№263/2809/16-ц
№2/263/1058/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 30,2 кв.м., загальною площею 45,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді вказаної квартири. Спадкодавець залишила розпорядження на випадок своєї смерті, яким заповіла даний об'єкт нерухомості на користь свого сина - ОСОБА_1 У встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена. Також пояснив, що ОСОБА_2 (відповідачка) має право на обов'язкову частку у спадщині, однак вона пропустила строк для прийняття спадщини, на момент відкриття спадщини сумісно зі спадкодавцем не проживала. У зв'язку з цим, просить суд визнати за ним право власності на вказаний об'єкт нерухомості в порядку спадкування за законом.

Позивач та представник позивача надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.

Відповідачка надіслала на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 08 квітня 1993 року Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого вказана квартира належить останній на праві приватної власності (№1936 від 08.04.1993 року).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Маріуполі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис №1971 від 28 серпня 2015 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ у Донецькій області.

На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, посвідчений Першою Маріупольською державною нотаріальною конторою 03 листопада 1994 року за реєстром №7-6310, яким заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 на користь свого сина - ОСОБА_1

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлої ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3, виданим 23 серпня 1962 року, актовий запис №64 від 23 серпня 1962 року.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріусу для оформлення його спадкових прав та видачі свідоцтва про спадщину, однак державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори Турченко Т.П. 02 березня 2016 року, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, у довідці МКП «Маріупольського БТІ» від 23.02.2016 року №391 зазначено, що відомості про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 відсутні. Згідно технічної інвентаризації встановлено, що дана квартира має житлову площу 30,2 кв.м., загальну площу 45,0 кв.м.

Відповідно до особового рахунку НОМЕР_4, у вказаній квартирі проживали: ОСОБА_3 впродовж 15.07.1977 року по 08.09.2015 року та ОСОБА_1 починаючи з 20.09.2002 року.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216, ст.1218, ст.1223, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1241 ЦПК передбачає право на обов'язкову частку у спадщині, зокрема, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Так, судом встановлено, що відповідачка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, будучи рідною донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження та шлюб першої, маючи право на обов'язкову частку у спадщині, у встановлений шестимісячний термін до нотаріальної контори не зверталася, при цьому на момент відкриття спадщини сумісно зі спадкодавцем не проживала. Також 01.03.2016 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву, у якій зазначила, що не претендує на спадщину.

Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачкою позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв'язку з викладеним, враховуючи той факт, що на теперішній час позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через те, що державна реєстрація права власності щодо вказаної квартири не була проведена, суд вважає необхідним захистити його право та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на квартиру АДРЕСА_1. Визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 30,2 кв.м., загальною площею 45,0 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко