Справа № 362/3883/14-ц Головуючий у І інстанції Марчук О. Л.
Провадження № 22-ц/780/2125/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 25.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С.В.

суддів: Мережко М.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Бобка О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 Держземагенства у Васильківському районі Київської області про визнання недійсними та скасування державних актів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року від ОСОБА_3 до суду надійшла позовна заява, в якій просила визнати недійсним та скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки видані ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та скасувати державну реестрацію вказаних земельних ділянок.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року позов задоволено частково визнано недійсним і скасовано державні акти видані на імя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 із скасуванням державної реєстрації цих земельних ділянок. Розподілено судові витрати. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просила рішення суду через порушення судом норм матеріального і процесуального права скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог щодо неї.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

За договором купівлі-продажу від 26 листопада 2002 року, позивач придбала земельну ділянку площею 0,073 га., що розташована на території Застугнянської сільської ради Васильківського району Київської області, надану для ведення садівництва в садовому товаристві «Співдружність», яка належала ОСОБА_8 на підставі державного акта серії IV-КВ № 050720 (31654) від 04 жовтня 2001 року, що підтверджується копією цього акту.

На замовлення позивача ТОВ «Рідна Земля» розробило документацію із землеустрою та присвоєння кадастрового номеру придбаної нею земельної ділянки.

За зверненням позивача ОСОБА_7 Держземагенста у Васильківському районі Київської області надало Рішення № РВ-014 від 28 січня 2014 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у звязку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 700189 від 20 січня 2010 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1376 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:007:0068, що розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Червоне, вул. Зоряна, 8.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 700188 від 20 січня 2010 року ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0,1346 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:007:0069, що розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Червоне, вул. Зоряна, 10.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 700190 від 20 січня 2010 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,1335 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :04:007:0070, що розташована за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Червоне, вул. Василя Стуса, 28.

Згідно із висновком експерта, за результатами проведення судової комплексної експертизи з питань землеустрою та земельно-технічної експертизи від 22 жовтня 2015 року, земельна ділянка, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту серії ЯК № 700188 від 20.01.2010. та земельна ділянка, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акту серії ЯК № 700190 від 20.01.2010., частково накладаються на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_8 на підставі державного акта серії IV-КВ № 050720 (31654) від 04.10.2001. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та його затвердження не відповідають вимогам законодавства чинного станом на 18 грудня 2008 року.

Земельна ділянка кадастровий номер :04:007:0068, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ЯК № 700189 від 20.01.2010., не накладається на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_8 на підставі державного акта серії IV-КВ № 050720 (31654) від 04.10.2001.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позов є обґрунтованим саме щодо вимог до відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а тому підлягає задоволенню тільки в частині вимог до них з відмовою в задоволенні позову щодо вимог до іншого відповідача.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства України та відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

За змістом вказаних процесуальних норм, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до розяснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до ст. 23 ЗК України в редакції, що діяла станом на дату видачі ОСОБА_8 державного акту на право власності на земельну ділянкуправо власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 224 ЦК України в редакції, що діяла на дату купівлі-продажу вказаної земельної ділянки позивачем за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 44 ЦК України, що діяла на той час, повинні укладатись у письмовій формі: угоди громадян між собою на суму понад сто карбованців, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та інших угод, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

За положеннями частини першої статті 126 ЗК України, в редакції, що діяла станом на дату видачі відповідачам державних актів на право власності на земельні ділянки, право власності на земельну ділянку посвідчувалось відповідним державним актом.

Згідно з ч. 1, ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

За такого, колегія суддів вважає, що, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, суд першої інстанції розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, в тому числі й ті на які посилається апелянт, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову.

У постанові Верховного Суду України № 6-57цс13 від 19 червня 2013 року, викладено правовий висновок згідно із яким державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень; у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Тому , посилання апелянта на цю постанову в обґрунтування своїх заперечень на позов безпідставні ілише підтверджують правильність висновку районного суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Тому, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: М.В. Мережко,

ОСОБА_2