Справа № 487/622/16-ц
Провадження № 2/487/881/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності.

В позові зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1999 р., виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, згідно розпорядження № 6265 від 24.11.1998 р., зареєстрованого в КП ММБТІ під реєстровим № 17454, позивач - ОСОБА_1, відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 приватизували квартиру № 4 по вул. Заводській, 21, корп. 2 в м. Миколаєві та придбали право спільної сумісної власності на неї. ОСОБА_4 померла 05.10.2015 року. Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті співвласниці - ОСОБА_4, на її частку в квартирі № 4, яка знаходиться в м. Миколаєві, по вул. Заводській, 21, корп. 2, на сьогоднішній день є неможливим, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 06.01.1999 р. не має чітко визначених часток у кожного із співвласників.

У судове засіданні позивач та його представник не з'явились, надали суду заяву, в якій просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідачі у судове засіданні не з'явились, надали суду заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнали.

Дослідивши обставини, докази справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1999 року, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, згідно розпорядження № 6265 від 24.11.1998 року, зареєстрованого в КП ММБТІ під реєстровим № 17454, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 приватизували квартиру № 4 по вул. Заводській, 21, корп. 2 в м. Миколаєві та придбали право спільної сумісної власності на неї.

ОСОБА_4, померла 05.10.2015 р., про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис за № 4060.

Отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті співвласниці - ОСОБА_4, на її частку в квартирі № 4, яка знаходиться в м. Миколаєві, по вул. Заводській, 21, корп. 2, на сьогоднішній день є неможливим, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 06.01.1999 р. не має чітко визначених часток у кожного із співвласників.

У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності на спадкове майно з метою можливості надалі реалізації ними права спадкування за законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ніяких домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо цього суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити розмір часток у спільній сумісній власності, квартири АДРЕСА_1, кор. 2 в м. Миколаєві, між її співвласниками в рівних долях, визначивши ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла 05.10.2015 р., по 1/4 частки квартири кожному.

Рішення суду набирає законної сили через 10 днів після його проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і порядок, встановлений ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Д.Г. Нікітін