Справа №751/8868/15-ц
Провадження №2/751/75/16
Рішення

Іменем України

01 березня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 06 листопада 1982 року, актовий запис № 1437. Свої вимоги мотивує тим, що 06 листопада 1982 року вони уклали між собою шлюб, актовий запис № 1437. Від шлюбу сторони на день звернення до суду з позовом неповнолітніх дітей не мають. Пояснює, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2007 року; спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги взаємо порозуміння. За таких обставин подальше спільне сумісне життя вважає не можливим.

Ухвалою суду від 10 грудня 2015 року сторонам був наданий строк в два місяці для примирення (а.с. 31).

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснив, що примирення між ним та відповідачкою є неможливим, за час наданий судом для примирення згоди не дійшли, наполягав на задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та проти в його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 листопада 1982 року, про що було зроблено актовий запис № 1437 (а.с. 3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Згідно норм ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, обидва сина сторін є повнолітніми, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами.

Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 487,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, ч. 3 ст. 105, ст. 112, ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 листопада 1982 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1437 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко