала позовні вимоги повністю, вважаючи також неможливим збереження сім'ї та примирення з позивачем, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 27).

З'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 16 серпня 2003 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають двох малолітніх дітей: - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6), - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7), які проживають з позивачем у справі, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника №3 м. Костянтинівка» №306 від 01 лютого 2016 року (а.с. 8).

З червня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає.

Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї ОСОБА_1 суперечить інтересам сторін, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст. ст. 110, 111, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 16 серпня 2003 року виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 06.

Залишити за ОСОБА_2 після розірвання шлюбу право іменуватися шлюбним прізвищем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя