РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №645/1387/16-ц

Провадження №2/645/1298/16

02 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа : Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в неї народився син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач. Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, спільне господарство не вели. Між ними тривали певні відносини з літа 2011 р., які з початку 2013 р. були не постійними та у березні 2014 р. остаточно припинені. Дитини тяжко хворіє, є інвалідом, мешкає разом з позивачкою та її батьками, які надають їй повну матеріальну та моральну підтримку. Після того, як відносини з відповідачем не склались, позивач його не бачила та не чуда, ніякої допомоги дитині відповідач не надає.

Відповідач не був позбавлений інформації стосовно місця перебування позивача та дитини, йому не створювались перешкоди у спілкуванні з сином та у прийнятті участі в житті дитини, тобто він має можливість, але не бажає виконувати батьківські обов'язки, покладені на нього законом.

Просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_7. Пояснила, що відповідач не спілкується з позивачем, яка самостійно займається вихованням та утриманням сина.

Позивач, відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили про розгляд справи у їх відсутності.

Крім того, відповідач подав до суду нотаріально посвідчену заяву про визнання позовних вимог та відсутність заперечень проти позову.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи у відсутність позивача, відповідача та представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.5).

Дитина зареєстрована разом з матір'ю, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає разом з матір'ю, ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2 відповідач мешкає окремо, за іншою адресою: АДРЕСА_3 (а.с.4, 10).

Малолітній ОСОБА_4 страждає на захворювання вродженої аномалії розвитку центральної нервової системи, є інвалідом та потребує тривалого лікування, що підтверджується наданими суду медичним висновком КЗОЗ «ХМДП №4» № 569 від 24.12.2015 р., висновком про проведений у КУОЗ «ХОСБД №1» курс медико-соціальної реабілітації (а.с.6, 7).

За повідомленням Центру поштового зв'язку №1 Харківської дирекції Поштамту від 18.05.2016 р., візуальною перевіркою за перівод з 01.05.15 р. по 30.04.16 р. виробничих документів поштові перекази на ім'я ОСОБА_1 від ОСОБА_2 не значаться.

Адміністрацією КЗОЗ «ХМДП №4» надано листа №301 від 26.04.2016 р. про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку дитячої поліклініки з народження. Догляд за дитиною

здійснюють мати та бабуся хлопчика. Батько дитини станом здоров'я сина у дільничного лікаря-педіатра не цікавився, в поліклініку з цього приводу не звертався.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона знайома з сім'єю позивача близько 30 років. Свідкові відомо, що відповідач, батько дитини, жив з позивачкою нетривалий час, близько року-півтора, не постійно. З 2014 р. він з ними не живе, не телефонує та не цікавиться сином, не надає матеріальної або моральної допомоги позивачеві. Дитину утримують мати та її батьки, які бажають його участі у вихованні дитини.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона знайома з сім'єю позивача з 2008 р., вони часто спілкуються. У 2011 р. позивачка познайомила свідка з відповідачем, з яким зустрічалась та мала певні відносини. У 2012 р. позивачка народила сина ОСОБА_7, батьком якого є відповідач. Після народження дитина дуже хворіла і відповідач відвідував їх у лікарні. Після їх повернення додому відповідач приходив до них у гості, але з ними не проживав і допомоги не надавав. З весни 2014 р. відносини позивача з відповідачем остаточно припинились, і дитиною він не цікавиться. Перешкод відповідачеві у спілкуванні з дитиною ніхто не чинив. Хлопчика утримують та доглядають його мати, бабуся та дідусь, з якими він живе. Для проходження лікування дитини за кордоном України необхідно отримати згоду батька на виїзд неповнолітнього і таку згоду від відповідача було дуже важко отримати, оскільки в нього не було часу на відвідування нотаріуса.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що він є батьком позивача, яка народила сина ОСОБА_7, їх онука, у 18 річному віці. Відповідачеві, батькові дитини, також було 18 років, тому, можливо, він ще не готовий до батьківства. Хлопчик був дуже хворий, кілька місяців лікувався, став інвалідом. Протягом 2-2,5 років позивачка підтримували відносини з відповідачем, не перебуваючи з ним у шлюбі, періодично вони зустрічались, але на початку 2014 р. посварились та остаточно припинили відносини. Відповідач припинив їх відвідувати, не спілкується з позивачкою, не надає матеріальної, моральної або фізичної допомоги. Вони не забороняли йому спілкуватись з позивачкою і з сином та не вимагали коштів на утримання. Натомість, позивачка прохала його відвідати сина, поспілкуватись з ним, але відповідач відмовився. Періодично вони виїжджають за кордон для лікування онука і кожного разу відповідача важко знайти. Він не надає ні матеріальної, ні фізичної допомоги на утримання сина ОСОБА_7.

ОСОБА_5, допитана в якості свідка, пояснила суду, що позивачка зустрічалась з відповідачем та у 2012 р. народила сина ОСОБА_7. Коли дитина захворіла, відповідач був поряд з позивачкою. Поступово їх відносини стали погіршуватись, вони сварились, та у 2014 р. він пішов від неї. Перешкод у спілкуванні з сином відповідачеві ніхто не вчиняв. Свідок особисто розшукувала відповідача для отримання його дозволу для виїзду дитини за кордон, при цьому він жодного разу не питав її про сина, та на її розповідь про нього ніяк не реагував, на запрошення до спілкування не відповідав.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 297 від 11.05.2016 р., орган опіки і піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина, малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи наведене, а також визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, суд дійшов висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_7, у зв'язку з чим має бути позбавлений батьківських прав відносно нього.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.164, 165, 166, 167 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовільнити.

ОСОБА_2 позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через

Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя