Номер справи 623/1784/16-ц
Номер провадження 2/623/880/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 серпня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашева Я. В.

за участю судового розпорядника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюм справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з жовтня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою.

Шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2016 року, через постійні сварки з різних причин, відповідач неодноразово залишав сімю, мешкав окремо, не надав матеріальної допомоги, між сторонами склалися неприязні відносини. Подальше сумісне життя та збереження сімї позивачка вважає не можливим.

Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу.

Відповідач надав суду письмові заперечення в яких позов визнав частково, заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 жовтня 2014 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 317 (а.с.7).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с.8).

Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Посилаючись на те, що шлюб розпався і можливість збереження сім'ї втрачена, позивачка звернулася до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, можливість збереження сім'ї втрачена, сторони наполягають на розірванні шлюбу суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині розірвання шлюбу.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь витрат понесених за надання правової допомоги, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації встановлюється законом, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 « Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Оскільки матеріали справи не містять договору про надання юридичної допомоги, не визначені граничні розміри компенсації витрат, тому суд приходить до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат понесених за надання правової допомоги.

Керуючись статтями 10, 11, 209, 214-215, 218 ЦПК України, частиною другою статті 112 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 18 жовтня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 317 між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 РОЗІРВАТИ.

Стягнути з ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_2 - 551,20 гривень по сплаті судового збору.

Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити своє шлюбне прізвище «Федоренко».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу Державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун