Справа №340/769/14-ц Номер провадження № 2/340/1/16
УХВАЛА

02 березня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Криворівнянської сільської ради Верховинського району про визнання заповіту від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Верховинський районний суд Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_4, Криворівнянської сільської ради Верховинського району про визнання заповіту від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 недійсним, мотивуючи тим, що через свій важкий хворобливий стан ОСОБА_5 не повністю усвідомлювала свої дії при складанні заповіту, чим скористався відповідач ОСОБА_4 та незаконно спонукав її до цього, а тому вважає заповіт недійсним.

Ухвалою Верховинського районного суду від 16.01.2015 року за клопотанням позивача по справі, з метою визначення психічного стану ОСОБА_5 було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу .Однак експертами не дано відповідь на поставлені в ухвалі суду від 16.01.2015 року питання у зв'язку з неповним дослідженням судом на момент проведення експертизи відповідних доказів по справі. Після допиту свідків, витребування та дослідження в судовому засіданні необхідних письмових доказів ухвалою суду від 06 жовтня 2015 року було призначено по справі додаткову судово-психіатричну експертизу ОСОБА_5 посмертно на вирішення якої було поставлено питання про те в якому психічному стані знаходилася ОСОБА_5, яка померла 17 березня 2014 року станом на 27 січня 2014 року - час складання заповіту на користь ОСОБА_4 та чи могла вона з урахуванням свого стану здоров'я на час підписання заповіту - 27 січня 2014 року посвідченого державним нотаріусом Верховинської районної державної нотаріальної контори, розуміти значення своїх дій та керувати ними?

29.01.2016 року на адресу суду надійшов висновок додаткової судово-психіатричної екпертизи №942 від 21.12.2015 року та ухвалою суду від 01.02.2016 року провадження у справі відновлено.

В судовому засіданні 02.03.2016 року позивач заявив клопотання про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи посмертно, мотивуючи його тим, що експерти не надали вичерпної відповіді на запитання, які ставилися в клопотанні та що висновок експерта №942 від 21.12.2015 року є незрозумілим.

Крім питань щодо психічного стану заповідачки ОСОБА_5, на вирішення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи просить поставити питання про те, чи були в неї неврологічні захворювання на час посвідчення заповіту та питання щодо дієздатності осіб, які виконали підписи на заповіті від її імені. Також просить залучити до проведення експертизи спеціаліста в галузі неврології.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні клопотання про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи посмертно слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст.143 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів

збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або

таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнівив його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Висновком судово-психіатричного експерта №942 від 21.12.2015 року, яка проведена на підставі ухвали суду від 06.10.2015 року стверджується, що ОСОБА_5 станом на 27.01.2014 року, на час складавння заповіту, стійким хронічним розладом психічної діяльності не страждала та за своїм психічним станом могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.148-150).

Позивач, заявивши клопотання про проведення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи необхідність її проведення належним чином не обгрунтував .

Так, судово-психіатрична експертиза ОСОБА_5 проводилась на підставі оригіналаів всієї медичної документації щодо неї, а також досліджених в судовому засіданні доказів, які разом із матеріалами цивільної справи були надані в розпорядження експерта, а тому питання про те чи були у ОСОБА_5 неврологічні захворювання, які б могли впливати на її дієздатність вже було предметом дослідження експертизи.

Питання щодо дієздатності осіб, які виконали підписи на заповіті від імені ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачка заповіт 27.01.2014 року підписувала власноручно, без присутності свідків.

Враховуючи вищевказане, а також те, що підстави для визнання висновку експерта №942 від 21.12.2015 року необгрунтованим, таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, неповним або неясним відсутні, суд вважає , що в задоволенні клопотання позивача про призначення повторної комісійної судово-психіатричної експертизи посмертно слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 143-145, 148 150, 202, 203, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення по справі повторної комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути внесені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: Р.І. Атаманюк