Справа № 296/1952/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2007 року з відповідачем перебувала у незареєстрованому шлюбі та ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дитина ОСОБА_3. З 2012 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо через зловживання відповідачем алкогольними напоями. Дитина залишилася проживати з позивачем. Їй виповнилося 6 років і вона не пам'ятає батька, оскільки за останні роки жодного разу не бачила. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться та не спілкується з дитиною. Вихованням дитини та забезпеченням повністю займається позивач. Так, дитина відвідує дошкільний навчальний заклад №51, знаходиться на обліку в дитячій поліклініці №2 Корольовського району м. Житомира та їй вчасно зроблено всі профілактичні щеплення, проводяться регулярні амбулаторні огляди. Крім того, згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 13.03.2013 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини, однак, від сплати аліментів ухиляється.

У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що вона не чинила перешкод відповідачу у спілкуванні з дитиною, однак, він майже з одного року взагалі не цікавиться донькою і не приймає участі у її вихованні та утриманні. Мати відповідача як бабуся також дитиною не цікавиться. Вважає причиною ставлення відповідача до дитини та своїх батьківських обов'язків зловживання ним алкогольними напоями.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.28).

Представник виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та просить в інтересах дитини позов задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, висновок органу опіки і піклування, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 16.01.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (а.с.3).

Як вбачається з довідки КП ВЖРЕП-9 Житомирської міської ради від 04.03.2016 року № 1069 (а.с.18) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матір'ю ОСОБА_1 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11.04.2016 року (а.с.44) вбачається, що умови проживання ОСОБА_3 задовільні, в наявності: світло, газ, вода, централізоване опалення. В дитини є речі першої необхідності, одяг та взуття за сезоном, окреме місце для сну і відпочинку.

Відповідно до довідки №128 від 16.02.2015 року Житомирського дошкільного навчального закладу №51 ОСОБА_3 виховується в дошкільному закладі з 11.11.2014 року. Батько дитини за цей час не цікавився вихованням дитини, не відвідував збори, свята. Він не приводив і не забирав дитину з дошкільного закладу (а.с.4).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості станом на 08.02.2016 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, 2009 року народження, у розмірі 26 563,61 грн. (а.с.5).

Як вбачається з довідки Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ від 08.02.2016 року№27/8829 ОСОБА_1 аліментів від ОСОБА_2 не отримувала, рішення Олевського районного суду Житомирської області про стягнення аліментів на утримання дочки боржником не виконується (а.с.6).

Згідно рапортів старшого інспектора Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області майора поліції Гуменюка П.П. від 28.04.2016 року (а.с.41) та старшого інспектора Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Денисова М.Д. від 10.05.2016 року (а.с.40) за місцем проживання ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, наркотичними засобами, веде аморальний спосіб життя та спілкується з особами, раніше судимими за скоєння злочинів. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово засуджений за скоєння кримінальних правопорушень, у тому числі у 2014 році щодо нього відкрито кримінальне провадження за несплату аліментів на користь доньки ОСОБА_3.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №393 від 10.05.2016 року (а.с.47) ОСОБА_2 з моменту припинення шлюбних стосунків самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, не бере участі у її вихованні, матеріальної та будь-якої іншої допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст.12 "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.164-166 Сімейного Кодексу України, ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко