Категорія: 20 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Завидовської-Марчук О.Г., Свистун О.В.,

з участю секретаря Концевич Я.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Термінус» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

18 травня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до ТзОВ «Термінус» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивувала тим, що у 2011 році придбала у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» одні двері в спальню моделі «Венге-16» вартістю 2545 грн., з яких 1300 грн. вона внесла як завдаток. Претензій щодо якості дверей не виникало, розрахунковий документ продавець не надав. У подальшому позивач замовила ще п'ять дверей, які були 27 лютого 2012 року доставлені у її квартиру. Через кілька днів виявилось багато недоліків по якості, встановлені двері не закривались, відійшов шпон по торцю, двері почали скрипіти.

Вказує, що відразу після виявлення дефектів, звернулась до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, у магазині якого придбала двері, з вимогою про усунення недоліків. Незважаючи на неодноразові запевнення у тому, що недоліки будуть усунуті, продавець будь-яких дій не вчинив.

У зв'язку з цим, 27 травня 2013 року позивач направила письмову претензію до виробника, який рекомендував їй звернутися до продавця дверей.

В жовтні 2013 року, після неодноразових звернень позивача, представники ТзОВ «Термінус» забрали двері та 26 грудня 2013 року доставили нові двері з позначкою виготовлення 7 листопада 2013 року, на яких через місяць усі дефекти виявились знову. Позивач двері не встановлювала і на даний час вони зберігаються в заводській упаковці.

16 грудня 2014 року позивач надіслала відповідачеві заяву із фотографіями дверей, де видно усі недоліки. ТзОВ «Термінус» листом від 16 січня 2015 року запропонувало позивачеві звернутися до їх інженера по якості для вирішення вказаного спірного питання.

На претензію від 14 лютого 2015 року позивач відповіді взагалі не отримала.

Позивач просила суд розірвати договір купівлі-продажу, стягнути з відповідача 16176 грн. грошової суми у якості повернення за товар неналежної якості та 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

10 листопада 2015 року позивач подала заяву про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення коштів за товар до 23572 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Термінус» про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2016 року та постановити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача, кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - інспекції з питань захисту прав споживачів у Волинській області подав до суду письмове клопотання, в якому просив розгляд скарги провести за його відсутності, апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела отримання, заміну чи виготовлення дверей у ТзОВ «Термінус» та сплату за нього відповідних коштів. Крім того, позивач пред'явила позов після спливу строку позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до ТзОВ «Термінус» із письмовою заявою про недоліки дверей, виробництва вказаного товариства, моделі «Венге-16», які вона придбала у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» в м. Луцьку, які продавцем на її численні звернення усунуті не були (а.с. 8, 9).

Листом від 21 серпня 2013 року ТзОВ «Термінус» рекомендувало позивачеві звернутися до продавця дверей (а.с. 10).

ОСОБА_1 повторно направляла відповідачеві претензії від 26 вересня 2013 року та 16 грудня 2014 року (а.с. 11-15). ТзОВ «Термінус» листом від 16 січня 2015 року запропонувало позивачеві звернутися до їх інженера по якості для вирішення вказаного спірного питання (а.с. 16).

14 лютого 2015 року позивач звернулася до відповідача із заявою з проханням повернути їй кошти за товар неналежної якості, а 16 квітня 2015 року - із скаргою з вимогою розглянути її попередню заяву (а.с. 17, 38).

Відповідно до висновку № О-23 комплексного експертного товарознавчого та будівельно-технічного дослідження від 23 березня 2016 року, проведеного Волинською торгово-промисловою палатою, на дверних полотнах п'яти комплектів внутрішніх міжкімнатних дверей моделі «Венге-16» виявлено недоліки (дефекти), а саме відшарування шпону, розбухання деревних матеріалів з втратою товарного вигляду на окремих ділянках виробу, наявність щілин, перекосів та зазорів, перекіс розмірів деталей виробу, зазор у з'єднанні деталей, вм'ятини під шпоном, несиметричність просвердлених отворів, дрібні поверхневі тріщини, різний відтінок в кольоровій гамі. Подальше використання майна відповідно до його цільового призначення неможливе. Виробником наданих для дослідження п'яти комплектів внутрішніх міжкімнатних дверей моделі «Венге-16» є ТзОВ «Термінус».

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи письмової переписки між сторонами та висновку експертного дослідження протягом встановленого гарантійного строку виявилися істотні недоліки у придбаних позивачем ОСОБА_1 міжкімнатних дверях, виробництва ТзОВ «Термінус».

Заперечення відповідача проти позову колегія суддів до уваги не бере, оскільки, як вбачається з наявних в матеріалах справи фотографій та транспортних документів, відповідач вживав заходів щодо усунення недоліків товару, замінивши в грудні 2013 року неякісний товар на двері, виготовлені у листопаді 2013 року (а.с. 18, 19, 105, 106).

Доводи щодо відсутності доказів про те, що наявні у позивача двері виготовлені відповідачем спростовуються висновком № О-23 комплексного експертного товарознавчого та будівельно-технічного дослідження від 23 березня 2016 року, проведеного Волинською торгово-промисловою палатою.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалене без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, вказане рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 12481 грн. сплаченої за товар грошової суми, зобов'язавши позивача після отримання вказаної суми коштів повернути відповідачеві п'ять дверних полотен, налічник (23,5 шт.), додаткову коробку (3 шт.), поріг (2 шт.), добір (5 шт.).

Вартість товару підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком та прайсами виробника (а.с. 7, 149, 150).

Підстав для стягнення із відповідача вартості перших придбаних позивачем дверей немає, оскільки, як пояснила позивач в судовому засіданні, вказані двері є якісними.

Інші, зазначені позивачем витрати, зокрема на монтаж дверей, їх доставку, фотографування, поштову відправку листів не можуть бути відшкодовані позивачем, оскільки ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено відшкодування лише сплаченої за товар грошової суми.

Не може бути задоволена вимога позивача про розірвання договору купівлі-продажу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач придбала товар не безпосередньо у виробника, а у продавця фізичної особи -підприємця ОСОБА_3, позовних вимог до якого позивач не заявляла. При цьому суд застосовує реальний спосіб захисту прав позивача.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

На думку колегії суддів, задоволення позову в частині стягнення сплаченої за товар грошової суми є достатньою сатисфакцією заподіяної позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 5 ст. 88 ЦПК України з ТзОВ «Термінус» в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Термінус» на користь ОСОБА_1 12481 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят одну) грн. сплаченої за товар грошової суми.

Зобов'язати ОСОБА_1 після отримання вказаної суми коштів повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Термінус» п'ять дверних полотен, налічник (23,5 шт.), додаткову коробку (3 шт.), поріг (2 шт.), добір (5 шт.).

В решті позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Термінус» в дохід держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді