Справа № 747/58/16-ц
Провадження № 2/747/39/16
РІШЕННЯ

іменем України

02.03.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сильченківської сільської ради Талалаївського району, треті особи відділ Держгеокадастру в Талалаївському районі, Талалаївська РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько ОСОБА_2 працював у сільському господарстві і отримав у власність земельні ділянки площею 4,76 га (рілля) кадастровий номер :04:001:0315 та земельну ділянку площею 0, 23 га (кормові угіддя) кадастровий номер :04:001:0461, які розташовані на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517037 від 01.06.2005 року. За життя 18 липня 2008 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу ОСОБА_1 30 вересня 2013 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті позивач являється спадкоємцем за заповітом, але не може оформити свої спадкові права, поскільки у нього відсутній оригінал Державного акту на право власності земельну ділянку, який був втрачений з невідомих причин.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на земельні ділянки площею 4,76 га (рілля) кадастровий номер :04:001:0315 та площею 0,23 га (кормові угіддя) кадастровий номер :04:001:0461, які розташовані на території Сильченківської сільської ради, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517037 від 01.06.2005 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Представник відповідача Сильченківської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер 30 вересня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 214375 від 02.10.2013 року (а.с.7). Згідно копії заповіту від 18.07.2008 року, посвідченого секретарем Сильченківської сільської ради Талалаївського району за № 222, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.9). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_2 спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 517037 від 01.06.2005 року, згідно з яким ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,99 га на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10).

У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 30 січня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ 517037 від 01.06.2005 року на імя ОСОБА_2 вважати недійсними (а.с. 12).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 29.02.2016 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯГ № 517037 від 21.06.2005 року, що належала ОСОБА_2 станом на 30.09.2013 року становила 89 322 грн. 80 коп. (а.с. 22). Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, і спадкоємцем є ОСОБА_1, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 22.02.2016 року (а.с.26-36).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого був втрачений з невідомих причин.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Поскільки спадкодавець за життя набув право власності на земельну ділянку, і дане майнове право залишаються неуспадкованим спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі 89 322 грн. 80 коп. Саме з цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 893 грн., а ним сплачено 551 грн. 20 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 341 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сильченківської сільської ради, треті особи відділ Держгеокадастру в Талалаївському районі, Талалаївська РДА про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 4,76 га (рілля) кадастровий номер :04:001:0315 та площею 0,23 га (кормові угіддя) кадастровий номер :04:001:0461, згідно Державного акту серії ЯА № 517037 від 01.06.2005 року на території Сильченківської сільської ради в порядку спадкування з заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 30 вересня 2013 року.

Стягнути із ОСОБА_1 341 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко