Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/9246/15-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н. В.
Категорія 39 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Товянської О.В.,

Григорусь Н.Й.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднаної державної податкової інспекції м.Коростеня про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її двоюрідна баба ОСОБА_3 та залишилося спадкове майно у вигляді 15/100 ч. житлового будинку АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що вона до смерті ОСОБА_3 проживала з нею постійно в квартирі АДРЕСА_2 проте Коростенська міська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачка за вказаних обставин просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначає, що більше 10 років проживає в тій частині будинку, яка раніше належала ОСОБА_3, ремонтує цю частку будинку, обслуговує земельну ділянку та оплачує комунальні платежі. В той же час, третя особа по справі ОСОБА_4 не проживає у спірному будинку з 2006 року, технічним станом та ремонтом будинку не цікавиться та ніяких грошових коштів або матеріалів не надавала.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Із змісту позовної заяви, яка у подальшому не уточнювалась, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла двоюрідна баба, із слів позивачки, ОСОБА_3

Позиваючись до суду у 2015 році ОСОБА_2 зазначала, що після смерті ОСОБА_3 вона добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років володіла спірним майном, а саме проживала у квартирі АДРЕСА_2 яка належала двоюрідній бабі.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, законодавець визначив, що заволодіння майном повинно бути добросовісним. Тобто, особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Про те, що ОСОБА_3 є двоюрідною бабою позивачки належні та допустимі докази на підтвердження даної обставини в матеріалах справи відсутні.

Вирішуючи спір та встановивши, що ОСОБА_2 фактично ще з 1977 року знала, що вона на час виникнення спірних правовідносин не є спадкоємцем спірного майна у контексті положень ст.ст.529, 530 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визнання за нею права власності в порядку набувальної давності, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, навівши відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного встановлення фактичних обставин справи безпідставні, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до частини 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищенаведеного, судом першої інстанції при вирішенні даної справи вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді