Ухвала

іменем україни

11 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зменшення заборгованості по відсоткам за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 7 серпня 2006 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала споживчий кредит у розмірі 5 325 грн 50 коп. строком до 8 лютого 2010 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року стягнуто з неї на користь банку заборгованість за кредитним договором, у т.ч. заборгованість по процентам у сумі 15 148 грн 25 коп. Цим же рішенням зменшено розмір пені з урахуванням спеціального річного строку позовної давності та тяжкого захворювання до 200 грн. У задоволенні вимог про стягнення штрафу відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи викладені обставини, просила зменшити нараховані проценти до 3 533 грн 68 коп. з урахуванням строку позовної давності та у зв'язку з недотриманням банком вимог щодо надання інформації про сукупну вартість кредиту та щодо непропорційно великої суми компенсації за невиконання кредитного зобов'язання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 березня 2016 року, ОСОБА_3 відмолено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, із висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. 61 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що розмір заборгованості по відсоткам, які підлягають стягненню з позивачки на користь банку, є преюдиційним фактом, так як визначений рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 3 вересня 2014 року, яке набрало законної сили.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_3 про порушення її прав як споживача при укладенні кредитного договору, оскільки його умови не оскаржуються та він не визнаний недійсним.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини суди правильно застосували норми процесуального права та ухвалили правильне рішення про відмову у позові, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про зменшення заборгованості по відсоткам за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель