Справа № 689/256/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.05.2016 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий - суддя Баськов М.М.

за участю:

секретаря Кушнір О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області про встановлення факту реєстрації шлюбу та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, в якому просить встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_3, який помер 25.02.1995, та ОСОБА_4, яка померла 17.11.2015, а також визнати за ним як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 право на земельну частку (пай), яке належало померлій як спадкоємиці майна ОСОБА_3, якому це право належало на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0146351.

На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що за життя його батько ОСОБА_3 отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Мічуріна, однак з невідомої причини в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище батька помилково вказане - ОСОБА_3. 25.02.1995 батько помер. Після смерті батька спадщину прийняла мати позивача - ОСОБА_5М, яка проживала та була зареєстрована з ним на день смерті, однак свідоцтво про шлюб між батьками не збереглося, актовий запис в архівах відділу ДРАЦС відсутній. 17.11.2015 мати померла. Позивач, будучи її спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, проте через помилку у правовстановлюючому документі на право на земельну частку (пай), а також у зв"язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт реєстрації шлюбу між батьками, не може реалізувати свої спадкові права щодо земельної частки (паю), право на яку належало ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач і його представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. ОСОБА_1 пояснив, що батьки одружилися в 1946 році, коли батько прийшов з війни. Жили вони спочатку в с.Волудринці, а потім в с.Шевченка Ярмолинецького району. Батько працював в колгоспі їздовим.

Представник відповідача - Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка у встановленому порядку оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився, від нього надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши позивача і його представника, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у 1946 році Кадиївською сільською радою Ярмолинецького району був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Факт реєстрації шлюбу підтверджується, зокрема, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія ЯЮ №236805 від 29.07.1952, згідно якого його батьками вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5); довідками виконкому Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району №734 від 05.02.2016 про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одна і та ж особа (а.с. 8); та №999 від 01.03.2016 про те, що на день смерті ОСОБА_3 разом з ним була зареєстрована і проживала дружина - ОСОБА_4, а також показаннями позивача, допитаного як свідка.

Згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції №02.3.04-35/1388 від 23.12.2015 актовий запис про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за 1946 рік по виконавчому комітету Кадиївської сільської ради Ярмолинецького району відсутній. Книги державної реєстрації актів про шлюб по зазначеному органу державної реєстрації за 1939-1945 роки збереглися частково.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1А про встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що передбачено ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

25 лютого 1995 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БВ №005026 від 02.03.2995 (а.с. 6).

Померлий за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім.Мічуріна, смт.Ярмолинці Ярмолинецького району.

Дані обставини підтверджуються: сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0146351, виданого 28.01.1997 на підставі рішення Ярмолинецької райдержадміністрації від 26.12.1996 №333-р (а.с. 7); довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області №734 від 05.02.2016 (а.с. 8).

Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_4, яка була дружиною ОСОБА_3 і його спадкоємицею першої черги за законом, прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області №999 від 01.03.2016.

17 листопада 2015 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БВ №266459 від 17.11.2015.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_4 і її спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, проте не може отримати свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавиці.

Дані обставини підтверджуються рішенням Ярмолинецького районного суду від 05.02.2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4; даними спадкової справи №225/2015, заведеної 08.12.2015 після смерті ОСОБА_4, відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2015 №871/01-16.

Оцінюючи досліджені по справі докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_4, як спадкоємець ОСОБА_3, успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало останньому, а позивач як спадкоємець, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, має право на вказану земельну частку (пай).

Судові витрати на користь позивача з відповідача не стягуються відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України за клопотанням позивача.

На підставі ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. 16, 1218, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу у 1946 році між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований в Кадиївській сільській раді Ярмолинецького району Хмельницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, право на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на землях бувшого КСП ім. Мічуріна, смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, як спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, яка померла 17 листопада 2015 року, яка успадкувала дане право як спадкоємець ОСОБА_3, який помер 25 лютого 1995 року, якому дане право належало на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0146351, зареєстрованого 17.03.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №327.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя М.М.Баськов