Номер провадження: 22-ц/785/1480/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Желєзнові В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20. 08. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

21. 05. 2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (далі ЗАТ АКБ «Одеса-Банк») про стягнення коштів, в тому числі з посиланням на права споживача, в розмірі 23000 грн., який в подальшому змінювала і остаточно просила стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Одеса-Банк» (далі ВАТ АКБ «Одеса-Банк») 151062 грн. тому, що за договором банківського вкладу № 7386, укладеним між нею та ЗАТ АКБ «Одеса-Банк» (в подальшому ВАТ АКБ «Одеса-Банк») вона внесла на рахунок банку 43000 доларів США на 6 місяців з метою отримання більших відсотків річних ніж в інших банках та придбання квартири, але після закінчення дії договору їй повідомили, що банк на грані банкрутства, по всім питанням їй необхідно звертатися до тимчасової адміністрації банку і зазначала, що кошти від Фонду гарантування вкладів отримала.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20. 08. 2015 р., зі змінами внесеними ухвалою цього ж суду від 17. 12. 2015 р. про усунення описки, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду як незаконного та необгрунтованого з тих підстав, що відповідачем не було виконано вимог ст. 526 ЦК України, а також у скарзі зазначено загальними фразами без їх конкретизації, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки суд не в повному обсязі встановив обставини, що мають суттєве значення для справи внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів та неправильного їх дослідження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні зазначеного позову про про стягнення грошових коштів та моральної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим з таких підстав.

Судом встановлено, що 29. 09. 2008 р. між ОСОБА_2 та ЗАТ АКБ «Одеса-Банк» був укладений договір банківського вкладу № 7386, за яким вона внесла на депозитний рахунок банку 43000 доларів США строк на 6 місяців з метою після спливу цього строку отримату цю ж суму з відсотками.

Відповідно до листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05. 08. 2013 р. № 02-038-5043, ОСОБА_2 було повідомлено, що Фонд здійснив виплати гарантованих сум відшкодування у межах встановленого її граничного розміру 200000 грн. і належна їй грошова сума була отримана ОСОБА_2 04. 09. 2009 р. та 26. 10. 2012 р.

З листа Національного банку України від 02. 02. 2015 р. на імя ОСОБА_2 видно, що з питання повернення їй вкладу АКБ «Одеса-Банк» заявнику було розяснено, що «розрахунки з кредиторами банку здійснювалися в межах ліквідаційної процедури за рахунок коштів, накопичених від повернення активів та реалізації майна Банку в порядку і черговості, встановленої статтею 96 Закону про банки. За період здійснення ліквідаційної процедури у Банку ліквідатором проведено розрахунки з кредиторами другої черги повністю ат з кредиторами третьої черги (Фондом гарантування вкладів фізичних осіб) частково. Розрахунки з кредиторами інших черг погашення ліквідатором не здійснювались у звязку із браком коштів на накопичувальному рахунку. Рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 26. 07. 2013 № 538 ухвалено остаточний звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс та прийнято рішення про завершення процедури ліквідації Банку», а також зазначено, що згідно «зі ст. 96 Закону про банки вимоги кредиторів не задоволені за недостатністю майна банку вважаються погашеними».

З листа управління Національного банку України в Одеській області від 20. 04. 2015 р. на імя ОСОБА_2 вбачається, що згідно з листом ліквідатора АКБ «Одеса-Банк» від 29. 07. 2009 р. № 12.3.1/40-2287 сума заборгованості за її вкладом, включаючи відсотки, на день настання недоступності вкладів становить 351062,61 грн., і під час особистого прийому вона повідомила, що отримала за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 200000 грн., і виходячи з вищезазначеного у листі вказано, що залишок грошових коштів, що розміщені за договором банківського вкладу (депозиту) в АКБ «Одеса-Банк» складає 151062 грн.

Вказані фактичні обставини підтверджені матеріалами справи, не оспорюються та не спростовані сторонами.

Крім того, апеляційний суд враховує, що з 19. 02. 2009 р. в АКБ «Одеса-Банк» було введено тимчасову адміністрацію, а постановою Правління Національного банку України від 22. 07. 2009 р. № 420 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 23. 07. 2009 р. ВАТ АКБ «Одеса-Банк».

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Оскільки з 19. 02. 2009 р. в АКБ «Одеса-Банк» Фонд запровадив тимчасову адміністрацію в АКБ «Одеса-Банк» і рішенням Комісії Національного банку України з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 26. 07. 2013 р. № 538 ухвалено остаточний звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс та прийнято рішення про завершення процедури ліквідації Банку, то це унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і з урахуванням положень Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Вказана правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 20. 01. 2016 р. у справі № 6-2001цс15, який відповідно до ст. 214 ч. 2 ЦПК України суд зобовязаний враховувати при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Викладене виключає можливість задоволення вищевказаних позовних вимог ОСОБА_2 в судовому порядку на підставі наявності договору між сторонами і положень Цивільного кодексу України щодо договірних зобовязань.

Доводи апеляційної скарги про необхідність задоволення зазначеного позову у даній справі спростовуються матеріалами справи та з урахуванням вказаних правових положень свідчать про правильність висновку суду першої інстанції.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ АКБ «Одеса-Банк» про стягнення грошових коштів.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Київського районного суду м. Одеси від 20. 08. 2015 р.залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_3

ОСОБА_4