Справа № 308/7895/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_3» звернулося до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.12.12р. між позивачем та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/02-40К-0016681, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника повязані з експлуатацією забезпеченого наземного транспортного засобу автомобіля «Subary Legacy Outback» д.н. ВО 8000АЕ.

20.08.13р. сталася ДТП за участю забезпеченого ТЗ та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою ВДАІ № 9251807 та постановою Ужгородського міськрайонного суду від 11.10.13р.

ОСОБА_4 звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. У звязку з чим позивач здійснив виплату у розмірі 746000 грн. ОСОБА_5 сума була розрахована згідно Договору страхування відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 9.09.13р. вартість відновлювального ремонту (143 775,83 грн.) перевищує 75% ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку (160020 грн.)- становить 89,8 % . Тому розмір збитку був визначений наступним чином : 152 100 грн.(страхова сума за Договором) - 0,00 грн. франшизи (за Договором) 77500 грн.(вартість залишків ТЗ за ціною запропонованою потенційним покупцем) = 74600 грн., яка була виплачена ОСОБА_4

Відповідач мала чинний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений з ПрАТ АСК «ІНГО Україна». Останнє відшкодувало позивачу 49 490 грн. Таким чином залишок боргу становить 25110 грн. Відповідачу були направлені претензії, однак чіткої відповіді щодо розгляду претензії по суті та сплати суми боргу отримано не було. Тому просило стягнути з відповідача залишок боргу 25110 грн. та судовий збір.

Рішенням суду позовні вимоги задоволені.

Відповідачка не погодилась з цим рішенням, поставила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянтки скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивача в судове засідання не явився, однак надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши представника апелянтки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги: висновки суду першої інстанції про те, що страховик з урахуванням умов договору страхування вірно визначив розмір страхового відшкодування є недоведеними і не відповідають дійсним обставинам справи; позивач не надав документи передбачені п.23.14 Договору страхування; взята до уваги ціна, яка нібито запропонована певною особою, яка в подальшому так і не придбала ці залишки і не була погоджена письмово з Страховиком; позивач не надав до суду належні докази сплати страхових платежів страхувальником.

Зазначені доводи є безпідставними.

Так, згідно матеріалів справи позивач визначив розмір виплати страхового відшкодування, який мав бути відшкодований, згідно п.23.14 Договору страхування: 152 100 грн. (страхова сума за Договором) - 0,00 грн. франшизи (за Договором) 77500 грн. (вартість залишків ТЗ за ціною запропонованою потенційним покупцем) = 74600 грн.

Згідно п.23.14 Договору страхування, укладеного між позивачем та ОСОБА_4, в разі коли вартість відновлювального ремонту перевищує 75% ринкової вартості ТЗ на момент настання страхового випадку, при розрахунку суми страхового відшкодування розмір визначається ринковою вартістю ТЗ на момент настання страхового випадку, але не більше страхової суми з врахуванням франшизи та вартості пошкодженого ТЗ, яка визначається експертною організацією або за ціною запропонованою потенційним покупцем, письмово погодженою із Страховиком. При цьому залишки ТЗ залишаються у Страхувальника. Цей пункт договору, як і всі умови договору, стосуються відносин страховика та страхувальника і лише ці особи при незгоді із застосуванням умов договору можуть оспорювати правильність їх застосування. Такого спору немає і тому довід апеляційної скарги про порушення умов зазначеного пункту договору є безпідставним.

Це стосується і доводу апеляційної скарги про ненадання документів, які передбачені зазначеним пунктом договору та відсутності доказів щодо виплати страхового відшкодування страхувальнику: спору між сторонами договору по цих питаннях також немає.

Щодо такого доводу апеляційної скарги як взяття до уваги грошової оцінки потенційного покупця, який не придбав автомобіля, то слід зазначити, що на час визначення суми страхового відшкодування потенційним покупцем був ОСОБА_5, яким і було запропоновано зазначену ціну. Інших потенційних покупців на вказаний час не було. Відповідно до класифікації покупців потенційні покупці це покупці, які б могли купити річ, але по різним причинам її не купують. Тому довід апеляційної скарги про придбання пошкодженого автомобіля іншим, реальним покупцем, а не потенційним покупцем, яким визначено покупну суму пошкодженого автомобіля, також є безпідставним.

На підставі зазначеного, суд констатує, що п.23.14 Договору страхування не було порушено його сторонами, факт виплати страхового відшкодування страховиком страхувальнику в межах ліміту відповідальності є доведеним, як є доведеним і те, що винна особа відповідач повинен відшкодувати страховику потерпілого різницю між виплатою страховиком потерпілому-страхувальнику та сумою виплати страховиком винної особи страховику потерпілого-страхувальника і така сума становить суму позову. Це відповідає вимогам ст.993 ЦК України, відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних вимог переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стосовно висновку автотоварознавчої експертизи, яка була проведена по клопотанню представника відповідача експертом ОСОБА_6 слід зазначити, що він на думку суду є лише орієнтовним щодо визначення вартості пошкодженого автомобіля: вартість пошкодженого автомобіля експертом визначено на підставі даних електронної бази обяв продажу пошкоджених автомобілів даної марки, що не відображає реального пошкодження конкретного автомобіля, яким був автомобіль ОСОБА_4 Тому цей висновок експерта про вартість спричиненої шкоди до уваги не може бути взятий при вирішенні даного спору.

Інших доводів, які б мали відношення до суті спору, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: