У Х В А Л А

04.05.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Гечка К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3

третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк»,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 259/ФКВ-07 від 15 серпня 2007 року укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, яка станом на 30 липня 2015 року складає 540394.59 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатна квартира, житловою площею 40.6 кв.м., загальною площею 66.7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом передачі іпотекодержателю публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у власність вказаного предмета іпотеки та визнання на нього права власності за ПАТ «Дельта Банк» за вартістю, визначеною на момент набуття права власності на нього на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. В решті позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено. Постановлено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 в дохід держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України з кожного по 913.5 судового збору.

Відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд даного заочного рішення, посилаючись на те, заочне рішення було постановлено за її відсутності, оскільки вона не отримувала жодних судових повісток.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив і пояснив, що заява про перегляд заочного рішення не містить виклад обставин і посилання на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав та просить її задовольнити.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримав.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідачка ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В заяві про перегляд заочного рішення відповідачкою не наведені обставини та не надані суду докази в підтвердження того, що вона не зявилася у судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин, крім того останньою до заяви про перегляд заочного рішення не надані докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву відповідачки ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Розяснити заявниці про її право на апеляційне оскарження заочного рішення суду в загальному порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України, а саме на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.