Провадження №2/592/108/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/мотивувальна частина/

24 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: Зорік М. В.,

за участю секретаря судового засідання: Білоконь І. В., Гончаренко А. І.

розглянувши у відритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, повязаних із зберіганням майна,

В СТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, які понесені ним у зв'язку зі зберіганням, використанням майна - автомобіля НОМЕР_1 6989 AM у розмірі 17 483,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 24.09.2012р. ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 (колишньому чоловіку відповідачки) грошові кошти в сумі 4950 (Чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) доларів США за купівлю у нього автомобілю ВАЗ 21104 р.н. ВМ 6989 AM. Даний автомобіль перебував на той час у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та його дружини, ОСОБА_2, але, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу був оформлений на останню. В жовтні 2012р. ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 довіреність від імені ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, якою ОСОБА_3 уповноважено управляти та розпоряджатися належним їй автомобілем ВАЗ 21104, рік випуску 2005, номер кузову ХТА4993, р. н. ВМ6989АМ.

На підставі даної довіреності ОСОБА_3 23.10.2012. зняв автомобіль з обліку для його реалізації, а згодом, на підставі вказаної довіреності, ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_2, продав даний автомобіль позивачеві - ОСОБА_1, відповідно до довідки-рахунку ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» серії ДШ №705221 від 05.11.2012р., на підставі якого вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_1 за реєстраційним номером ВМ 7041 АХ. 20.08.2013р. до Ковпаківського районного суду міста Суми звернулася дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_2Г (відповідачка) до нього із позовом про розподіл спільного майна подружжя і включила вказаний вище автомобіль в список сумісно придбаного майна. Згодом ОСОБА_2 змінила позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсною довіреність від 17.10.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_5, якою уповноважено ОСОБА_3 на управління та розпорядження автомобілем ВАЗ-21104, 2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, ДНЗ ВМ 7041 АХ на користь ОСОБА_1, витребувати у ОСОБА_1 та повернути їй зазначений вище автомобіль.

За ухвалою Ковпаківського суду районного суду міста Суми від 25.02.2015 року №592/8748/13-ц вимоги ОСОБА_2 були роз'єднані в самостійні провадження: вимога за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Сумській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 03.03.2015р. у справі №592/8748/13-ц позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю: визнано недійсною довіреність від 17 жовтня 2012 року серія ВТА №513206, посвідчену нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за №1119) від імені ОСОБА_2, якою уповноважено ОСОБА_3 управляти та розпоряджатись автомобілем ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер ВМ 6989AM, номер кузову XTА2Г93; Визнано недійсним правочин купівлі-продажу автомобіля на підставі довідки-рахунку ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» серія ДПІ №705221 від 05 листопада 2012 року, на підставі якого автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, номер кузову ХТА4993, зареєстрований за ОСОБА_6; витребувано автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузову XTA4993 у ОСОБА_1 і повернуто автомобіль ОСОБА_2.

У період з 2014 року до повернення автомобіля, позивачем - ОСОБА_1 було зроблено його ремонт та купівля запасних частин, а саме: 29.10.2014 року позивач установив на автомобіль, про який йшла мова в змісті позовної заяви (ВАЗ 21104) автосигналізацію CONVOYSP-15 LCD вартістю - 1050,00 грн., установку було проведено ФОП ОСОБА_7 і дані обставини підтверджуються товарним чеком № 529 від 29.10.2014 року; 17.12.2015 у ФОП ОСОБА_7 позивач відремонтував замок запалювання, а також радіатор отоплення автомобіля на суму 1 494,00 коп., даний факт підтверджується чеком №701 від 17.12.2014; 01.02.2015 позивач купив у фізичної особи-підприємця чохли на сидіння (шкіряні), які були встановлені відразу ж на автомобіль і залишилися у відповідачки, даний факт позивач підтверджує товарним чеком № 78 від 01.02.2015 сума становить - 2 500,00 грн.; 18.02.2015 року позивач купив та установив на автомобіль диски (АКБ PORSE 6044) вартістю 1200,00 грн., даний факт підтверджується чеком СПД ФОП - ОСОБА_8 від 18.02.2015 № 15; 19.02.2015 року позивачем було придбано У ФОП ОСОБА_7 автозапчастини на загальну суму 489,50 грн., а саме: щітки HHEYNER, щіткотримач короткий, щіткотримач довгий, ветровик, дані деталі були установлені на автомобіль ВАЗ 21104. Обставини підтверджуються товарним чеком №78 від 19.02.2015; 25.10.2015 року ФОП ОСОБА_9 було зроблено тонування скла салону на суму (з урахуванням плівки для тонування) 1450,00 грн. даний факт підтверджується актом виконаних робіт та товарним чеком від 25.02.2015 ; 11.03.2015 позивач на авторинку у ФОП ОСОБА_10 здійснив обшивку салону на суму 1800,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 89 від 11.03.2015. Таким чином позивачем було придбано автозапчастин, а також здійснено покращення автомобіля на загальну суму 9 983,50 грн. Також позивач звертався до спеціалізованого підприємства яким переобладнано автомобіль для роботи на зрідженому нафтовому газі. Загальна сума переробладнання автомобіля становить 7 500,00 грн. Загальна сума ремонту та переобладнання автомобіля склала 17 483,00 грн. Відповідачка добровільно відшкодувати кошти витрачені на ремонт та переобладнання автомобіля відмовилась, тому позивач просить суд стягнути з відповідачки 17 483,00 грн. та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_11 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі і підтвердив доводи, викладені в позові. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість. Крім того відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала наявність вказаного обладнання та виконаних робіт, відповідачем при отриманні автомобіля, в своїх поясненнях посилалася лише факт пошкодження обшивки салону при отриманні автомобіля та інші не працюючи деталі (АКБ).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.09.2012р. ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 ( колишньому чоловіку відповідачки) грошові кошти в сумі 4950 (Чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) доларів США за купівлю у нього автомобілю ВАЗ 21104 р.н. ВМ 6989 AM. Даний автомобіль перебував на той час у спільній сумісній власності ОСОБА_4 та його дружини, ОСОБА_2, але, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу був оформлений на останню. В жовтні 2012р. ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 довіреність від імені ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, якою ОСОБА_3 уповноважено управляти та розпоряджатися належним їй автомобілем ВАЗ 21104, рік випуску 2005, номер кузову ХТА4993, р.н. НОМЕР_4.

На підставі даної довіреності ОСОБА_3 23.10.2012. зняв автомобіль з обліку для його реалізації, а згодом, на підставі вказаної довіреності, ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_2, продав даний автомобіль позивачеві - ОСОБА_1, відповідно до довідки-рахунку ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» серії ДШ №705221 від 05.11.2012р., на підставі якого вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_1 за реєстраційним номером ВМ7041 АХ. 20.08.2013р. до Ковпаківського районного суду міста Суми звернулася дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_2Г (відповідачка) до нього із позовом про розподіл спільного майна подружжя і включила вказаний вище автомобіль в список сумісно придбаного майна. Згодом ОСОБА_2 змінила позовні вимоги, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсною довіреність від 17.10.2012 року, посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_5, якою уповноважено ОСОБА_3 на управління та розпорядження автомобілем ВАЗ-21104,2005 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, ДНЗ ВМ7041АХ на користь ОСОБА_1 та витребувати у ОСОБА_1 та повернути їй зазначений вище автомобіль.

За ухвалою Ковпаківського суду районного суду міста Суми від 25.02.2015 року №592/8748/13-ц вимоги ОСОБА_2 були роз'єднані в самостійні провадження: вимога за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа - Управління Державної автомобільної інспекції при УМВС України в Сумській області про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля, та позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа - приватний нотаріус Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 03.03.2015р. у справі №592/8748/13-ц позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю: визнано недійсною довіреність від 17 жовтня 2012 року серія ВТА №513206, посвідчену нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за №1119) від імені ОСОБА_2, якою уповноважено ОСОБА_3 управляти та розпоряджатись автомобілем ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер ВМ 6989AM, номер кузову XTА2Г93, визнано недійсним правочин купівлі-продажу автомобіля на підставі довідки-рахунку ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» серія ДПІ №705221 від 05 листопада 2012 року, на підставі якого автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, номер кузову ХТА4993, зареєстрований за ОСОБА_6, витребувано автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузову XTA4993 у ОСОБА_1 і повернуто автомобіль ОСОБА_2.

Зазначені факти встановлені рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 03.03.2015р. у справі №592/8748/13-ц, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню (а.с.14-17).

У період з 2014 року до повернення автомобіля, позивачем - ОСОБА_1 було зроблено його ремонт та купівля запасних частин, а саме: 29.10.2014 року позивач установив на автомобіль, про який йшла мова в змісті позовної заяви (ВАЗ 21104) автосигналізацію CONVOYSP-15 LCD вартістю - 1050,00 грн., установку було проведено ФОП ОСОБА_7 Дані обставини підтверджуються товарним чеком № 529 від 29.10.2014 року. (а.с.12). 17.12.2015 у ФОП ОСОБА_7 позивач відремонтував замок запалювання, а також радіатор отоплення автомобіля на суму 1 494,00 коп., даний факт підтверджується чеком №701 від 17.12.2014 (а. с. 12). 01.02.2015 позивач купив у фізичної особи-підприємця чохли на сидіння (шкіряні), які були встановлені відразу ж на автомобіль і залишилися у відповідачки, даний факт позивач підтверджує товарним чеком № 78 від 01.02.2015 сума становить - 2 500,00 грн. (а.с.11)

18.02.2015 року позивач купив та установив на автомобіль диски (АКБ PORSE 6044) вартістю 1200,00 грн., даний факт підтверджується чеком СПД ФОП - ОСОБА_8 від 18.02.2015 № 15 (а.с.11)19.02.2015 року позивачем було придбано У ФОП ОСОБА_7 автозапчастини на загальну суму 489,50 грн., а саме: щітки «HHEYNER», щіткотримач короткий, щіткотримач довгий, ветровик, дані деталі були установлені на автомобіль ВАЗ 21104. Обставини підтверджуються товарним чеком № 78 від 19.02.2015 (а.с.11).

25.10.2015 року ФОП ОСОБА_9 було зроблено тонування скла салону на суму (з урахуванням плівки для тонування) 1450,00 грн. даний факт підтверджується актом виконаних робіт та товарним чеком від 25.02.2015 (а.с. 8). 11.03.2015 позивач на авторинку у ФОП ОСОБА_10 здійснив обшивку салону на суму 1800,00 грн., що підтверджується товарним чеком № 89 від 11.03.2015р. (а.с.11). Таким чином позивачем було придбано автозапчастин, а також здійснено покращення автомобіля на загальну суму 9 983,50 грн. Також позивач звертався до спеціалізованого підприємства яким переобладнано автомобіль для роботи на зрідженому нафтовому газі. Загальна сума переробладнання автомобіля становить 7 500,00 грн. (а.с.10). Загальна сума ремонту та переобладнання автомобіля склала 17 483,00 грн.

У відповідності до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Питання набуття добросовісним набувачем права власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, регулюється ст. ст. 330, 388 ЦК України. Добросовісним набувачем є той, хто набув права на майно і який не знав і не міг знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати.

ОСОБА_1 в даному випадку був добросовісним набувачем вказаного в позові автомобіля, оскільки він купив автомобіль у ОСОБА_3 відповідно до довідки-рахунку ТОВ «Сумський обласний діагностичний центр безпеки дорожнього руху» серії ДШ №705221 від 05.11.2012р., на підставі якого вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_1 за реєстраційним номером ВМ 7041 АХ, що було встановлено рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.2015 року. ОСОБА_1 був добросовісним набувачем (власником) вказаного автомобіля за період з 05.11.2012 року по 03.03.2015 року та ним було здійснено вказані ремонтні роботи, та роботи з поліпшення автомобіля.

Суд вважає, що з 2012 року і до часту втрати права власності на автомобіль, ОСОБА_1, як добросовісний набувач, утримував зберігав, ремонтував, поліпшував вказаний в позові автомобіль, а тому він має право на підставі вищевказаного закону вимагати від ОСОБА_2 відшкодування затрат на поліпшення майна.

Виходячи з того, що рішенням суду, за яким було витребувано автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузову XTA4993 у ОСОБА_1 і повернуто автомобіль ОСОБА_2, позивач має право на відшкодування здійснених ним витрат повязаних з зберіганням автомобіля.

Стосовно факту пошкодження обшивки салону при отриманні автомобіля, на який вказувала відповідач, а також пошкодженої АКБ відповідачем ОСОБА_12 суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На думку суду, витратами, в розумінні ст. 360 ЦК України, є витрати, що необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто ті, що пов'язанні зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо.

Витрати позивача щодо проведення ремонтних робіт підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 390 ЦК України добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) майна має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна, або на передання доходів. У цьому разі необхідними є такі витрати, без яких стан майна істотно погіршився би, унаслідок чого його не можна було використати за призначенням.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 390 ЦК України, - добросовісний набувач має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних затрат на утримання, збереження майна. Добросовісний набувач має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума витрат повязаних з утриманням, збереженням автомобіля, яка становить 17 483, 00 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повернення судових витрат в розмірі 487 гривень 20 коп.

На підставі ст.ст. 204, 334, 390 ЦК, керуючись ст.ст. 3,4 10-11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування витрат, повязаних із збереженням майна задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат, повязаних із збереження майна 17 483,00 / сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят три/ грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі сплаченого судового збору в розмірі 487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення викладено 29 лютого 2016 року.

Головуючий М.В. Зорік