Справа № 750/1986/16-ц
Провадження № 2/750/1065/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.,

при секретарі Примак Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ліквідатора Акціонерного товариства "Градобанк" ОСОБА_5 про звільнення майна з-під застави

в с т а н о в и в:

29.02.2016 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять звільнити з-під застави квартиру, що належить на праві власності позивачам та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначили, що 09.09.1994 року позивач ОСОБА_2 уклала кредитний договір №54 з АТ «Градобанк», згідно якого вона отримала кредит в сумі 1000 доларів США, що на той час складало 22 000 000 карбованців, згідно умов кредитного договору вона мала погасити кредит до 07.10.1994 року. 09.09.1994 року позивач ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 49 з АТ «Градобанк», згідно якого він отримав кредит в сумі 1000 доларів США, що на той час складало 22 000 000 карбованців, згідно умов кредитного договору він мав погасити кредит до 07.10.1994 року. 09.09.1994 року позивач ОСОБА_2 (в подальшому - ОСОБА_3) О. М. уклала кредитний договір № 55 з АТ «Градобанк», згідно якого вона отримала кредит в сумі 500 доларів США, що на той час складало 11 000 000 карбованців, згідно умов кредитного договору вона мала погасити кредит до 07.10.1994 року. 09.09.1994 року позивач ОСОБА_6 (в подальшому - ОСОБА_4) Л. М. уклала кредитний договір № 56 з АТ «Градобанк», згідно якого вона отримала кредит в сумі 500 доларів США, що на той час складало 11 000 000 карбованців. Згідно умов кредитного договору вона мала погасити кредит до 07.10.1994 року. На підставі вказаних кредитних договорів позивачі уклали з філією АТ «Кредобанк» договір застави від 09.09.1994 року, згідно якого в забезпечення своєчасної сплати сум кредитів позивачі надали в заставу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка в рівних частинах належить їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1994 року. Вказаний договір застави відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про заставу» в редакції від 02.04.1994 року був посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_7 Першої Чернігівської державної нотаріальної контори. У встановлений кредитними договорами № 49, 54, 55, 56 від 09.09.1994 року строк позивачі погасили кредитні вимоги в повному обсязі та у звязку з юридичною необізнаністю не вимагали від АТ «Градобанк» жодного підтвердження про відсутність заборгованості по вказаним вище кредитним договорам та не вирішили питання про звільнення майна від застави. В подальшому в 2006 році до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено обтяження у вигляді заборони, яка виникла 09.09.1994 року, про що свідчить інформаційна довідка № 52016188 від 25.01.2016 року, сформована державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори. Ухвалою арбітражного суду м. Києва від 22.12.1997 року було порушено провадження по справі № 10/11 про банкрутство боржника - АТ "Градобанк". Постановою господарського суду м. Києва від 14.07.2000 року по справі № 10/11 боржника АТ "Градобанк" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою суду від 05.07.2011 року призначено ліквідатором АТ "Градобанк" ОСОБА_5. Ліквідатором АТ «Градобанк» при проведенні ліквідаційної процедури допущено порушення права власності позивачів на вказане вище майно, не звільнено з-під застави квартиру, яка належить позивачам на праві власності. Платіжні документи, які свідчили б про повне фактичне погашення кредиту у позивачів не збереглися та вони вважали, що АТ «Градобанк» дотримано вимог чинного на час здійснення погашення боргу законодавства України щодо припинення застави, у звязку з чим вимушені звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачі не зявились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.09.1994 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 49 з АТ «Градобанк», згідно якого він отримав кредит в сумі 1000 доларів США, що на той час складало 22 000 000 карбованців, строком до 07.10.1994 року.

09.09.1994 року ОСОБА_2 уклала кредитний договір №54 з АТ «Градобанк», згідно якого отримала кредит у сумі 1000 доларів США, що на той час складало 22 000 000 карбованців, строком до 07.10.1994 року.

09.09.1994 року ОСОБА_2 (в подальшому - ОСОБА_3) О. М. уклала кредитний договір № 55 з АТ «Градобанк», згідно якого вона отримала кредит в сумі 500 доларів США, що на той час складало 11 000 000 карбованців, строком до 07.10.1994 року.

09.09.1994 року ОСОБА_6 (в подальшому - ОСОБА_4) Л. М. уклала кредитний договір № 56 з АТ «Градобанк», згідно якого вона отримала кредит в сумі 500 доларів США, що на той час складало 11 000 000 карбованців, строком до 07.10.1994 року.

На підставі кредитних договорів №49, 54, 55, 56 ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 уклали з філією АТ «Кредобанк» договір застави від 09.09.1994 року, згідно якого в забезпечення своєчасної сплати сум кредитів позивачі надали в заставу квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка в рівних частинах належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.08.1994 року, виданого Чернігівським радіоприладним заводом.

Вказаний договір застави відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про заставу» в редакції від 02.04.1994 року був посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_7 Першої Чернігівської державної нотаріальної контори.

У 2006 році до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було внесено обтяження у вигляді заборони, яка виникла 09.09.1994 року, про що свідчить інформаційна довідка № 52016188 від 25.01.2016 року, сформована державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори.

На запит суду ліквідатор АТ «Градобанк» ОСОБА_5 повідомила, що протягом 1997-2000 років відбувалася виїмка договірної, фінансової, бухгалтерської та іншої документації АТ «Градобанк» в ході перевірки діяльності банку Головним контрольно-ревізійним управлінням та розслідування Генеральною прокуратурою України кримінальної справи № 50-1566 по факту невиплат компенсацій громадянам України - жертвам нацистських переслідувань. До матеріалів цієї справи долучалась документація АТ «Градобанк» щодо його активів та зобовязань за весь період діяльності. При цьому, документи вилучались як з їх ідентифікацією, так і без такої, у тому числі вивезенням вантажними автомобілями. Після закриття Генеральною прокуратурою України кримінальної справи № 50-1566 документи АТ «Градобанк» в повному обсязі повернуті не були. Постановою №10/11 від 14.07.2000 Арбітражного суду м. Києва АТ «Градобанк» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, в якій АТ «Градобанк» перебуває до теперішнього часу. За час ліквідаційної процедури відбулося шість призначень ліквідаторів АТ «Градобанк». Передача справ АТ «Градобанк» від попереднього ліквідатора ліквідатору ОСОБА_5 відбулася після призначення ліквідатора 05.07.2011. В документації АТ «Градобанк», прийнятої від попереднього ліквідатора, відсутні документи щодо кредитних договорів № 49, 54, 55, 56 від 09.09.1994, укладених між АТ «Градобанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 За період з 05.07.2011 передачі «незавершених кредитних справ, відкритих на підставі кредитних договорів № 49, 54, 55, 56 від 09.09.1994, укладених між АТ «Градобанк» та відповідно ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 М.» іншим банківським установам або юридичним особам не відбувалося; письмових звернень до названих осіб з вимогами про сплату заборгованості не направлялося.

Відповідно до даних Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в ході перевірки журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчих проваджень та журналів обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю було встановлено, що виконавчі документи по яким є боржник ОСОБА_1 на виконанні у відділі станом на 05.01.2016 року відсутні.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Звільнити з-під застави квартиру за адресою: АДРЕСА_2, обтяження на яку накладено відповідно до договору застави від 09.09.1994 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: