Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 Справа №607/2291/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що вона та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.01.1996 р., який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.07.2012 року. За час спільного подружнього життя 03.06.2004 року на підставі договору купівлі-продажу вони придбали земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. На зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 Тернопільським районним відділом земельних ресурсів видано Державний акт на право власності на земельну ділянку №462467. Зазначає, що після розірвання шлюбу вони не можуть досягнути згоди про порядок користування спільно надбаним майном, а тому в порядку поділу майна подружжя просить визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.1996 року який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.07.2012 року.

Як вбачається з довідки договору купівлі продажу посвідченого 03.06.2004 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №4397, ОСОБА_2 купив у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області.

Тернопільським районним відділом земельних ресурсів видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №462467 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області. Кадастровий номер даної земельної ділянки :02:001:1006.

Частиною 1 ст. 60, 63, ч.1 ст. 69, ч.1 ст.70 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.1 ст. 321 і ст. 392 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1, оскільки набута останніми у власність за час перебування у шлюбі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:1006.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 156, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Смиківці Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер :02:001:1006, яка зареєстрована за ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Р.М. Грицак