Номер провадження: 22-ц/785/5036/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016р. по справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИЛА:

20 серпня 2013р. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв» звернулось з позовом, який остаточно уточнив просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8926грн.41коп., і судові витрати (а.с.1-3, 43-45).

В обґрунтування позову позивач вказав, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири № 34 у корпусі № 6 будинку № 22-а по вулиці Балківська в м. Одесі на праві приватної власності. Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв» є балансоутримувачем житлового комплексу за вказаною адресою та виконавцем послуг з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території. Крім надання послуг з обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території на підставі ст.22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та у відповідності до договору, укладеного з КП «Теплопостачання міста Одеси», обєднання є колективним замовником (абонентом) послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У зв'язку з цим, об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактичних спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Кошти, що сплачуються власниками приміщень за надані їм комунальні послуги, надходять на рахунок об'єднання для накопичення і наступного перерахунку КП «Теплопостачання м. Одеси» у встановлені договором строки.

Позивач послався на те, що відповідач не виконує обов'язки, покладені на неї чинним законодавством про житлово-комунальні послуги та договором, в результаті чого у неї утворилась заборгованість.

Позивач стверджував, що житлові комунальні послуги надавались споживачу в повному обсязі. З приводу ненадання чи неналежного надання послуг жодних заяв від відповідача не адресу позивача не надходило, а навпаки відповідач 17 червня 2013р. надавала заяву про реструктуризацію боргу, в якій вона визнала свій борг у розмірі 7221грн.89коп., та сплатила перший внесок у розмірі 501грн., але в подальшому для укладання договору про реструктуризацію боргу відповідач не з'явилася та припинила будь-яку оплату як суми заборгованості, так і поточних платежів за комунальні послуги.

Позивач вказав, що станом на 01 вересня 2013р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 по оплаті за надані комунальні послуги складає 7227грн.89коп., пеня за несвоєчасну сплату послуг з обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі подвійної ставки НБУ за Договором складає 815грн.61коп., сума штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості за послуги за обслуговування будинку та прибудинкової території на підставі Договору складає 643грн.35коп., інфляційні збитки від несплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки складає 8грн.45коп., штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми з оплати послуг теплопостачання складають 231грн.11коп., а всього загальна сума стягнення з урахуванням штрафних санкцій складає 8926грн.41коп., що і просив позивач стягнути з ОСОБА_2, і судові витрати у розмірі 229грн.40коп.

Заочним рішенням суду від 28 січня 2014р. позовні вимоги були задоволені в повному обсязі (а.с.60-62).

Ухвалою суду від 21 липня 2015р. заочне рішення суду було скасовано з призначенням справи до слухання у загальному порядку (а.с.98).

При новому розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що відповідач за місцем реєстрації не може проживати, оскільки в квартирі не закінчені ремонтні роботи, викрадено електролічильник, а тому за вказаних обставин відповідач не отримує комунальні послуги та не повинна сплачувати за них, та у відповідача не має оригіналу договору з позивачем про надання комунальних послуг.

Рішенням суду від 04 квітня 2016р. позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 8926грн.41коп. і судові витрати в сумі 229грн.40коп. (а.см.172-175).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд у порушені вимог матеріального та процесуального права задовольнив позов, та не врахував усі обставини по справі (а.с.1789-180).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_2, представників Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв», вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольнивши вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав відповідні докази на підтвердження позову, а доводи відповідача є необґрунтованими та спростовуються встановленими обставинами по справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд надав належну оцінку та нормам діючого законодавства України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004р. №1875-УІ у сфері житлово-комунальних послуг відносини між їх учасниками здійснюються виключно на договірній основі. Статтями 20, 21 цього Закону визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязками споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору; оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом; обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно з законодавством та умовами договору.

Відповідно до ч.ч.8,9 ст. 22 Закону України, «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» відмова від оплати рахунків або несплати рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку. Власники несуть відповідальність за своєчасність здійснення платежів незалежно від використання приміщень особового чи надання належних їм приміщень в оренду.

Згідно до ч.ч.6,7 ст. 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частини загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Право на звернення до суду виникає у об'єднання через 60 днів з дня припинення платежів.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру відповідач ОСОБА_2 є власником квартири № 34 в будинку № 22-А корпус 6, загальною площею 80,2кв.м., житловою площею 41,1кв.м. (а.с.7,8).

ОСОБА_2 зареєстрована за вказано адресою з 19 лютого 2013р., що підтверджується копією паспорту на а.с.4-5.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Сім Самураїв» є балансоутримувачем житлового комплексу за вищевказаною адресою та виконавцем послуг з утримання та обслуговування будинку та прибудинкової території. Також обєднання є колективним замовником (абонентом) послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та відповідає за своєчасну сплату вартості фактичних спожитих членами об'єднання комунальних послуг.

Згідно Договору № 1454 укладений між КП «Теплопостачання м.Одеси» та Позивачем Позивач є колективним замовником (абонентом) послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. У зв'язку з цим, об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактичних спожитих членами об'єднання комунальних послуг (а.с.32-34).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не сплачує за житлово-комунальні послуги та у неї утворилась заборгованість, та з приводу ненадання чи неналежного надання послуг жодних заяв від відповідачки ОСОБА_2 не надходило.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 01 вересня 2013р. складає 7227грн.89коп., а саме за теплопостачання в сумі 4011грн.12коп., і обслуговування прибудинкової території в сумі 3216грн.17коп., а також пеня за несвоєчасну сплату послуг з обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території у розмірі подвійної ставки НБУ в сумі 815грн.61коп., сума штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості за послуги за обслуговування будинку та прибудинкової території в сумі 643грн.35коп., інфляційні збитки від несплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки складає 8грн.45коп., штрафні санкції у вигляді 3% річних від простроченої суми з оплати послуг теплопостачання складають 231грн.11коп., а всього загальна сума стягнення з урахуванням штрафних санкцій складає 8926грн.41коп.

Судова колегія, не приймає до уваги твердження представника ОСОБА_2, щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки відповідач 17 червня 2013р. надавала заяву про реструктуризацію боргу, в якій вона визнала свій борг у розмірі 7221грн.89коп., та сплатила перший внесок у розмірі 501грн., але в подальшому для укладання договору про реструктуризацію боргу відповідач не з'явилася та припинила будь-яку оплату як суми заборгованості, так і поточних платежів за комунальні послуги.

Безпідставними є твердження представника відповідачки про відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, оскільки відповідачка та її представник двічі отримували екземпляри договору про надання житлово-комунальних послуг, про що свідчать їх підписи у журналі реєстрації договорів (а.с.147-149).

Пунктом 4.1 Договору про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, укладений між позивачем та відповідачем 03 листопада 2008р., передбачено стягнення пені за несвоєчасну оплату наданих послуг у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Також Договором передбачено стягнення штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості.

Судом апеляційної інстанції було надано можливість сторонам провести звірку нарахування та сплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_2, та вказаною звіркою було підтверджено, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 7227грн.89коп. (а.с.228-230).

Судова колегія не приймає до уваги твердження представника відповідачки відносно того, що ОСОБА_2 не повинна сплачувати послугу за теплопостачання, оскільки вона тривалий час не мешкає в квартирі, та фактично до її квартири було перекрито теплопостачання з урахуванням наступного.

Так, постановою Верховного Суду України від 11 листопада 2015р. по справі за №6-1706 цс15 висловлено правову позицію та звернуто увагу на те, що відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Тому обєднання виконало зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка ОСОБА_2 незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобовязана оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник не надали суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_3