Справа № 149/303/16-ц
Провадження №2/149/222/16
Номер рядка звіту 58
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.2016 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого (ї) судді Войнаревич М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення пенсійних коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року Хмільницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 29 997 грн. 52 коп.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2 являючись опікуном та перебуваючи на обліку в ОСОБА_1 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області, отримував пенсію по втраті годувальника на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала на обліку в дитячому будинку сімейного типу. З 17.01.2013 року за рішенням ОСОБА_1 міської ради визнано, що ОСОБА_4 вибула з дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_2. Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсій, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Про дану обставину відповідачу ОСОБА_2 було відомо. В період з січня 2013 року по жовтень 2015 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 35 997 грн. 52 коп., на що ОСОБА_2 було подано заяву про згоду на повернення коштів в добровільному порядку та перераховано на рахунок ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області кошти в сумі 6000 грн. 00 коп.. 10.12.2015 року позивач подав заяву про відхилення попередньої заяви про повернення коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед органами Пенсійного фонду України, що перешкоджає в здійснені фінансування пенсійних виплат.

Представник позивача ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області надав суду клопотання в якому вказує, що відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 16.12.2015 року № 1058 управління ПФУ в м. Хмільнику та ОСОБА_1 районі Вінницької області перейменовано в Хмільницьке обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, а також через канцелярію суду надав письмові пояснення, де вказав, що за ОСОБА_2 утворилася заборгованість перед ОСОБА_1 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 отримував кошти на свій рахунок, а саме пенсію по втраті годувальника на вихованку ОСОБА_3, яка 17.01.2013 року вибула з дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду надав письмове пояснення в якому вказав, що з 31.08.2006 року ОСОБА_4О, яка позбавлена батьківського піклування, проживала в ДБСТ сім'ї ОСОБА_2. По досягненню повноліття ОСОБА_4 було виведено з дитячого будинку сімейного типу. Були надані всі необхідні та відповідні документи щодо виходу дитини. З 17.01.2013 р. він втратив всі повноваження відносно гр. ОСОБА_4, як опікун і як вихователь. Тому категорично заперечує проти того, що позивач - управління пенсійного фонду, називає його опікуном, вихователем, вказуючи, що його права були використані всупереч інтересам дитини. Також, категорично відмовляється від звинувачення в тому, що він знав про надходження коштів з пенсійного фонду на ОСОБА_4, так як при вступі на навчання до Бердичівського медичного коледжу вони здали всі необхідні документи в навчальний заклад, в тому числі здали довідку з управління пенсійного фонду про нарахування як дитині-сироті пенсійних виплат. При здачі документів в коледж провідним спеціалістом було наголошено, що при досягненні дитиною повноліття, вона переходить на повне державне забезпечення і коледж бере на себе відповідальність за цю дитину (патронаж) і має контролювати всі її дії. В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, та вказав, що він не міг прослідкувати, чи ним отримувалися кошти, а саме пенсія по втраті годувальника, яка нараховувалася на ОСОБА_4, тому після її вибуття з дитячого будинку сімейного типу, в січні 2013 року, він не повідомив про це органи ПФУ.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що при вступі, в 2012 році, на навчання до Бердичівського медичного коледжу здала всі необхідні документи в навчальний заклад, в тому числі, як дитина-сирота, здала довідку з управління пенсійного фонду про нарахування їй пенсійних виплат. Однак починаючи з вересня 2012 року, а також з 17.01.2013 року, після вибуття з дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_2, пенсію по втраті годувальника вона не отримувала. За цей період ОСОБА_2 також не надавав їй будь яких коштів. При цьому підтверджує повернення їй коштів в сумі 6000 грн. 00 коп., які в листопаді 2015 року були перераховані відповідачем на рахунок Управління Пенсійного фонду України в м. Хмільнику та ОСОБА_1 районі Вінницької області. За вказаних обставин третя особа та її представник адвокат ОСОБА_6 просять стягнути з ОСОБА_2 на користь ПФУ належні ОСОБА_3 кошти в сумі 29997 грн. 52 коп..

Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення ОСОБА_1 міської ради від 17.01.2013 року № 71 ОСОБА_4 визнано такою, що вибула з дитячого будинку сімейного типу родини ОСОБА_2 з 21.12.2013 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 звільнено від обовязку батьків-вихователів стосовно ОСОБА_4О.(а.с.9)

Станом на 07.10.2015 року за ОСОБА_2 утворилася заборгованість перед ОСОБА_1 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Вінницької області в сумі 35 997 грн. 52 коп., що підтверджується довідкою ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 5019102-2-22 від 25.12.2015 року(а.с.10-12)

Відповідно до заяви від 26.11.2015 року ОСОБА_2 дав згоду на повернення коштів в добровільному порядку на суму 35 997 грн. 52 коп.(а.с.13)

27.11.2015 року ОСОБА_2 було сплачено на рахунок управління пенсійного фонду в м. Хмільнику та ОСОБА_1 районізаборгованість в сумі 6000 грн. 00 коп.(а.с.14)

10.12.2015 року ОСОБА_2 подав заяву до ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якій просить відхилити заяву про повернення ним коштів до Пенсійного фонду для вирішення питання в законному порядку.(а.с.15)

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов'язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Абзацом 2 ст. 102 вищевказаного Закону передбачено, що у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків, виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Статтею 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», визначено, що кошти Пенсійного фонду використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду, при цьому забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом.

У зв'язку з проведеною безпідставною переплатою належних пенсійному фонду коштів порушуються інтереси держави і це призводить до дестабілізації фінансування на виплату пенсій і допомоги. Переплата і утворена заборгованість перед Пенсійним фондом України є порушенням державних інтересів. Крім того, незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду, що породжує соціальну напругу у суспільстві і може сприяти невиконанню державою своїх функцій по соціальному забезпеченню громадян. До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 113 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення дефіциту коштів пенсійного фонду для фінансування виплат пенсій у солідарній системі (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду) у зв'язку із забезпеченням виплати пенсій.

Згідно п.14 Положення про дитячий будинок сімейного типу затвердженого постановою КМ України від 26 квітня 2002 р. № 564 за вихованцями зберігаються раніше призначені аліменти, пенсія, інші види державної допомоги. Суми коштів, що належать вихованцям як пенсія, аліменти чи інші види державної допомоги, переходять у розпорядження батьків-вихователів і витрачаються на утримання вихованців.

Пунктом 20 вищевказаного Положення передбачено, що батьки-вихователі є законними представниками вихованців і захисниками їх прав та інтересів у всіх органах, установах та організаціях без спеціальних на те повноважень. Водночас вони не можуть використовувати надані їм права всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Згідно ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

З огляду на вищевикладене та у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, а тому вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2І заборгованості в сумі 29 997грн. 52 коп., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 50, 73, 113 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 238, 242 ЦК України, Положення про дитячий будинок сімейного типу затвердженого постановою КМ України від 26 квітня 2002 р. № 564, керуючись ст.ст. 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пенсійних коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 ( НОМЕР_1 виданий Старокостянтинівським РВУМВС України у Хмільницькій області) на користь Хмельницького обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рахунок 4003 в ОПЕРВ ПАТ «Держощадбанк» МФО 302076, суму заборгованості в розмірі 29 997 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто сім) грн. 52 коп.,

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 1.1 Закону України "Про судовий збір" стягнути із ОСОБА_2, 1378 грн. 00 коп. судового збору на користь державного бюджету у м. Хмільнику.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особі, яка не була присутня в судовому засіданні - з моменту отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Войнаревич М. Г.