У Х В А Л А

2 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 6 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено, усунуто від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті її матері ОСОБА_6

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 1 жовтня 2015 року виправлено описку у мотивувальній частині рішення Апеляційного суду Запорізької області від 3 вересня 2015 року та вказано, що в результаті тяжкої хвороби, яка прогресувала з початку 2011 року до смерті ОСОБА_6 перебувала у безпорадному стані.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 1224 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року, 13 листопада 2015 року, 20 листопада 2015 року, 25 листопада 2015 року, 9 грудня 2015 року, 16 грудня 2015 року, 24 грудня 2015 року, 6 січня 2016 року, ухвалу Верховного Суду України від 17 грудня 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу про залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції виходив із того, що спадкодавець потребувала допомоги, відповідач усвідомлювала обов'язок утримувати спадкодавця та мала можливість його виконувати, але таких дій не вчиняла. При цьому, судами встановлено, що відповідач працювала в Італії та отримувала грошові кошти, навідувала свою матір дуже рідко, під час зустрічей влаштовувала сварки через спадкове майно, участі у похованні не брала.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 листопада 2015 року, що надана заявницею як приклад, відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом про усунення спадкоємців від права на спадкування за законом на підставі ч. 3 ст. 1224 ЦК України. У вказаній справі суд касаційної інстанції вважав законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, залишене без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, через відсутність підстав вважати, що спадкодавець потребував допомоги своїх дітей, оскільки був працездатним і мав можливість самостійно себе утримувати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2015 року, що надана заявницею як приклад, відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом про усунення від права на спадкування за законом. У даному випадку суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що спадкодавець перебував у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги, а відповідач умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року, що надана заявницею як приклад, якою скасовано рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову в справі про усунення від права на спадкування та залишено в силі рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, суд касаційної інстанції виходив з того, що не підтверджені факти умисного ухилення відповідача від допомоги спадкодавцю та перебування спадкодавця у безпорадному стані.

Ухвалами колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року, 16 грудня 2015 року, 24 грудня 2015 року, 6 січня 2016 року, що надані заявницею як приклади, якими залишені без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позовів про усунення від права на спадкування, суд касаційної інстанції дійшов висновків про законність та обґрунтованість таких судових рішень через недоведеність факту умисного ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцям.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 жовтня 2015 року, що надана заявницею, як приклад, якою судове рішення суду апеляційної інстанції скасоване, а справа передана на новий розгляд, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судом належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Крім того, ухвала Верховного Суду України від 17 грудня 2015 року не може бути взята до уваги як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки постановлена Верховним Судом України в порядку перегляду судових рішень.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко