Справа № 344/9365/15-ц
Провадження № 2/344/1341/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Домбровської Г.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Орган опіки та піклування МВК про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Орган опіки та піклування МВК про позбавлення батьківських прав, мотивуючи тим, що Відповідач більше восьми років не цікавиться неповнолітніми дітьми, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не займається їхнім вихованням та розвитком.

Позивач в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами з кореспонденцією суду, які направлялися на адресу зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання Відповідача та повернулися на адресу суду з відміткою поштового органу «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

На виконання вищезазначеної статті судом було повідомлено відповідача про час та місце розгляду справи через оголошення в пресі, проте, відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 59-60,65).

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Частиною 4 статті 169 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відтак, виходячи зі змісту частини 4 статті 169 та частини1 статті 224 ЦПК України, а також того, що Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подано, зважаючи на заяву Позивача, в якій вона не заперечує проти винесення заочного рішення, з огляду на подання Позивачкою достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 23.05.2000 року по 22.04.2005 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.04.2005 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дітей залишено з матір"ю- ОСОБА_1 (а.с.24).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу залишені на проживання та виховання з Позивачем.

Як випливає зі змісту позовної заяви, Відповідач не надає належної матеріальної допомоги дітям, не займається їхнім вихованням, тривалий час не виявляє щодо дітей батьківського піклування, з дітьми не спілкується, не цікавиться їхнім розвитком, ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків. Відповідач не бачився з дітьми більше 8 років, ухиляється від матеріальної допомоги на дітей.

Оскільки, всі питання щодо виховання та утримання дітей вирішуються Позивачем самостійно без участі та підтримки зі сторони Відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Представником органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано суду висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, в якому з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. ( а.с.49-50).

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України і з'ясовує які безсумнівні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов'язками, чи вживалися до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

З інформації про результати психологічного обстеження дітей, проведеного практичним психологом навчального закладу від 02.07.2015 року №214, 215 відомо наступне. Діти з першого класу навчаються в ЗШ №4, тато впродовж навчання дітей жодного разу не з"являвся у школі, дітьми опікується виключно мати, сім"єю для ОСОБА_4 є мама, сестра, бабуся та дідусь, найбільш значимою є мати. Зі слів ОСОБА_4, батько з ними впродовж 10 років не проживає, не спілкується, не допомагає, не приймає участі у його житті. Зі слів ОСОБА_5, випливає, що батьки дівчинки не проживають разом, проте дитина оточена любов"ю та піклуванням зі сторони матері, баби та діда, з якими разом проживає, про батька не згадує, оскільки він давно з ними не живе.

А тому, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Докази, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, в матеріалах справи відсутні.

З врахуванням того, що Відповідач проявляє байдужість до дітей, не бере участі у їх вихованні, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 19, 141, 180-182, 184, 164 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Орган опіки та піклування МВК про позбавлення батьківських прав,- задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Домбровська Г.В.