У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Хустського міжрайонного прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області до Сокирницької сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_6, третя особа - управління Держземагенства в Хустському районі Закарпатської області, про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання державного акту недійсним, повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року Хустський міжрайонний прокурор Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що на підставі рішення № 13 Сокирницької сільради Хустського району Закарпатської області від 29 вересня 2010 року ОСОБА_6 з порушенням вимог закону виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю, яка розташована в с. Сокирниця урочище «Між дорогами» площею 0,0700 га для ведення особистого селянського господарства. Ця земля відноситься до особливо цінних земель, які можуть вилучатись лише за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення /викуп/ погоджується Верховною Радою України.

Посилаючись на те, що указаної процедури при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії, визнати недійсним Державний акт та повернути земельну ділянку.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 серпня 2015 року, в задоволенні позову Хустського міжрайонного прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Судами встановлено, що на підставі рішення 37 сесії 5 скликання № 13 Сокирницької сільської ради від 29 вересня 2010 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність земельної ділянки» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0700 га, розташованої у с. Сокирниця в урочищі «Між дорогами», для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_6 та видано їй управлінням Деркомзему у Хустському районі Закарпатської області державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00247 (а. с. 7, 8).

Відповідно до ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерновобуроземні глибокі і середньоглибокі; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму; землі, надані в постійне користування НВАО «Масандра» та підприємствам, що входять до його складу; дернові глибокі ґрунти Закарпаття; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів; землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно довідки виданої управлінням Держкомзему у Хустському районі від 10 серпня 2010 року № 1194 на земельній ділянці ОСОБА_6 визначено таку агровиробничу групу ґрунтів - сінокоси - 176 г з балом бонітету 64, дернові опідзолені легкосуглинкові ґрунти (третій природно-сільськогосподарський район) (а. с. 9).

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05 квітня 2012 року, проведеної державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_6 знаходиться на особливо цінних ґрунтах провінції Закарпаття. Також встановлено, що в порушення ст. 150 ЗК України та ЗУ «Про державну землевпорядну експертизу» проект землеустрою на відведення спірної земельної ділянки не проходив державної земельної експертизи (а. с. 10-16).

Листом Державного агентства земельних ресурсів України від 28 лютого 2013 року № 474 також визначено, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_6 відноситься до особливо цінних груп ґрунтів (а.с. 69).

Між тим, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок із особливо цінних земель підлягають обов'язковій державній експертизі, що передбачено ст. 9 ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» та п. 4.1.1 «Методики проведення державної експертизи», затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсах від 03 грудня 2004 року № 391.

Стаття 40 цього Закону встановлює, що реалізація проектних рішень щодо об'єктів, які підлягають обов'язковій державній експертизі, до одержання позитивних висновків, є правопорушенням у сфері державної експертизи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що правовідносини між сторонами не регулюються ст. 150 ЗК України, на підставі якої прокурор просить задовольнити його позовні вимоги, а, приймаючи оскаржене рішення, Сокирницька сільська рада діяла в межах наданих їй законом повноважень, без допущення жодних порушень земельного законодавства і позивачем не надано достовірного доказу на підтвердження належності спірної ділянки до особливо цінних ґрунтів.

Проте, з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалені судові рішення не відповідають з огляду на наступне.

Згідно з положенням ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, ЗК України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗК України).

Позов у даній справі обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка знаходиться на особливо цінних ґрунтах провінції Закарпаття, а також тим, що відповідні проекти землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не проходили державної земельної експертизи, що є порушенням законодавства.

Перелік особливо цінних земель та порядок припинення прав на них врегульовано ст. 150 ЗК України.

Згідно з п «а» ч. 1 ст. 150 ЗК України до особливо цінних земель відносяться у складі земель сільськогосподарського призначення: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені ґрунти та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерново-буроземні глибокі і середньо глибокі ґрунти; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму, дернові глибокі ґрунти Закарпаття.

Судами встановлено, що на спірній земельній ділянці ОСОБА_6 визначено таку агровиробничу групу ґрунтів - сінокоси - 176 г з балом бонітету 64 дернові опідзолені легкосуглинні ґрунти.

З огляду на зазначене, висновок судів про те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 150 ЗК України є помилковим, оскільки для правильного вирішення спору у даній справі суду з урахування, зокрема, положень указаної норми закону слід належним чином з'ясувати, чи розташована спірна земельна ділянка на ґрунтах, що належать до особливо цінних земель.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано достовірного доказу на підтвердження належності спірної ділянки до особливо цінних ґрунтів.

Однак, такий висновок судів попередніх інстанцій прийнятий без належного врахування матеріалів справи та положень чинного законодавства.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як указано судами, перебування спірної земельної ділянки на особливо цінних ґрунтах встановлено актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 05 квітня 2012 року, складеного Державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області.

Судами не встановлено наявність у матеріалах справи доказів, які б спростовували висновки указаного акта перевірки від 05 квітня 2012 року.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі і експертиза призначається ухвалою суду.

Отже, суди першої та апеляційної інстанції не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і не сприяли особам, які беруть участь у справі, в належному здійсненні їх прав, у зв'язку із чим не забезпечили реалізацію принципу змагальності в цивільному процесі і доведення перед судом обґрунтованості вимог та заперечень сторін (ст. 129 Конституції України) щодо належності спірної ділянки до особливо цінних ґрунтів.

Крім того, суди вважали, що надаючи спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_6, Сокирницька сільська рада діяла в межах повноважень та з дотриманням встановленої законом процедури надання земельних ділянок у власність громадянам.

Так, ст. 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, який зокрема передбачає виготовлення проекту відведення земельної ділянки, який має пройти обов'язкову державну експертизу землевпорядної документації.

Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» обов'язковій державній експертизі підлягають проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок особливо цінних земель.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» результатом проведення державної експертизи є висновок державної експертизи.

Висновки державної експертизи повинні містити оцінку допустимості та можливості прийняття рішення щодо об'єкта державної експертизи і враховувати соціально-економічні наслідки.

Позитивні висновки державної експертизи щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою та документацією з оцінки земель, види яких визначені законом, а також матеріалами і документацією державного земельного кадастру щодо об'єктів обов'язкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

У разі якщо об'єкт державної експертизи не повною мірою відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, він повертається на доопрацювання. При цьому вказуються конкретні вимоги, відповідно до яких необхідно внести зміни і доповнення до об'єкта державної експертизи.

Об'єкт державної експертизи, який не відповідає вимогам законодавства, встановленим стандартам, нормам і правилам, оцінюється негативно і не погоджується. Негативна оцінка об'єкта державної експертизи повинна бути всебічно обґрунтована відповідно до вимог законодавства, встановлених стандартів, норм і правил.

Висновки державної експертизи після їх затвердження спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері державної експертизи є обов'язковими для прийняття до розгляду замовником і врахування при прийнятті відповідного рішення щодо об'єктів державної експертизи.

Таким чином, для правильно вирішення спору у даній справі з урахуванням позовних вимог підлягає належному встановленню (ст. 214 ЦПК України) та обставина, чи дотримано в момент надання у власність ОСОБА_6 спірної земельної ділянки усіх положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, які були необхідними для надання земельної ділянки у власність останньої.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також надання оцінки всім доводам сторін у справі, що також є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Без встановлення указаних обставин ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатися законними та обґрунтованими.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій, у порушення вимог статей212-214, 303, 315 ЦПК України, не враховані вказані вимоги норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД.Д. Луспеник
Судді:В.І. Журавель
О.В. Закропивний
С.Ф. Хопта
С.П. Штелик