Дата документу 04.03.2016
ЄУ № 420/2579/15-ц
Провадження №2/420/211/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

представника 1-го відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 (далі 1-й відповідач), ОСОБА_3 (далі 2-й відповідач) на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2ф-2013/980/1 від 09.10.2013 у сумі 799684,73 грн., яка складається з: 624653,65 грн. кредит, 175031,08 грн. проценти за користування кредитними коштами, нараховані на період часу з 05.06.2014 по 31.07.2015.

Підставою свого позову позивач зазначив неналежне виконання 1-м відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 2ф-2013/980/1 від 09.10.2013.

Відповідач ОСОБА_2 у запереченні на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що особою, яка звернулась до суду з позовом, не вірно зазначено позивача, оскільки уповноважена особа, яка діє від імені банку в цьому спорі, має бути зазначена на стороні позивача. Відповідач вважає невірним посилання позивача на грубе порушення відповідачем умов договору, оскільки відповідач сплачував кредит доки не почались бойові дії у м. Луганську, де знаходилось відділення банку.

Відповідач також посилається на те, що відповідачем було порушено вимоги кредитного договору та договору поруки щодо ненадіслання письмової вимоги про усунення відповідного порушення протягом 1 місяця з моменту отримання позичальником вимоги, що передбачено п. 16.4 кредитного договору, п. 16.4 додаткової угоди до договору, п.п. 5.1, 5.2, 2.1.1 договору поруки. Відповідач вважає, що ці вимоги є складовою договорів, на підставі яких позивач намагається стягнути заборгованість за кредитом відповідачів. Відповідно до р.2 договору поруки кредитор має право предявити вимоги до поручителя і вони є обовязковими для виконання з моменту отримання поручителем від кредитора письмової вимоги про невиконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідач також посилається на те, що на виконання умов кредитного договору було укладено договір страхування предмету іпотеки, укладеного для забезпечення зобовязань позичальника. Згідно умов п. 7.8 кредитного договору у разі настання страхового випадку за будь-яким договором страхування, вказаним у п. 11.3 договору, страхове відшкодування за таким договором страхування спрямовується в рахунок виконання грошових зобовязань позичальника за цим договором. Оскільки предмети забезпечення зобовязання знаходяться на території, де велися бойові дії у м. Луганськ, то могли постраждати внаслідок таких дій, тому існує вірогідність того, що страхові випадки могли настати і кредитор може отримати страхове відшкодування в якості погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач також вважає, що порука є припиненою, оскільки кредитний договір укладався на строк 12 місяців і цей строк сплинув 08.10.2014. Строк предявлення вимоги до поручителя ОСОБА_3, встановлений ч. 4 ст. 559 ЦК України, позивачем пропущений, оскільки 6 місяців сплинули 08.04.2015, а 1 рік з моменту укладення договору поруки сплинув 09.10.2014. Відповідач також вважає, що п. 4.3 договору поруки є нікчемним.

У поясненні на заперечення проти позовної заяви від 22.01.2016 позивач посилається на те, що факт тривалого невиконання кредитного договору підтверджується виписками операцій і оборотів по рахункам позичальника, розрахунком заборгованості позичальника за кредитним договором. Позивач також зазначає, що станом на дату звернення до суду та на поточну дату є неможливим надсилання кореспонденції адресатам, що перебувають на тимчасово окупованих територіях. Позивач у поясненні вказав, що страхового відшкодування ним не отримано; договори страхування знаходяться у відокремленому підрозділу банку у м. Луганськ. Позивач також посилається на те, що порука не припинена, оскільки п. 1.2 Генеральної угоди передбачено строк її дії до 06.10.2016.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 у заяві просить справу розглянути без його участі, проти позову заперечує, оскільки позивачем пропущено шестимісячний строк предявлення вимог до нього як до поручителя.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у запереченні.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, заслухавши представника 1-го відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Між позивачем (банк) та 1-м відповідачем (позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду № 2ф-2013/980 від 09.10.2013, відповідно до якої кредитні кошти надаються в порядку і на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах Генеральної угоди і які є її невідємними частинами; загальний розмір позичкової заборгованості за кредитами не повинен перевищувати 800000,00 грн., термін дії Генеральної угоди до 06.10.2016 (п.п 1.1, 1.2).

Згідно п. 2.4 Генеральної угоди конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за користування кредитними коштами, комісійні винагороди, обєкти кредитування визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в межах цієї угоди.

Умовами п. 2.5 Генеральної угоди передбачено, що забезпечення зобовязань по кредитах позичальника, наданих кредитором в межах цієї Угоди, та по договорам про надання гарантій, укладеним в межах цієї Угоди, встановлюється відповідними кредитними договорами.

Пунктом 5.1 Генеральної угоди передбачено, що позичальник зобовязується використати отримані кредитні кошти і забезпечити повернення одержаних кредитів та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов кредитних договорів, укладених в межах Угоди.

Відповідно до п. 6.2 Генеральної угоди у разі виникнення простроченої заборгованості по отриманим кредитам або прострочення сплати відсотків по ним, виявлення фактів нецільового використання кредитів кредитор має право стягувати штрафні санкції, що передбачені ст. 10 Угоди. У разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за будь - яким договором про надання гарантій або прострочення сплати комісійної винагороди позичальником по договорам про надання гарантій кредитор має право стягувати штрафні санкції, що передбачені в п. 10 Угоди.

Згідно з п. 6.6 Генеральної угоди банк має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у строк не пізніше 30 банківських днів з дня отримання повідомлення.

Пунктом 9.1 Генеральної угоди передбачено, що угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та діє до 06.10.2016 за умови повного погашення кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, комісій, штрафів та пені) за всіма отриманими в межах даної Угоди кредитами.

Відповідно до п. 9.2 Генеральна угода втрачає чинність на підставі письмового повідомлення кредитора у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, передбачених даною Угодою, Кредитними договорами, укладеними в її межах.

09.10.2013 в рамках Генеральної угоди укладено кредитний договір № 2ф-2013/980/1 та Додаткову угоду від 29.11.2013 до нього (надалі разом Кредитний договір).

За умовами Кредитного договору, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою від 29.11.2013, банк надає позичальнику грошові кошти в розмірі 800000,00 грн. під 24,00% річних до 08.10.2014.

За умовами п.п. 1.1.6, 1.1.7 кредитного договору датою остаточного погашення кредиту є 08.10.2014, строк користування кредитом складає 12 місяців.

Пунктом 1.2.1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує проценти, що розраховуються на основі процентної ставки та складає 24,00% річних.

Згідно п. 1.3.2 кредитного договору позичальник щомісячно сплачує ануїтетний платіж у розмірі 35900,00 грн. Розмір щомісячного ануїтетного платежу змінюється відповідно до умов договору у випадку часткового дострокового погашення кредиту та коригувань процентної ставки за користування кредитом.

Відповідно до умов п. 1.3.3 кредитного договору датою погашення щомісячних ануїтетних платежів є 5 число кожного календарного місяця протягом строку кредиту.

За умовами п. 1.3.4 кредитного договору поручителем є ОСОБА_3

Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором.

За умовами п.п. 3.1, 3.3 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі процентної ставки. Проценти нараховуються щомісяця на суму кредиту на весь строк користування кредитом, включаючи день надання та день повного погашення кредиту, виходячи з фактичної кількості днів в місяці та році. Проценти підлягають сплаті позичальником у складі ануїтетних платежів у порядку, визначеному ст. 7 Договору

Згідно п. 4.1 Кредитного договору кредитор має право в односторонньому порядку на власний розсуд без згоди позичальника, але не частіше одного разу в шість місяців, змінити процентну ставку за кредитом, у разі настання подій, які передбачені у даному пункті договору.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору виконання зобовязань за цим договором також забезпечується порукою, якщо це передбачено п. 1.3.4 цього Договору, відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений між кредитором і поручителем не пізніше дня укладення цього договору. Поручитель солідарно відповідає за виконання зобовязань позичальника по сплаті основної суми заборгованості та процентів за кредитом, комісій, пені та штрафів, передбачених договором, а також збитків заподіяних кредитору, у тому ж обсязі й у ті ж строки, що й позичальник.

Відповідно до п. 6.5 кредитного договору зобовязання кредитора є відкличними. Позичальник втрачає право на отримання кредиту, а цей договір вважається розірваним, в разі невиконання позичальником протягом 30 календарних днів з дати укладання цього договору обовязків щодо укладення договорів забезпечення та договорів страхування. Кредитор також вправі відмовити у наданні кредиту та відмовитись від цього договору, якщо після укладення цього договору будуть виявлені обставини, які явно свідчать про те, що кредит може бути вчасно непогашений позичальником.

З умовами п. 7.1 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів (Додаток 1).

Відповідно до п. 7.4 кредитного договору позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання з поточного рахунку, вказаного п. 1.1.9 Договору, та з будь-яких рахунків позичальника в ПАТ «Банк Камбіо» на розсуд кредитора будь-яких сум, належних до сплати за цим договором, в тому числі в рахунок погашення суми кредиту, сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених цим договором. Таке договірне списання може здійснюватися кредитором на підставі цього договору будь-яку кількість разів, починаючи з дати настання строків виконання зобовязань позичальника та до повного погашення заборгованості позичальника за договором.

Згідно п. 9.1 кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником кредиту у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату предявлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до цього договору.

Умовами п. 10.9 кредитного договору передбачено, що позичальник згоден, що кредитор має право на власний розсуд будь-яку кількість разів телефонувати позичальнику, направляти відомості про строк та розміри його зобовязань перед кредитором, про виконання/неналежне виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, іншу інформацію та повідомлення, повязані/передбачені цим договором, а також комерційні пропозиції кредитора та рекламні матеріали, за допомогою звичайних поштових відправлень та листів-звернень, електронних засобів звязку, смс- повідомлень тощо, на адреси, номери телефонів, електронну пошту, вказані позичальником в анкеті, заяві або стали відомі кредитору іншим чином.

Пунктом 16.1 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань, встановлених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та положень Договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані цим договором, застосовуються відповідні норми чинного законодавства України.

Відповідно до п. 16.4 кредитного договору за фактом невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобовязань за цим договором кредитор надсилає позичальнику письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом одного місяця з моменту отримання позичальником цієї вимоги. Невиконання позичальником вимоги кредитора протягом встановленого строку є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки/предмет застави та предявлення вимоги до поручителя відповідно до умов договорів забезпечення.

В пункті 17.1 кредитного договору зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобовязань.

Пунктом 17.5 кредитного договору передбачено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий розпис іншої сторони, крім повідомлень, які здійснюються кредитором на підставі п. 10.9 цього договору.

Відповідно до додатку № 1 до кредитного договору позичальник повинен був сплачувати кредит щомісячними платежами 5 числа кожного місяця у сумі 35 900 грн., починаючи з 05.11.2013; останній платіж 08.10.2014.

В якості забезпечення повернення кредиту між кредитором (позивач), 2-м відповідачем (поручитель) та 1-м відповідачем (боржник) укладено договір поруки від 09.10.2013, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Пунктом 1 договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання обовязків боржника за Генеральною кредитною угодою та кредитних договорів, що укладені та будуть укладатися в її межах, а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якої боржник зобовязується повернути кредит у сумі 800000,00 грн., сплатити відсотки за його користування в гривнях у розмірі 24% відсотків річних, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в належному розмірі, якщо це передбачено та/або буде передбачено додатковими угодами, строком до 09.10.2016, та у випадах передбачених кредитними договорами, а також виконати інші умови кредитних договорів та відшкодувати кредитору всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитних договорів.

Відповідно до п. 2 договору поруки у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 3 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за його користування, неустойки, відшкодування збитків, комісії тощо.

Відповідно до п. 4 договору поруки поручитель підтверджує, що він ознайомлений зі змістом кредитного договору.

Пунктом 2.1.1 договору поруки передбачено, у разі порушення боржником своїх зобовязань за кредитним (-и) договором (-ами), предявити свої вимоги до поручителя, ці вимоги є обовязковими для виконання з моменту отримання поручителем від кредитора письмової вимоги про невиконання боржником зобовязання за кредитними договорами.

Відповідно до п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3, 2.4.4 договору поруки поручитель зобовязаний виконати за боржника зобовязання за кредитним (-и) договором (-ами) у сумі та строки, які вказані кредитором у вимозі. У разі одержання вимоги кредитора повідомити про це боржника, у разі предявлення до нього позову від кредитора подати клопотання про залучення боржника до участі у справі, у разі зміни, зазначених у договорі адреси та/або паспортних даних письмово повідомити банк не пізніше 3 (третього) робочого дня після їх зміни та укласти додатковий договір до Договору.

Пунктом 4.2 договору поруки передбачено, що договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України

Згідно п. 4.3 договору поруки не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання.

Умовами п. 5.1 договору поруки передбачено, що у разі несплати боржником суми боргу в строки, передбачені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою до боржника про повернення суми боргу за кредитним договором.

Як передбачено пунктами 5.2, 5.3 договору поруки, якщо боржник не виконає письмову вимогу кредитора, передбачену п. 5.1 цього договору, в строк, що дорівнює 10 банківським дням або виконає її частково, поручитель зобовязаний сплатити кредитору несплачену боржником суму на 11 день після відправлення банком письмового повідомлення шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора. Кредитор має повідомити поручителя про обовязок останнього, передбачений п. 5.2 цього договору, письмово.

Відповідно до п. 6.1.6 договору поруки передбачено, що поручитель повністю розуміє всі умови договору, свої права та обовязки за цим договором і погоджується з ним.

Правовідносини сторін виникли внаслідок укладення кредитного договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Будучи повязаними взаємними правами та обовязками (зобовязаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобовязання або змінювати його умови, крім випадків, передбачених угодою сторін або законом.

Підписанням Генеральної угоди, кредитного договору кредитор ПАТ «Банк Камбіо» та позичальник ОСОБА_2 в повному обсязі ознайомлювалися з умовами кредитування та прийняли на себе зобов'язання щодо його виконання.

Крім того, взаємні права обов'язки сторін детально визначені у підписаних сторонами Генеральній кредитній угоді від 09.10.2013, кредитному договорі від 09.10.2013 та додатковій угоді від 29.11.2013.

Отже, сторони вказаних договорів взяли на себе обопільні права та обовязки, які випливають з умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами у справі, кредит у сумі 800000,00 грн. 1-й відповідач отримав, однак останнім порушуються умови кредитного договору щодо строків погашення кредиту та сплати відсотків, передбачених кредитним договором, позичальник графіку погашення кредиту не дотримується, чим порушує умови кредитування та призводить до виникнення простроченої заборгованості, порушення прав та законних інтересів позивача.

В той же час, умовами пункту 16.4 кредитного договору передбачено, що за фактом невиконання або неналежного виконання позичальником грошових зобовязань за цим договором кредитор надсилає позичальнику письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом одного місяця з моменту отримання позичальником цієї вимоги. Невиконання позичальником вимоги кредитора протягом встановленого строку є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки/предмет застави та предявлення вимоги до поручителя відповідно до умов договорів забезпечення.

Пунктом 17.5 кредитного договору передбачено, що повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за цим договором здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів та/або вручення відповідних документів під особистий розпис іншої сторони, крім повідомлень, які здійснюються кредитором на підставі п. 10.9 цього договору.

Як встановлено судом, позивачем така вимога на адресу позичальника не надсилалась, про що зазначено у поясненні на заперечення.

Судом не приймаються доводи позивача про те, що відправлення поштової кореспонденції за місцем проживання відповідачів не відбувається, оскільки вони проживають на тимчасово окупованій території.

Позичальник ОСОБА_2, як зазначено у Генеральній угоді, кредитному договорі, має місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний населений пункт контролюється українською владою.

Згідно поштової кореспонденції, яка направлялась судом відповідачу, останній листи суду отримував за місцем свого проживання (повідомлення про вручення поштового відправлення).

Відповідно до приписів ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено неможливість надіслання на адресу позичальника ОСОБА_2 поштової кореспонденції ані на час звернення до суду, ані на час розгляду справи.

Крім того, від дотримання умов кредитного договору залежить виконання договору поруки поручителем, оскільки умовами п. 5.1 договору поруки передбачено, що у разі несплати боржником суми боргу в строки, передбачені кредитним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою до боржника про повернення суми боргу за кредитним договором. А як передбачено пунктами 5.2, 5.3 договору поруки якщо боржник не виконає письмову вимогу кредитора, передбачену п. 5.1 цього договору, в строк, що дорівнює 10 банківським дням або виконає її частково, поручитель зобовязаний сплатити кредитору несплачену боржником суму на 11 день після відправлення банком письмового повідомлення шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора. Кредитор має повідомити поручителя про обовязок останнього, передбачений п. 5.2 цього договору, письмово.

Відповідна вимога міститься у п. 16.4 кредитного договору.

Таким чином, надіслання письмової вимоги на адресу позичальника прямо випливає з умов укладених сторонами у справі договорів і є обовязком кредитора.

Оскільки така вимога позичальнику не надсилалась, і це не спростовано позивачем та зазначено останнім у поясненні на заперечення, враховуючи приписи статей 525, 526, 610, 611, 627. 629 ЦК України, вимоги позивача про стягнення суми боргу внаслідок порушення позичальником умов договору є безпідставними.

Щодо вимог позивача до поручителя суд вважає, що доводи відповідача, що порука є припиненою, слід прийняти з огляду на таке.

Пунктом 4.2 договору поруки передбачено, що договір діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст. 559 Цивільного кодексу України

Згідно п. 4.3 договору поруки не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Позивач вважає, що порука є не припиненою, оскільки Генеральною угодою передбачений термін її дії до 06.10.2016.

Дійсно, строк дії Генеральної угоди становить до 06.10.2016, однак відповідно до п. 1.1. даної Угоди кредитор на підставі цієї Угоди зобовязується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у відповідних кредитних договорах та додаткових угодах до них, укладених в межах цієї Угоди і які є її невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.4 Генеральної угоди конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за користування кредитними коштами, комісійні винагороди, обєкти кредитування визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в межах цієї угоди.

Отже, порядок сплати, строки сплати і термін виконання основного зобовязання передбачені саме кредитними договорами, укладеними на підставі Генеральної угоди.

Пунктом 1.1.6 кредитного договору передбачено дату остаточного погашення кредиту, яка становить 08.10.2014. Згідно графіку погашення кредиту останнім днем погашення кредиту є саме 08.10.2014.

Таким чином, основне зобовязання повинно бути виконано до 08.10.2014.

Пунктом 24 Постанови пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, шість місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання сплинули 08.04.2015, а один рік з моменту укладення договору поруки сплинув 09.10.2014.

Таким чином, порука є припиненою, а отже вимоги до поручителя є незаконними.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 04.03.2016.

Суддя: О.С. Стеценко