Справа № 236/1900/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ :

01.08.2016 року позивач ОСОБА_2звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просив визнати його втратившим право користуватись житловим приміщенням -квартирою №37 в будинку №21 по вулиці К.Гасієва (колишня Чапаєва) в м.Лиман ( колишній ОСОБА_1) Донецької області

В судовому засіданні позивач наполягала на позовних вимогах з підстав викладених нею в позовній заяві, просила їх задовольнити та судові пояснила, що реєстрація відповідача в її квартирі змушує її нести додаткові витрати по утриманню цього нерухомого майна.

В судове засідання відповідач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв не подав, і судом було прийняте рішення розглянути справу за його відсутністю в заочному порядку.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, але надала заяву в якій просила мпрсву розглянути за її відсутністю та вважала, що позов підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_4В,судові пояснив, що він є знайомим позивача , мешкає поруч, але її сина ОСОБА_3 не бачив з літа 2014 року і в розмовах сусідів чув що ті того теж не бачили з літа 2014 року.

Свідок ОСОБА_5удові пояснила, що вонає сусідкою позивача , мешкає поруч, але її сина ОСОБА_3 не бачила з літа 2014 року , за цей час вона десь десять разів була в квартирі позивача але речей її синів там не бачила.

При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено .

Позивачу ОСОБА_2на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Андрієвною на праві приватній спідьній сумісній власності належить квартира АДРЕСА_1 (колишня Чапаєва) в м.Лиман ( колишній ОСОБА_1) Донецької області ( а.с.7, 9-17,23) та яка сплачує кза омунальні послуги якими користуються мешканці цієї квартири ( а.с.18-19).

В зазначеній квартирі разом з позивачем зареєстровані за місцем проживання також її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .(а.с.8,21-22).

ОСОБА_3 в цій квартирі не мешкає з червня 2014 та речей там своїх не має ( а.с.20) .

Суд, заслухавши позивача, , здійснивши допит свідків та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч.4 ст.156 СК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права цих осіб користуватись займаним приміщенням .У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім*ї про безоплатне користування жилим приміщенням зазначене користування здійснюється за плату.

Згідно з ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім*ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім*ї.У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України- договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одному будинку.

Згідно зі ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи,які проживають разом з ним , зобов*язані звільнити житлове приміщення ,а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення.

Крім того до спірних правовідносин слід застосовувати також норми передбачені ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а також ст.150 ЖК України власник житлового будинку( квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб .

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В статті 405 ЦК України зазначено-

1. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

2. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 п.15 постанови Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням.

Таким чином, у зв*язку з тим, що відповідач не є членом сім*ї позивача , між ними не було укладено договору найму житла, відповідач будучі зареєстрований як мешкаючий в квартирі що належить позивачу на праві власності , створює умови які зобов*язують позивача нести додаткові витрати по її утриманню , не мешкає в квартирі АДРЕСА_1 (колишня Чапаєва) в м.Лиман ( колишній ОСОБА_1) Донецької області більше двох років, то він є таким, що з цих підстав втратив право користуватись цим жилим приміщенням , бо право позивача на володіння , користування та розпорядження своїм майном, яке належить йому на праві власності підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.98,150,156,162,168-169 ЖК України, ст.ст.383,386,391,405 ЦК України ст. ст. 88, 169,209,213,224,226 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право користуватись житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившим право користуватись житловим приміщенням -квартирою №37 в будинку №21 по вулиці К.Гасієва (колишня Чапаєва) в м.Лиман ( колишній ОСОБА_1) Донецької області

Відповідач протягом десяти днів з дня отримання цього рішення може подати до Краснолиманського міського суду Донецької області заяву про перегляд цього заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили післязакінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд,протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -