Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2016 Справа №607/19446/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявив до суду позов до приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» (далі ПП «Тернопільська фірма «Будівельник») про визнання права власності земельну ділянку площею 0,0236 га, яка є частиною земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :12:018:0068, що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі. Обґрунтовує позов тим, що 29 грудня 2010 року між ним та відповідачем укладено договір на пайове будівництво котеджу по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі. За рішенням суду позивач набув право власності на зблокований житловий будинок під літерою «А», загальною площею 206,2 кв.м., що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі, та в установленому законом порядку зареєстрував за собою право власності. Вказаний будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий номер :12:018:0068, яка є власністю ПП «Тернопільська фірма «Будівельник». Позивач вважає, що він є власником частини земельної ділянки площею 0,0236 га із земельної ділянки площею 0,10 га по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі, оскільки при переході права власності на житловий будинок відбувається і перехід прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу житлового будинку. У жовтні 2015 року позивач звернувся до відповідача із пропозицією передати земельну ділянку у власність позивача, в чому йому було відмовлено. З цих підстав він вважає, що його права є порушеними, а тому просить суд визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву, згідно з якою просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянувши справу в його відсутності. При вирішенні питання по розподіл судових витрат сплачений судовий збір залишити за позивачем, не стягуючи його з відповідача.

Представник відповідача ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» ОСОБА_3 в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив слухати справу в його відсутності.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як слідує з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2011 року, 29 грудня 2010 року між ОСОБА_1, ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» та ПП «ГЕО-2004» укладено договір на пайове будівництво житла. Згідно умов договору планове закінчення будівництва та здача обєкта в експлуатацію передбачалася в другому кварталі 2011 року.

Зазначеним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2011 року визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на зблокований житловий будинок під літерою «А», загальною площею 206,2 кв.м., житловою площею 129,3 кв.м. та допоміжною площею 76,9 кв.м., що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як слідує з ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав власності від 14 версеня 2011 року №31305532 за позивачем ОСОБА_1 зареєстроване право приватної власності (частка 1/1) на зблокований житловий будинок під літерою «А» по вулиці Білогірській, №17 в місті Тернополі.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначений житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,10 га, кадастровий номер :12:018:0068, яка належить ПП «Тернопільська фірма «Будівельник».

Зазначене підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 23 травня 2006 року, виданим на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_4 від 30 грудня 2005 року за №4850, відповідно до якого ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» є власником земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №19.

Як слідує з Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацією прав та їх обтяжень від 16 листопада 2015року, №47687396 та №47688352, земельна ділянка площею 0,10 га по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі не перебуває під обтяженнями.

Згідно з планом поділу земельної ділянки по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі, загальною площею 0,10 га із кадастровим номером :12:018:0068, виготовленим ПП «Тернопільський край» в 2015 році, виділена площа земельної ділянки ОСОБА_1, на якій розташований житловий будинок з чітко встановленими межами, становить 0,0236 га.

Стаття 120 Земельного кодексу України передбачає, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власної на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти.

Згідно з ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача (землевласника).

Пунктом «е» статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою визначено набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Судом установлено, що позивач набув право власності на зблокований житловий будинок під літерою «А», загальною площею 206,2 кв.м., житловою площею 129,3 кв.м. та допоміжною площею 76,9 кв.м., що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі, в установленому законом порядку, зареєструвавши за собою право приватної власності. Житловий будинок знаходиться на відведеній для цієї мети земельній ділянці загальною площею 0,10 га. На вказаній земельній ділянці побудовані житлові будинки. Згідно картки розподілу ділянки позивачу має відводитися чітко встановлена земельна ділянка із встановленими межами площею 0,0236 га. Проте, власник земельної ділянки площею 0,10 га ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» в звязку із перебуванням в процедурі банкрутства не вчиняє дії по відчуженню в користь позивача частини земельної ділянки, на якій розташований приватний будинок і не припиняє право власності на зазначену частину земельної ділянки.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права або інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав та законних інтересів позивача, який набув та зареєстрував право власності на зблокований житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі, площею 0,0236 га, яка в порядку ст. 120 ЗК України повинна перейти у власність позивача, та як наслідок припиняється право власної на цю частину земельної ділянки у попереднього власника ПП «Тернопільська фірма «Будівельник».

З цих підстав, права та інтереси позивача підлягають захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 0,0236 га із земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :12:018:0068, що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 16, 328, 377, 392 Цивільного кодексу України, ст. 120,141 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 Цивільного процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0236 га із земельної ділянки площею 0,10 га, кадастровий номер :12:018:0068, що знаходиться по вулиці Білогірській, 17 в місті Тернополі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя