Справа №766/4574/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянув заяву про усунення недоліків та матеріли позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа: АТ Страхова компанія «Приморє» про визнання недійсним кредитного договору,-

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати недійсним договір № 999-00043867/1 про надання кредиту, укладений між нею та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» 05 червня 2013 року та зобовязати відповідача прийняти у неї суму залишкової заборгованості у розмірі 9869 грн. у термін, що передбачався сторонами для погашення кредиту.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2016 року позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки позовна заява має 2 вимоги немайнового характеру та не оплачена судовим збором. Позивачеві було розяснено, що відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діє з 01.09.2015 р.) позивачі за позовами про захист прав споживачів не входять до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору. ОСОБА_2 є спеціальним, редакція ст.5 вищевказаного Закону змінена Законом від 22.05.2015 р., тому є пізнішою до редакції п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». В зв'язку з чим, при колізії правових норм, підлягає застосуванню по визначенню пільг щодо сплати судового збору. Відтак, на час звернення до суду позивач не має пільг, як позивач, на подачу позову в порядку захисту прав споживачів без оплати судового збору. Позивачеві запропоновано в порядку усунення недоліків сплати судовий збір в розмірі

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2016 року позовна заява залишена без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору в загальному розмірі 1102,40 грн. (551,20 грн. Х 2).

Копія ухвали позивачем отримана 30 червня 2016 року.

05 липня 2016 року, тобто у встановлений судом строк для усунення недоліків, надійшла заява, в якій позивач просить залишити без розгляду вимоги про зобовязання відповідача прийняти у неї суму залишкової заборгованості у розмірі 9869 грн. у термін, що передбачався сторонами для погашення кредиту та повторно з посиланням на ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» наголошена, що вона звільнена від сплати судового збору.

Вирішуючи питання чи усунуті недоліки позовної заяви суд приходить до висновку про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Щодо залишення однієї з позовних вимог без розгляду, то відповідно до вимог ЦПК України суд позбавлений можливості приймати ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог, оскільки провадження у справі не відкрито. Якщо позивач, остаточно визначилася зі способом захисту своїх прав зі зверненням до суду лише про визнання недійсним кредитного договору, то на підставі ч.4 ст. 10 ЦПК України розяснюю, що позивачеві необхідно подати позовну заяву в новій редакції.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства та судової практики, зміст повторної заяви представника позивача про наявність у позивача пільг щодо звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви, не знаходжу підстав для звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на наступне.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є ОСОБА_2 України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж ОСОБА_2 України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону.

Процедура предявлення позову до суду, відкриття провадження у цивільній справі тощо регулюється нормами Глави 2 розділу ІІІ ЦПК України.

З 1 вересня 2015 року набув чинності ОСОБА_2 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня №484-VIII. ОСОБА_2 закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Зміни торкнулися і пільг щодо сплати судового збору, які встановлені ст. 5 Закону України «Про судовий збір». По-перше, зменшена кількість суб'єктів, яким надаються пільги. По-друге, пільги стали надаватися незалежно до якої судової інстанції ці суб'єкти звертаються.

Зокрема, до набрання чинності Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнялися згідно пункту 7 державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. З набранням чинності Законом України «Про судовий збір» відповідно до пункту 7 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Посилання заявниці на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду у 2016 році із позовною заявою, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів - за позовами, що пов'язані з порушенням прав споживачів, то правові підстави для її звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд позову відсутні.

Крім того, за змістом підпункту 8 пункту 1 частини 2 статті 4 цього Закону ставка судового збору визначається саме на час вчинення окремої процесуальної дії, тобто на момент звернення до суду з позовною заявою.

Разом з тим, частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є ОСОБА_2 України «Про судовий збір», то саме цей ОСОБА_2 підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то ОСОБА_1 не може бути звільнена від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви, внаслідок чого приходжу до висновку про відмову у звільненні від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частин 1, 3 статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Тобто, на підставі ч.4 ст. 10 ЦПК України розяснюю, що позивач має право подати суду клопотання про звільнення від сплати судового збору з огляду вищевказаних норм, до якого додати відповідні докази та при наявності законних підстав,ю підтверджених належними доказами, суд може вирішити питання про відстрочення, розстрочення тощо судового збору.

Аналогічні висновки здійсненні суддями Верховного Суду України при розгляді питання щодо відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору споживачів у 2016 році ( ухвали Верховного Суду України від 16.01.2016 року у справі №6-3084ц15, від 30.03.2016 р. та 08 квітня 2016 року у справі № №6-758ц16, від 01 квітня 2016 року у справі № 6-753цс16, від 06 квітня 2016 року у справі № 6-602-цс16, від 25 квітня 2016 року у справі № 6-967цс16, від 27 квітня 2016 року у справі 6-631цс16, від 04 травня 2016 року № 6-1011ц16, від 11 травня 2016 року № 6-1100ц16 та № 6-1105ц16, від 11 травня 2016 року № 6-1172ц16, від 25 травня 2016 року № 6-758ц16, від 31 травня 2016 року у справі № 6-992ц16, від 30 червня 2016 року № 6-1551ц16 тощо).

Ураховуючи наведене ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд її позовної заяви у розмірі, визначеному в ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 06 червня 2016 року, яка у встановлений законом строк в частині визначення судових витрат не оскаржена та набрала законної сили, надіславши на адресу Херсонського міського суду Херсонської області оригінал квитанції про сплату судового збору.

При цьому, якщо ОСОБА_1 вважає необхідним зменшити позовні вимоги, їй необхідно подати уточнену позову заяву та її копії, відповідно до кількості осіб, що приймають участь в справі та, якщо позивачем у новій редакції заяви буде залишена одна вимога немайнового характеру, сплатити судовий збір відповідно вимог Закону України «Про судовий збір» в розмірі 551,20 грн.

Враховуючи викладене, наданий заявникові строк для усунення недоліків заяви необхідно продовжити.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору при подання позовної заяви позивача ОСОБА_1 відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк до 30 липня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Копію ухвали направити позивачеві.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з цією ж заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3