ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/793/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

Обставини справи:

18.02.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом (з урахуванням уточнень до позову від 26.09.2016) до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, до досягнення дітьми віку повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що з Відповідачем перебуває у шлюбі з 05.03.2011. В лютому 2015 року, перебуваючи на третьому місяці вагітності, Відповідач покинув її та пішов проживати до іншої жінки. Коли вона народила другу дитину, чоловік повернувся, вона намагалася, зберегти родину, але нічого не вийшло, через два місяці після народження дитини, чоловік вдруге пішов з родини. Протягом останніх дев'яти місяців сторони не проживають разом, що в кінцевому результаті призвело до припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. У звязку з тим, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку, вона не має заробітку та можливості утримувати самій двох малолітніх дітей. Чоловік раніше надавав матеріальну допомогу на дітей в розмірі 4000 грн. Позивачу не вистачає коштів для забезпечення дітей необхідними продуктами харчування, предметами гігієни, ліками, одягом, взуттям, іграшками та ін. Відповідач є працездатним інших утриманців немає.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі, просила його задовольнити. Також суду пояснила, що до звернення до суду з даним позовом, Відповідач надав допомогу в розмірі 4000 грн. але потім припинив.

Відповідач до суду не з'явився. Однак його представник ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав частково, а саме заперечував проти визначеної суми Позивачем та просив визначити аліменти в частці від отримуваного доходу в розмірі 1/6 на кожну дитину, врахувавши, що на користь Позивача вже стягуються аліменти на утримання дружини.

Протокольною ухвалою суду визнано потрібним, щоб Відповідач з'явився до суду та надав особисті пояснення, зокрема щодо обставин припинення сплачувати допомогу в розмірі 4000 грн. на місяць, однак в наступне засідання Відповідач та його представник не з'явилися надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2011.

Згідно копій свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 574 та №74 відповідно, в графі "Батьки" записані батько Відповідач, мати Позивач.

На даний час Позивач не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Виходячи з положень статей 180, 191 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За приписами 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліменти інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 184 ч.1 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, судом встановлено обов'язок Відповідача щодо утримання своїх малолітніх дітей, оскільки Позивач не має можливості працювати, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

При цьому визначаючи розмір аліментів, суд враховує рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2016 у справі №187/792/16-ц, яке набрало законної сили, згідно яким з Відповідача стягуються аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання Позивачки з 22.08.2016 по 01.09.2018.

Згідно довідки наданої Відповідачем про отриманий сукупний дохід за місцем роботи в ПП "МАТЕРІАЛ-СЕРВІС", де він працює механіком КТП, його щомісячна заробітна плата складає 1615 грн., сума до виплати 1407,94 грн.

Однак, зважаючи на встановлені судом обставини, суд виходячи з положень 184 ч.1 СК України, вважає за необхідне визначити аліменти саме у твердій грошовій сумі, з огляду на таке.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлено в розмірі 1288 грн., а з грудня 2016 року в розмірі 1355; для дітей віком з 6 років до 18 років 1531 грн., а з грудня 2016 року 1689 грн.

Тобто зазначеним законом визначено мінімальну межу розміру грошових коштів необхідних для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості в даному випадку дітей віком до 6 років.

Позивачем надано квитанції, чеки за вересень 2016 щодо купівлі продуктів харчування, канцелярських виробів, підгузків "Дада", ліків, сплати комунальних платежів на загальну суму 2846,09 грн. Зміст вказаних документів відповідає наданим поясненням Позивачки, що це витрати стосовно дітей. Окрім цього вказані витрати враховуються при визначенні принципів формування наборів продуктів харчування, непродовольчих товарів і послуг відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум". Також суд враховує, що це витрати за неповний місяць.

При цьому, хоча у вказаних чеках містяться дані про купівлю кави, однак витрачена сума складає всього 7,92 грн.

Також в обґрунтування своїх доводів Позивачем надано довідки з Дошкільного навчального закладу центру розвитку дитини №31 "Барвінок" від 27.09.2016 №218, згідно якої ОСОБА_4 відвідує даний заклад та Позивач регулярно сплачує за харчування дитини 14,86 грн. в день. За серпень 2016 року було сплачено 297,20 грн.

Таким чином, посилання Відповідача, щодо можливості забезпечити його дітей аліментами в розмірі 1/6 частини з його доходів в сумі 1407,94 грн. за відрахуванням аліментів на утримання дружини, які значно менші за встановлений прожитковий мінімум для дітей до 6 років та з огляду на неможливість Позивачем працевлаштуватися на роботу, суд розцінює критично.

З урахуванням вимог ст. 61 ЦПК України, суд звертає увагу, що при розгляді справи №187/792/16-ц за участі сторін, судом було встановлено, що Відповідач добровільно надавав допомогу Позивачу в розмірі 4000 грн. шляхом щомісячних переведень грошових коштів через банківську установу.

Суд для з'ясування зокрема щодо обставин припинення Відповідачем сплачувати допомогу позивачу в розмірі 4000 грн. на місяць, визнав потрібним явку останнього для дачі особистих пояснень, однак в наступне засідання, а ні Відповідач, а ні його представник не з'явилися, що суд розцінює як не виконання Відповідачем вимог ст. 10 та 60 ЦПК України щодо доведення своїх заперечень, тобто не надано доказів, які б свідчили про неможливість в подальшому надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

Отже, при визначені розміру аліментів суд виходить з того, що Позивач не працює та на даний час не має такої можливості, оскільки перебуває у відпустці по догляду за диною, батьком якої є Відповідач; стан здоровя Відповідача дає йому можливість утримувати своїх малолітніх дітей; Відповідач є працездатним, раніше надав матеріальну допомогу в розмірі 4000 грн., при отриманні ним заробітної плати в розмірі 1407,94 грн.; а також з встановленого прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років. При цьому, з огляду на те, що справа розглядається у вересні 2016, враховуючи короткий проміжок часу до наступного підвищення вказаного прожиткового мінімуму суд вважає за доцільне застосувати розмір прожиткового мінімуму, який діятиме з 01.12.2016, тобто в розмірі 1355 грн.

Таким чином вимоги щодо стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 підлягають задоволенню частково, тобто в розмірі 1355 грн., в іншій частині вимоги є необґрунтованими. Надана позивачем довідка директора ПП "Ламза" від 26.09.2016 №421, про те, що ОСОБА_4 відвідує спортивний гурток "Спортивні танці" з 01.09.2015. Вартість гуртка складає 360 грн. на місяць, при визначенні розміру аліментів не враховується, так як вказані витрати є додатковими відповідно до ст. 185 СК України. Вимоги про стягнення додаткових витрат Позивачем не висувалися.

Однак, з огляду на те, що найстаршій дитині вже виповнилося 5 років та враховуючи, що Позивач несе додаткові витрати щодо забезпечення харчуванням дитини у Дошкільному навчальному закладі центру розвитку дитини №31 "Барвінок", межі заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1500 грн.

Інших доказів щодо неможливості сплачувати аліменти, Відповідачем в порушення статей 10 та 60 ЦПК України суду не надано.

За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі, а саме ОСОБА_4 у розмірі 1 500 грн. та ОСОБА_5 у розмірі 1 355 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей, на користь Позивачки починаючи з дати предявлення позову.

Судові витрати згідно положень ст. 88 ЦПК України необхідно покласти на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 130, 174, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (тисяча пятсот) грн. та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 355 (тисяча триста п'ятдесят п'ять) грн. але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2016 року до досягнення дітьми віку повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір по справі в розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено та підписано 03.10.2016.

Суддя ОСОБА_6