Справа № 692/1276/14-ц
Провадження № 2/692/22/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( З А О Ч Н Е )

04 квітня 2016 року Драбівський районний суд

Черкаської області/

в складі: головуючого судді - Фай В.Г.

при секретарі - Медведенко С.О.

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

- представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

до :

Сільськогосподарського товариства з обмеженою

відповідальністю «Агрофірма Колос»

села Драбово-Барятинське Драбівського району

Черкаської області,

(далі СТОВ «Агрофірма Колос»)

про стягнення збитків, заподіяних неодержанням доходів

за час тимчасового невикористання земельної ділянки

та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23 вересня 2014 року звернулися до суду з позовною заявою до СТОВ «Агрофірма Колос», в якому просили суд усунути перешкоди у користуванні належними їм на праві приватної власності земельними ділянками, шляхом зобовязання відповідача виконати п. 21 договору оренди землі від 25.12.2008 року, а саме повернути їм земельні ділянки, про що підписати акти, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 утримані з нього 1925 грн. орендної плати за 2013 рік, 96 грн. 25 коп. пені, збитки в частині неотриманого доходу в сумі 22 995 грн. 57 коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 гривень, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 утримані з нього 1925 грн. орендної плати за 2013 рік, 96 грн 25 коп. пені, збитки в частині неотриманого доходу в сумі 22 995,57 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000 гривень. В подальшому позивачі змінили позовні вимоги, просили суд стягнути на їх користь шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, недоотриману орендну плату за 2013 рік з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, пеню, та моральну шкоду.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з СТОВ «Агрофірма «Колос» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди землі від 25 грудня 2008 року з урахуванням індексу інфляції у сумі 2155 гривень 45 копійок, пеню у сумі 126 гривень 98 копійок, 3 % річних у сумі 52 гривні 18 копійок, а всього 2334 гривні 61 копійку та судові витрати у сумі 23 гривні 31 копійку.

Стягнуто з СТОВ «Агрофірма «Колос» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором оренди землі від 25 грудня 2008 року з урахуванням індексу інфляції у сумі 2155 гривень 74 копійки, пеню у сумі 126 гривень 99 копійок, 3 % річних у сумі 52 гривні 19 копійок, а всього 2334 гривні 92 копійки та судові витрати у сумі 23 гривні 31 копійку.

В решті позовних вимог позивачам відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до СТОВ "Агрофірма "Колос" про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, недоотриманої орендної плати за 2013 рік з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних, пені, та моральної шкоди змінено, скасовано його в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення, яким: в задоволенні позову про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок - відмовлено за безпідставністю позовних вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року скасовано в частині позовних вимог про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті частині рішення Драбівського районного суду від 18 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 11 червня 2015 року набрали законої сили і на даний час виконані.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги збільшили, просять суд стягнути із СТОВ «Агрофірми «Колос» на користь ОСОБА_1 суму збитків, в розмірі неодержаного доходу за час тимчасового невикористання земельної ділянки в сумі 43223 грн. 40 коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 гривень та стягнути із СТОВ «Агрофірми «Колос» на користь ОСОБА_2 суму збитків, в розмірі неодержаного доходу за час тимчасового невикористання земельної ділянки в сумі 43220 грн. 84 коп. та моральну шкоду в сумі 3 000 тисячі гривень, а також стягнути із СТОВ «Агрофірми «Колос» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені судові витрати за весь час розгляду справи.

Збільшені позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони мають земельні частки (паї) в адміністративних межах Вершинозгарської сільської ради призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зокрема, ОСОБА_1 має земельну ділянку розміром 3,85 га, право власності на яку посвідчене державним актом І-ЧР №2730. ОСОБА_2 має земельну ділянку розміром 3,85 га, право власності на яку посвідчене державним актом І-ЧР №2731. В грудні 2008 року кожен з них передав свою земельну ділянку в оренду строком на 5 років СТОВ «Агрофірма «Колос», підписавши при цьому договір оренди. Відповідно до договору строк оренди закінчувався 25 грудня 2013 року. Згідно п. 21 договору оренди, після припинення дії договору оренди орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому з тим, у якому він її одержав. Оскільки їх не влаштовували умови договору оренди, зокрема по розміру орендної плати, вони прийшли до єдиної думки, що після 2013 року договір оренди із СТОВ «Агрофірмою «Колос» продовжувати не будуть, про що письмово повідомили відповідача. Однак, всупереч вимог ст. 211 Земельного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про оренду землі», п. 21 Договору оренди землі від 25 грудня 2008 року, СТОВ «АФ «Колос» не повернуло їм належних на праві приватної власності земельних ділянок (паїв). Окрім цього всупеч вимог ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», що орендар не має право утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця, СТОВ «АФ «Колос» направило їм кожному листи з вимогою про виготовлення технічної документації і виділення земельних ділянок в натурі. Вважають, що така вимога відповідача є безпідставною. Відповідно до ч. 2 п. 43 Договору, невідємною частиною договору є акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Таким чином підписуючи договір та акт приймання-передачі земельної ділянки в грудні 2008 року кожен з них передав її СТОВ «Агрофірмі» «Колос» в натурі з чітко визначеними межами, а тому відповідач не мав жодних підстав для неповернення їм земельних ділянок, і зобовязаний був це зробити відповідно до п. 21 Договорів оренди та ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі». Протиправне неповернення відповідачем земельних ділянок, позбавило їх прав як власників користуватися і розпоряджатися своєю власністю, чим було завдано їм шкоду. Не маючи можливості використовувати свої земельні ділянки, вони не змогли у 2014 році одержати дохід. Відповідно до змісту ст. 156 Земельного кодексу України підставою відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993 року № 284 «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам». З дотриманням вимог вказаного Порядку, комісія Драбівської районної адміністрації актом від 05 листопада 2014 року визначила, що сума недоотриманого доходу за 2014 рік для ОСОБА_1 склала 43 223,4 грн., а для ОСОБА_2 43 220,48 грн.

Крім того, позивачі вказують у позові, що самовільне зайняття їх земельних ділянок відповідачем завдало їм зайвих клопотів. Останні вимушені були неодноразово добиратися до контори СТОВ «Агрофірми «Колос», до Драбівської райдержадміністрації, до Черкаської облдержадміністрації, до Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, до сільської ради, до відділення звязку. Пряме нехтування законів керівництвом СТОВ «Агрофірма «Колос» підривало їх віру в справедливість, та і в саму державу Україна. Недоотримання повного розрахунку за оренду земельного паю за 2013 рік не є позитивним фактором для підтримки самопочуття. Все це призвело до значних моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя та життя наших сімей. Таким чином, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, що належать позивачам СТОВ «Агрофірма «Колос», їм завдано моральної шкоди, яку вони оцінюють в 3000 грн. кожному.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися повторно.

Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло заперечення, в якому він просить суд вимоги позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, викладені в заяві про зміну позовних вимог про стягнення збитків неодержаного доходу та моральної шкоди із СТОВ АФ «Колос» відмовити.

За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивачі не заперечують проти такого порядку вирішення справи.

Суд, вислухавши доводи позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні доведено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками земельних ділянок, що розташовані на території Вершинозгарської сільської ради Драбівського району Черкаської області, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю від 21.03.2001 року (ОСОБА_1А.) та від 22.03.2001 (ОСОБА_2А.) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.02.2014 року (ОСОБА_2А.).

Відповідно до копій договорів оренди землі, укладених позивачами з відповідачем від 25 грудня 2008 року № № 130, 183, останні передають СТОВ «Агрофірмі «Колос» у строкове платне користування власні вищевказані земельні ділянки, розміром по 3,85 га, у строкове платне користування. Строк дії договорів складає 5 років, орендна плата становить по кожному договору становить 1797 грн. (п.9 договору). Договори зареєстровані у Драбівському районному відділі Черкаській регіональній філії центр ДЗК 25.12.2008 року № 04.08.781.00587, № 04.08.781.00484. Тобто дія договорів припинилася у звязку з закінченням строку, на який їх було укладено 25.12.2013 року (п.37 договорів). Відповідно до п.21 договорі орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, що у якому він одержав її в оренду. По-скільки відповідач не повернув позивачам орендовані ним земельні ділянки після закінчення строку оренди, тому позбавив позивачів використовувати належні їм земельні ділянки та можливості отримати дохід.

За таких обставин, суд вважає, що після закінчення строку дії договорів, відповідач використовував земельні ділянки позивачів з 25 грудня 2013 року до 8 жовтня 2014 року без жодних правових підстав, оскільки втратив статус «землекористувача», оскільки вже не являвся землекористувачем ні за законом, ні за договором, а тому таке використання земельних ділянок відповідачем було протиправним.

Комісія Драбівської районої адміністрації актом від 05 листопада 2014 року визначила, що сума недоотриманого доходу за 2014 рік для ОСОБА_1 склала 43 223,4 грн., а для ОСОБА_2 43 220,48 грн.

Підставою для нарахування шкоди стало порушення вимог чинного законодавства відповідачем СТОВ «АФ «Колос» щодо використання земельної ділянки позивачів без оформлення договору оренди.

Відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачам збитків (упущеної вигоди), що і стало підставою для звернення позивачів із позовом у цій справі.

Предметом спору у справі є вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення зі СТОВ «Агрофірма «Колос» збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих внаслідок використання земельної ділянки за відсутності договору оренди.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, ЗК України.

За змістом ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Водночас відповідно до ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її тимчасового зайняття, обмеження прав, у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств.

Згідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про відшкодування власникам землі шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України, статті 1166 ЦК України, така шкода відшкодовується в повному обсязі. Розмір шкоди заподіяної порушеннями земельного законодавства визначається з урахуванням доходів, які власник землі міг би одержати при використанні земельної ділянки і які він не одержав за час до повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Зокрема при самовільному зайнятті ріллі на користь власника стягується вартість неодержаної сільськогосподарської продукції, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, повязаних зі збиранням урожаю.

Згідно зі ст. 157 ЗК України - відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відповідно до п. 2 якої, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

З матеріалів справи вбачається, що 07 листопада 2014 року розпорядженням Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області № 307 затверджено акти з визначення розміру збитків, заподіяних громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05 листопада 2014 року . Згідно вказаних актів сума недоотриманого доходу за 2014 рік для ОСОБА_1 склала 43 223,4 грн., а для ОСОБА_2 43 220,48 грн.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України, особа яка набула майно, або зберігала його в себе без достатніх правових підстав, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна, з часу коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Визначаючи розмір відшкодування позивачам розміру збитків, завданих неправомірним використанням їх земельних ділянок відповідачем СТОВ «Агрофірма «Колос», суд виходить з даних актів комісії, що була створена відповідно до розпорядження голови Драбівської райдержадміністрації від 30.10.2014 року № 297 «Про утворення комісії райдержадміністрації з визначення розмірів збитків, заподіяних громадянам с.Вершина-Згарська», згідно яких комісія актами від 05 листопада 2014 року визначила, що сума недоотриманого доходу за 2014 рік для ОСОБА_1 склала 43 223,4 грн., а для ОСОБА_2 43 220,48 грн., які суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачів у вказаному розмірі.

Що стосується позовних вимог позивачів, про стягнення з відповідача на їх користь моральної шкоди, завданої в звязку з неповерненням їм у визначені договором строки земельних ділянок, суд вважає, що такі вимоги є обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно п. 41 Договорів оренди від 25 грудня 2008 року за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає правові наслідки порушення зобовязання, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: … п. 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні позивачами було доведено, що неповерненням відповідачем в передбачений законом та договором строк їх земельних ділянок призвело їх до значних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від них додаткових зусиль для організації свого життя.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди позивачам ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandali v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. При цьому суд виходить з засад виваженості та справедливості.

Керуючись ст.ст. 10,15,60, 213; 215 ЦПК України, ст.ст. 125; 156; 211; 212 ЗК України, ст. ст. 611, 1166, 1167, 1172, 1192, 1214 ЦК України с у д,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити повністю.

Стягнути з відповідача СТОВ «Агрофірма Колос» села Драбово-Барятинське Драбівського району Черкаської області на користь:

- ОСОБА_1, 43223 ( сорок три тисячі двісті двадцять три) гривні 40 коп. збитків від неодержаного доходу за час тимчасового невикористання ним земельної ділянки за 2014 рік та 3 000 (три тисячі) гривень заподіяної моральної шкоди.

- ОСОБА_2, 43220 ( сорок три тисячі двісті двадцять ) гривень 84 коп. збитків від неодержаного доходу за час тимчасового невикористання ним земельної ділянки за 2014 рік та 3 000 (три тисячі) гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з відповідача СТОВ «Агрофірма Колос» села Драбово-Барятинське Драбівського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені ними судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 522 (пятсот двадцять дві) гривні кожному.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути ним подана до суду протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: