Категорія 27Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Копаничук С.Г.

При секретарі: Маркевич Я.С.

За участю: представника позивача Ткача Ю.А; представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 стягнення заборгованості за кредитним договором № VIW3GA00001640 від 14 вересня 2007 року станом на 31 липня 2015 року в сумі 44 274,22 долари США, що за курсом 21,61 відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.07.2015 року складає 956 765,99 гр.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VIW3GA00001640 від 14 вересня 2007 року станом на 31 липня 2015 року: 38 743,87 доларів США - заборгованості за кредитом, 2 664,32 долари США - заборгованості по процентах, 10 982,27 гр., що еквівалентно 473,17 доларам США - заборгованість по комісії, 6 349,09 гр. - пені, 250 гр. і 48 920,87 гр. - штрафи, а також 3654,00 судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 4 травня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2015 року у цивільній справі № 127/20196/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення суду і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк».

Зазначив, що рішення суду не відповідає нормам матеріального права і прийнято з порушенням норм процесуального права: воно не ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити і залишити без змін рішення суду.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 14 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «Приватбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №VIW3GA00001640 (а. с. 10-12, 97-101).

Згідно п. 7.1 договору банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу на строк з 14 вересня 2007 року по 12 вересня 2037 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 52 290,00 доларів США на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 40 000,00 доларів США, а також у розмірі 12 290,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7. даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода та надання фінансового інструменту у розмірі 0 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, 0,2 % від винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з «16» по «21» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 466,48 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди (а. с.101).

У пункті 7.4 договору оговорено, що згідно ст. 212 ЦК України при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3 цього договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,27 % на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (а. с. 101).

Факт надання банком відповідачу ОСОБА_4 кредиту в розмірі 40 000 доларів США на купівлю житла підтверджується меморіальним ордером № 1 від 14 вересня 2007 року (а. с. 91), ордером-розпорядженням №1 про видачу короткострокового кредиту 14 вересня 2007 року (а.с.95, 102).

Пунктом 2.3.3. договору передбачено право банку при виникненні перерахованих подій, зокрема: порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами даного договору, на зміну умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії й відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідно повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України щодо зобов'язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначеному в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором. У випадках: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5 % суми кредиту; іншого істотного порушення умов даного договору позичальник має право повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов'язанні за договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банку втрачає чинність (а. с. 98).

3 жовтня 2008 року банк на адресу ОСОБА_4 надіслав повідомлення, відправлене рекомендованим листом 9.11.2008 року (а. с. 131-132), відповідно до якого, починаючи з 21.11.2008 року відсоткова ставка за кредитним договором збільшена до 13,08 % на рік (а. с. 130).

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_4 виконував, а починаючи з лютого 2015 року припинив погашати кредит, у зв'язку з чим склалася заборгованість зі сплати кредиту, відсотків, комісії.

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором станом на 31 липня 2015 року становила 44 274,22 доларів США, із яких: 38 743,87 доларів США - заборгованість зі сплати кредиту; 2 664,32 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 473,17 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 273,55 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи: 11,57 доларів США - фіксована частина і 2 107,75 доларів США - процентна складова ( а. с. 4-8).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного заявлені банком позовні вимоги ґрунтуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 в тому, що банк в порушення умов договору, зазначених у пункті 2.3.1, не надіслав йому письмове повідомлення про збільшення процентної ставки у 2008 році спростовуються матеріалами справи, а саме: кредитним договором, у якому в пункті 2.3. закріплено право банку на збільшення в односторонньому порядку розміру процентної ставки за користування кредитом, при цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки (а. с. 98) та письмовим повідомленням № 20.1.3.2/6-22855/1398 від 3.10.2008 року про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, надісланим 29.10.2008 року банком рекомендованим листом на адресу боржника ОСОБА_4, згідно реєстру № 201 USD 1791541 за № 12 (а. с. 130, 131-132), про що свідчить штамп поштового відділення від 9.11.2008 року (а. с. 132).

Доводи апеляційної скарги про отримання позичальником - відповідачем по справі лише 40 000 доларів США, в той час, коли банк брав на себе зобов'язання видати готівку через касу у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 52 290 доларів США, також спростовуються самим текстом договору у пункті 7.1, у якому вказано, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом: видачі готівки через касу у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 52 290,00 доларів США на наступні цілі: споживчі потреби у сумі 40 000,00 доларів США, а також у розмірі 12 290,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених пунктами 2.1.3., 2.2.7. даного договору (а. с. 101).

У пункті 2.1.3. зазначено, що відповідно до даного договору позичальник звертається до банку про надання йому кредиту на сплату чергових страхових платежів відповідно до договорів страхування, укладених відповідно до п. 2.2.7 даного договору і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договорів страхування.

Згідно з пунктом 2.2.7. кредитного договору позичальник надає банку належним чином оформлені, згідно п. 7.3. цього договору, іпотеки, поруки й т. ін. для забезпечення виконання зобов'язань за даним договором, договір страхування заставного майна (на вимогу банку у випадку укладання договору іпотеки згідно п. 7.3. договору), договір страхування наземного транспорту і договір особистого страхування позичальника (а. с. 97).

Пунктом 7.3. кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки у т. п., надані банку з метою забезпечення зобов'язань на даним договором (а. с. 101).

Доказів того, що позичальник не надавав банку договорів страхування, відповідач не зазначав і не надав.

За таких обставин рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, а отже, є законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ О.Ю. Береговий

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська