Ухвала

іменем україни

16 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дьоміної О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, державного нотаріуса п'ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушної Лілії Миколаївни, третя особа - ОСОБА_8, про визнання такими, що не виникли правовідносини та не вчинення нотаріальної дій, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати правовідносини щодо представництва за довіреністю, посвідченою державним нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М., виданою від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6, такими, що не виникли, та не вчиненою нотаріальну дію від 25 березня 2010 року щодо посвідчення довіреності; зобов'язати нотаріуса виключити запис про довіреність від 25 березня 2010 року за реєстровим № 2-193 із реєстру для реєстрації нотаріальних дій та з Єдиного реєстру довіреностей, видану від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 13 вересня 2007 року між ним як покупцем та ОСОБА_5 як продавцем був укладений попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки АДРЕСА_1. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2011 року вищевказаний договір визнано дійсним та за порушення домовленості відносно нотаріального посвідчення зазначеного договору, виконання зобов'язань щодо укладення основного договору купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, а також на підставі умов попереднього договору, на його користь із ОСОБА_5 стягнуто суму боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 16 760 грн та штраф в розмірі 300 % від суми авансу, переданого за попередні договором у розмірі 30 тис. грн. У червні 2012 року із апеляційної скарги на вказане рішення, яка була подана ОСОБА_8, йому стало відомо, що остання купила на підставі договору купівлі-продажу ту ж саму земельну ділянку, яку він придбав у ОСОБА_5 за вищевказаним попереднім договором. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 вчиняла ОСОБА_6, яка діяла на підставі доручення, посвідченого державним нотаріусом П'ятої харківської державної нотаріальної контори КожушноюЛ.М., 25 березня 2010 року за реєстровим № 2-193. Для посвідчення довіреності ОСОБА_5 надав нотаріусу паспорт, який був втрачений ним ще до підписання між ним та ОСОБА_5 попереднього договору. У зв'язку із втратою паспорта ОСОБА_5 звертався до ВГІРФО Комінтернівського РВ ХМУ МВСУ в Харківській області, де йому був виданий новий паспорт. Позивач вважає, що під час посвідчення довіреності на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_5 пред'явив паспорт, який не був дійсний, оскільки значився як втрачений, тому нотаріальна дія не відбулася та правовідносини щодо представництва за довіреністю між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виникли.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Останньою ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 відхилено, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_9 просять скасувати вказану ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що рішення є законним та обґрунтованим та погодився із висновками про відмову у задоволенні позову, зазначивши, що посвідчення довіреності від імені ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 на продаж спірної земельної ділянки від 05 березня 2010 року не порушують його права та інтереси.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_9 не довела, що оскаржуваним рішенням порушено її права; рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2013 року не вирішувалися права та обов'язки апелянта ОСОБА_9; вона позбулася права власності на спірні земельні ділянки ще 13 листопада 2013 року, продавши їх ОСОБА_11, а з апеляційною скаргою вона звернулася вже після продажу земельних ділянок ОСОБА_11 12 січня 2015 року, при цьому суд урахував, що останній продав спірні земельні ділянки ОСОБА_12

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вона підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О.Дьоміна

І.К.Парінова