У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 березня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

в с т а н о в и в :

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано тридцятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для виправлення недоліків.

Ухвалою судді апеляційного суду Київської області від 14 березня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 березня 2016 року з передачею питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції посилався на положення ч. 2 п. 3 ст. 297 ЦПК України та виходив з того, що оскільки представник заявника ОСОБА_6 брала участь цьому засіданні та була ознайомлена з текстом вступної та резолютивної частини рішення і у довідковому листі справи міститься розписка ОСОБА_6 про отримання копії оскаржуваного рішення 29 грудня 2015 року, тому представник ОСОБА_2 у повному обсязі володіла інформацією, необхідною для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2015 року, а отже підстави, які викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст ухвали апеляційного суду не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 342 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова