РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"29" червня 2016 р. 145/763/16-ц

2/145/473/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 22 грудня 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

Дітей, народжених в даному шлюбі, немає. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Спільного майна в них немає.

Фактично шлюб розпався, вони з відповідачем протягом останніх шести років не підтримують шлюбних відносин і проживають окремо. Вони втратили взаємні почуття один до одного, взаємоповагу, тому, немає ніякого сенсу в продовженні та збереженні даного шлюбу. Причиною розірвання їхніх відносин стало те, що вони не могли знайти взаєморозуміння стосовно багатьох важливих питань щодо спільного проживання. Взагалі, у них різні характери та погляди на життя і різні плани щодо майбутнього. Тому в даний час між ними склались неприязні відносини, примирення уже неможливе. Вважає, що за таких обставин збереження даного шлюбу немає сенсу і не відповідає її інтересам.

Просить розірвати шлюб.

Після розірвання шлюбу бажає відновити дошлюбне прізвище "Ковальчук".

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві задоволити.

Відповідач ОСОБА_2І двічі в судове засідання не зявився, хоч про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, що стверджується розписками про вручення рекомендованих повідомлень. Заяв про відкладення, про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Судом встановлено, що 22.12.2003 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3).

Від даного шлюбу дітей не мають.

Спільного майна у них немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Шлюб між сторонами фактично розпався. Вони протягом останніх шести років не проживають разом, шлюбних відносин не підтримують, примирення неможливе, що було підтверджено під час судового розгляду.

За таких обставин збереження шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам позивачки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, 110, 112, 113 СК України ,

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 22.12.2003 року виконавчим комітетом Слідянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 5, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище "Ковальчук".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто Тиврівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.