22.04.2016 227/5224/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Хоменко Д.Є.
при секретарі - Малашко С.В.
за участю сторін:
представника позивача - не з'явився,
відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Фонду гарантування вкладів осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № КИПНФ/1003533.4 від 11 вересня 2012 року у розмірі 109289,88 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що надав відповідачу за умовами кредитного договору у тимчасове користування грошові кошти у сумі 117600,00 грн. строком до 10.09.2022 р. зі сплатою 18,20 % річних та зі сплатою щомісячної комісії на рівні 0,20 % від суми кредиту.
Зазначив, що не має змоги надати суду примірник Кредитного договору з додатковими угодами до нього, а також договори, укладені з Відповідачем для забезпечення виконання кредитних зобов'язань (договори іпотеки/застави/поруки тощо) у зв'зку з тим , що вказані документи фактично знаходяться в приміщення головного офісу банку за адресою: м. Донецьк, вул. Артема, 125, тобто в зоні проведення антитерористичної операції.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений шляхом оголошення у газеті «Урядовий Кур'єр» від 16 квітня 2016 року № 73. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Керуючись правилами ст.169, 224 ЦПК України, суд, вважає можливим, розглянути справу за відсутності відповідача, що не з'явився, на підставі матеріалів справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини, та відповідні ним правовідносини.
Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно частини 4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ст. 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 11.09.2012 р. між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № КИПНФ/1003533.4. За умовами якого Банк надав Позичальнику (відповідачу) у тимчасове користування грошові кошти у сумі 117600,00 грн., строком до 10 вересня 2022 року зі сплатою 18,20% річних та сплатою щомісячної комісії на рівні 0,20% від суми кредиту.
З метою підтвердження факту отримання відповідачем наданого кредиту, розміру сплачених платежів, позивач долучив до матеріалів справи виписку з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 11.09.2012 року по 13.08.2015 року.
У якості доказу умов надання кредиту позивач долучив до матеріалів справи роздруківку з автоматизованої банківської системи в якій зазначено реквізити позичальника, реквізити договору, сума договору, процентна ставка, термін дії договору.
Однак, позивач у порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надав суду кредитний договір № КИПНФ/1003533.4., від 11.09.2012 року та всі додаткові угоди до нього, заборгованість за яким є предметом спору між сторонами. При цьому відсутні посилання на підставі звільнення від доказування визначені у ст.61 ЦПК України.
Суд звертає увагу, що разом з позовною заявою позивач заявляв клопотання про витребування доказів у відповідача, оскільки самостійно надати докази по справі він не має можливості. у зв'язку із тим, що вказані документи фактично знаходяться в приміщенні головного офісу Банку в м. Донецьку.
Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2016 року в задоволенні клопотання представника позивача було відмовлено, з огляду на об'єктивні причини, в зв'язку з проведенням у м.Донецьк та м.Харцизьк антитерористичної операції.
На виконання Указу Президента від 14.11.2014 №875/2014 про введення в дію рішення РНБО «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», а також Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», рішенням ДП «Укрпошта» від 27.11.2014 року було зупинено приймання і доставка поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою, зокрема до м. Харцизьк та м.Донецьк. Таким чином, суд позбавлений можливості належним чином направити поштою за адресою реєстрації відповідача процесуальні документи про витребування будь-яких документів.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Із змісту ст.129 Конституції України вбачається, що однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 58, 59, ч.3 ст.61 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ч.ч.1.2 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Позивачем не надано суду безперечних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. За наведених обставин у суду немає об'єктивної можливості встановити наявність між сторонами кредитних правовідносин, перевірити суму кредиту, комісії та процентів.
Отже, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не зазначено і не подано належних, достатніх, беззаперечних та достовірних доказів на підтвердження обставин зазначених у позові, в його задоволенні слід відмовити за недоведеністю.
Водночас, слід зазначити, що відмова в задоволенні позову у зв'язку з недоведеністю заявлених вимог не позбавляє особу права повторного звернення до суду з позовом в порядку визначеному процесуальним законом.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, суд не вирішує питання про компенсацію судових витрат, понесених позивачем при зверненні до суду із позовом.
На підставі викладеного, ст. ст. 10,11, 57-60, 509 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,61,79,88,212-215,218,224-228,233 ЦПК України, суд-
У задоволенні позову Фонду гарантування вкладів осіб в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» в інтересах Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя Д.Є.Хоменко