Справа №442/6474/15-ц
Провадження №2/442/502/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі - Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь борг в сумі 6800 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ 146880 гривень та 3% річних в сумі 3476,83 грн., що разом складає 150356,83грн. та судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.09.2014 року відповідач позичив у нього 6800 дол. США, які зобов»язався повернути до 05.10.2014 року, про що написав розписку в присутності свідків. Однак свої зобовязання не виконав, незважаючи на неодноразові вимоги про повернення коштів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві, яку просив задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили.

Відповідач пояснив, що борг в сумі 6800доларів США позивачу повернув, однак доказів цьому не має, оскільки розписок від позивача не брав, довірявши останньому.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та оглянувши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з розписки, ОСОБА_3 позичив та зобов'язався повернути ОСОБА_2 до 05.10.2014 року грошові кошти в сумі 6800 доларів США в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач дійсно взяв в борг у позивача гроші в сумі 6800доларів США, що сторонами підтверджується і не оспорюється , такий зобов»язаний повернути останньому зазначену суму. Покликання відповідача на те, що борг повернув повністю суд не може взяти до уваги, оскільки в підтвердження цьому відповідачем не надано суду жодного доказу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у випадку, коли позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют НБУ, станом на 29.09.2015 року, вартість 100 доларів становить 2158,8351 гривня.

Відтак, враховуючи зазначене, суд вважає, що з ОСОБА_3 слід стягнути 146880 грн. основного боргу, 3476,83 грн. трьох процентів річних за період з 05.10.2014 року по 18.09.2015 року, а всього 150356,83 гривень.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача в користь позивача слід стягнути також 1503,57 грн. понесених ним судових витрат.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 3, 10, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 борг в сумі 6800 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 146880 гривень та 3% річних в сумі 3476,83 гривень, а всього 150356 (сто пятдесят тисяч триста пятдесят шість) гривень 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 1503 (одну тисячу пятсот три) гривні 57 копійок судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок, передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Повний текст рішенні виготовлено 11.02.2016 року.

Суддя Нагірна О.Б.