Справа № 304/1323/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власов С.О.,Панько В.Ф.,

секретарі: Рогач О.Я.,

за участю позивача ОСОБА_1,та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Туря-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії АЕ № 677652 від 23 жовтня 2012 року являється власником житлового будинку № 132 по вул. Партизанській в с.Т.Пасіка Перечинського району. З метою одержання у власність земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, він звернувся з відповідною заявою до відповідача, яка своїм рішенням тридцять третьої сесії шостого скликання № 390 «Розгляд заяви ОСОБА_3І.» від 25 січня 2015 року, надала йому дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0801 га в с. Т.Пасіка по вул. Партизанській, відповідно до викопіровки місця розташування та дотримання норм Водного кодексу України в частині прибережних захисних смуг. На виконання вказаного рішення, ним було виготовлено проект землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки, а також агрохімічний паспорт, які 24 червня 2015 року й подав на затвердження чергової сесії сільської ради.

Однак, рішенням відповідача № 448 «Про внесення змін до документації проекту землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в с. Т.Пасіка, вул. Партизанська», вирішено внести зміни до документації на виготовлення проекту землеустрою, залишивши проїзд з боку домогосподарства № 133 по вул. Партизанській в с. Т.Пасіка шириною 5 м. Крім цього, відповідачем повідомлено, що при розгляді його заяви на пленарному засіданні тридцять сьомої сесії шостого скликання ОСОБА_4 сільської ради Перечинського району 21 серпня 2015 року, за основу для прийняття оскаржуваного рішення було взято колективну заяву ромів (52 осіб), які компактно проживають разом з ним в таборі, та вимагали залишити дорогу, яка була включена в проект землеустрою його земельної ділянки, оскільки така існує там віддавна, є найкоротшим шляхом (50 м) до новобудов ромів та потоку Калний, який на при потребі використати як протипожежний гідрант.

Вважає вказане рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки зазначена колективна заява ромів є підробленою, а підписи у ній зроблені однією особою, спеціально зміненим почерком; будь-якої польової дороги на вказаній земельній ділянці ніколи не було та не має і на даний час, всі користуються центральною дорогою, яка знаходиться безпосередньо біля його житлового будинку. Оскільки, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, тому просив позов задовольнити.

ОСОБА_5 Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апелянта мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будовами та спорудами, який розташований в с. Т.Пасіка по вул. Партизанській,132 Перечинського району Закарпатської області (а.с.16).

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 сільської ради Перечинського району з відповідною заявою, рішенням тридцять третьої сесії шостого скликання якої № 390 «Розгляд заяв ОСОБА_1В.» від 25 січня 2015 року позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, що посвідчує право власності на вказану земельну ділянку (а. с. 10).

Після виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Т.Пасіка, вул. Партизанська (цільове призначення для ведення особистого селянського господарства), ОСОБА_1 подав його на затвердження чергової сесії ОСОБА_4 сільської ради (а. с. 9, 30-51).

ОСОБА_5ОСОБА_4 сільської ради Перечинського району № 448 «Про внесення змін до документації проекту землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в с. Т.Пасіка, вул. Партизанська» від 21 серпня 2015 року, з урахуванням колективної заяви мешканців вул. Партизанської (52 жителі), вирішено внести зміни до документації на виготовлення проекту землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по вул. Партизанська, залишивши проїзд з боку домогосподарства №133 по вул. Партизанській в с.Т. Пасіка шириною 5 м (а.с.11-14).

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.ч.1,2 ст. 83 ЗК України).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_4 сільська рада Перечинського району, діючи в межах своєї компетенції, запропонувала ОСОБА_1 внести зміни до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність відповідно до обставин, які реально склалися, щоб запобігти неможливості проїзду по польовій дорозі до місця проживання ромів, а не відмовила позивачу у затвердженні такого.

Зважаючи на викладене, судова колегії вважає, що підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді