Ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 жовтня 2014 року о 19:10 год. ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1, на Центральному мосту у м. Дніпропетровську, не витримала безпечної дистанції, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Лексус RX-350», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Винною в цьому ДТП є ОСОБА_3, яка постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Під час зіткнення автомобілю «Лексус» були завдані технічні пошкодження, а відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 2365 від 29 жовтня 2014 року сума матеріального збитку складає 57 762,07 грн, у тому числі втрата товарної вартості автомобіля становить 26 458,91 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу №АС 7084453, строк дії якого з 28 грудня 2013 року по 27 грудня 2014 року, згідно якого відповідальність за шкоду, заподіяну майну становить 50 000 грн, франшиза - 1 000 грн.

На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач письмово повідомила страхову компанію про ДТП, надала документи та надала для огляду пошкоджений автомобіль «Лексус», а 24 листопада 2014 року надала заяву про виплату страхового відшкодування. Проте страхова компанія виплатила їй лише 20 798,47 грн, а повинна була виплатити страхове відшкодування в сумі 30 303,16 грн (57 762,07 грн - 26 458,91 грн - 1 000 грн.).

Крім того, згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 2365 від 29 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку визначалась з прив'язкою до курсу іноземної валюти та на день дослідження складала за 1 Евро = 16,5115 грн, а на день подачі позову офіційний курс гривні за даними НБУ станом на 04 березня 2015 року складає за 1 Евро = 26,5477 грн, а тому страхова компанія повинна сплатити 15 281,92 грн, виходячи з розрахунку: 9504,69:16,5115=575,94*26,5477=15281,92 грн, а ОСОБА_3 повинна сплатити 33 440,54 грн, виходячи з розрахунку: 20798,47:16,5115=1259,64*26,5477=33440,54 грн. У зв'язку з чим позивач просила стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму страхового відшкодування в розмірі 15 281,92 грн та стягнути з ОСОБА_3 суми втрати товарної вартості транспортного засобу в розмірі 33 440,54 грн та суми франшизи 1 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 15 281,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму втрати товарної вартості транспортного засобу в розмірі 33 440,54 грн та суму франшизи - 1 000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2015 року в частині стягнення з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 матеріальної шкоди скасовано та ухвалено нове в цій частині.

Стягнуто із ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 недосплачену суму страхового відшкодування в розмірі 26 637,53 грн.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

В частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми втрати товарної вартості та франшизи відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційного суду, ОСОБА_2 в касаційній скарзі просить скасувати судове рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення суми втрати товарної вартості та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з останньої суму втрати товарної вартості 26 458,91 грн, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно пункту 9 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, а відповідно до п.22.1 ст. 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одинця України - гривня.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль «Лексус RX-350», державний номерний знак НОМЕР_2, на час розгляду справи в суді відремонтовано, що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) від 26 червня 2015 року, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_4 виконав роботи по ремонту цього автомобіля, а ОСОБА_2 прийняла їх, а також цим актом виконані роботи разом з ПДВ складають 47 436 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми втрати товарної вартості з ОСОБА_3, апеляційний суд, виходив із того, що вказана сума ремонту у розмірі 47 436 грн покривається встановлено сумою в полісі обов'язкового страхування в розмірі 50 000 грн і оскільки страховою компанією страхове відшкодування позивачу було частково сплачено в розмірі 20 798,47 грн, а тому дійшов до обґрунтованого висновку, що підлягає стягненню із ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 26 637,53 грн, розрахована без прив'язки до курсу іноземних валют та курсової різниці.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова