Справа 206/5536/16-ц
Провадження 2/206/1360/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Портній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду із цим позовом.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від спільного життя мають 2-х малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач. Разом з відповідачем не проживає, спільне господарство не ведуть, матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Вона не має можливості самостійно матеріально забезпечити дітей. Відповідач є працездатною особою, на обліку в медичних закладах не перебуває, інвалідом не є, тому може працювати та надавати допомогу на утримання дітей. Відповідач офіційно не працевлаштований, але працює неофіційно та має доходи. При припиненні спільного проживання вони з ним домовилися, що відповідач буде щомісячно надавати допомогу на утримання дітей в розмірі 2 500 гри. Але зараз відповідач припинив виплачувати гроші, тому вона вимушена звертатися до суду з цим позовом.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнень, позивачпросить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь на утримання дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1250 грн. на кожну дитину щомісяця, з відповідною індексацією, до повноліття дітей (а.с.11).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Зазначила, що до вересня місяця відповідач сплачував кошти і вона за ці гроші платила за зйомну квартиру, а зараз комунальні послуги піднялися і їй не вистачає коштів на дітей.

Відповідач в судовому засіданні просив задовольнити позов частково та стягнути меншу суму. Пояснив, що коли була можливість він сплачував кошти, а потім втратив роботу. Наразі він не працює, тому він перестав платити. Останній раз він 20 жовтня він купував доньці взуття за 700грн. Крім цих доньок у нього дітей більше немає. Працює він будівельником, тому у нього сезонна робота.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2016 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, яке набрало законної сили 13.09.2016 року, позовну заяву ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 14.05.2005 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №120, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей - розірвано (а.с.5).

20 жовтня 2005 року народилася ОСОБА_3, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 043544, актовий запис № 562 (а.с.7).

12 грудня 2008 року народилася ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 214215, актовий запис № 807 (а.с.6).

Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а саме, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як зазначено статтею 184 Сімейного кодексу України і розясненнями, викладеними в пункті 17 постанов Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства материнства і стягнення аліментів», платник аліментів має нерегулярний дохід, що міняється, частина доходу отримує в натурі а також за наявності інших, що мають істотне значення суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Таким чином, до обставин, які надають суду повноваження визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, належать випадки, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач не надала в судовому засіданні обґрунтування зазначеного нею розміру аліментів, відповідач не погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1250грн, на кожну дитину.

Крім того, посилання позивача на те, що вона отримує малу заробітну плату у розмірі 1500,00грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не підтверджено документально.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги, що обовязок утримання дочок покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому враховуючи встановлений на законодавчому рівні прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісячно.

Такий висновок суду заснований передусім на тому, що відповідач офіційно не працевлаштований, підробляє не офіційно будівельником і має мінливий заробіток, внаслідок чого його доходи можуть бути нестабільними, і слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі, достатній для матеріального утримання кожної дитини з урахуванням доходів позивача.

Також суд враховує 700грн. в розмір сплачених аліментів за жовтень, за придбання відповідачем взуття доньці, що не заперечувалося сторонами.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551грн. 20коп.

Керуючись ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів здійснювати із 28 вересня 2016 року і до повноліття кожної із дітей.

Урахувати в розмір сплачених аліментів за жовтень 2016 року 700 (сімсот) гривень.

Судове рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на прибуток держави у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подасться до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков