АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/4969/15-ц Головуючий в І інстанції Полив'яний В.М.
Номер провадження №22-ц/791/1200/2016 Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -Лісової Г.Є.
Суддів:Бугрика В.В.
Семиженка Г.В.
Секретар -Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 березня 2016 року за позовом ОСОБА_5 до членів правління Садівничого товариства «Озерне» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И Л А:

28.08.2015 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до членів правліннясадівничого товариства «Озерне» ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно рішення правління садівничого товариства «Озерне» №14 від 22.08.2011 року його дачу було відключено від електропостачання. 15.01.2013 року електропостачання до його дачі на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.08.2012 року було відновлено.

Внаслідок відключення від електропостачання він змушений був зігріватися за допомогою керосинової лампи та поставити собі сонячну батарею. Крім того, будучи приватним підприємцем та працюючи в мережі Інтернет, він протягом 15 місяців був позбавлений можливості працювати, у зв'язку з чим просив суд стягнути солідарно з відповідачів заподіяну йому матеріальну шкоду, які він оцінив у 18000,00 грн.

Також, посилаючись на те, що з вини членів правління садівничого товариства «Озерне» йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок відсутності електропостачання протягом 15 місяців та прикладенні додаткових зусиль для організації свого життя, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь у відшкодування моральної шкоди 18000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 09 березня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до членів правління садівничого товариства «Озерне» ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_9, діюча на підставі довіреності в інтересах садівничого товариства «Озерне», доводи апеляційної скарги не визнала, вважаючи їх безпідставними, а ухвалене у справі рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній, просить рішення суду скасувати як незаконне.

ОСОБА_6, ОСОБА_8, представник ОСОБА_9 апеляційну скаргу не визнали, просять її відхилити як безпідставну.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є членом садівничого товариства «Озерне», йому належить декілька садових ділянок, які приєднані до електромережі садівничого товариства.

На підставі постанови правління СТ «Озерне» від 22.10.2011 року позивача відключено від електропостачання. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 29.08.2012 рокувищезазначену постанову скасовано в частині, що стала підставою для відключення позивача від електропостачання.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначав, що внаслідок неправомірних дій членів правління СТ «Озерне» він протягом тривалого часу був відключений від електропостачання, що спричинило йому матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги пред'явлені ОСОБА_5 не до СТ «Озерне», яке є юридичною особою та належним відповідачем у вказаній справі, а до членів виконавчого органузазначеної юридичної особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які здійснюють свої повноваження від імені садівничого товариства «Озерне», а тому є неналежними відповідачами і не можуть нести перед позивачем цивільну-правову відповідальність по відшкодуванню шкоди.

Сторонами в цивільному процесі, згідно зі ст. 30 ЦПК України, є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Відповідно, неналежний відповідач - особа, яка була притягнута позивачем та щодо якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред'явленим позовом.

Позивач ОСОБА_5 пояснив суду апеляційної інстанції, що ним дійсно позов пред'явлено не до садівничого товариства, а до членів правління садівничого товариства, з вини яких його дача НОМЕР_1 була відключена 08.11.2011 року від електропостачання.

Проте згідно із статутом садівничого товариства «Озерне» правління товариства вибирається загальними зборами товариства для керівництва роботою в період між загальними зборами і не несе відповідальності з спірних правовідносин, які виникають між садівничим товариством та його членами або іншими особами.

Як передбачено ст.ст. 11 та 33 ЦПК України, заміна неналежного відповідача судом можлива лише як результат вирішення клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або суд залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Таке клопотання відповідачем у суді першої інстанції заявлено не було.

Разом з тим, чинним процесуальним законодавством апеляційний суд не наділений правом залучення належної особи до участі у справі та вирішення спору як суд першої інстанції.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Таким чином, оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, виходячи з того, що на стадії апеляційного розгляду справи правила щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не можуть бути застосовані, колегія суддів приходить до висновку що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а рішення суду підлягає залишенню без змін, що не перешкоджає позивачу у зверненні до суду за захистом своїх прав до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Г.Є. Лісова

Судді:

В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко