Справа № 457/1342/15-ц
провадження №2/457/126/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.,

при секретарі - Словіцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні.

Позивачі позивні вимоги мотивує тим, що їм ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачу, який являється їх сином ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідач вже довший час (більше 3-ох років) фактично не проживає у даній квартирі, а лише зареєстрований у цій квартирі та безпідставно не бере жодної участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Фактично відповідач на даний час проживає за межами України і не має наміру повертатись в Україну.

В подальшому позивачі уточнили позовні вимоги та просять суд: припинити права ОСОБА_3 на ? ідеальну частину в квартирі АДРЕСА_1; визнати за ними ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності у рівних частках по ? ідеальній частці права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, причин своєї неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд зі згоди представника позивача, висловленої у відповідній заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали спрви, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідачу, який являється їх сином ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2005 року, ОСОБА_1 являється власником ? ідеальних частин квартири АДРЕСА_1. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2005 року та Договору купівлі-продажу квартири від 16.08.2006 року, ОСОБА_2 являється власником ? ідеальних частин квартири АДРЕСА_1. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.06.2005 року, відповідач ОСОБА_3 являється власником ? ідеальних частин квартири АДРЕСА_1. Спірна квартира складається з чотирьох кімнат, житловою площею 59,2 кв.м., загальною площею 75,2 кв.м., підтвердженням чого є технічна характеристика квартири.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 365 ЦК України для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

В ході розгляду справи встановлено, що частка ОСОБА_3 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину і є незначною. Технічний виділ даної частки неможливий. Реальний поділ квартири АДРЕСА_1 між співвласниками неможливий.

Суду не представлено жодних доказів, які б свідчили, що припинення права власності відповідача на частку у квартирі, може завдати істотної шкоди його інтересам чи інтересам членів його сім'ї.

Беручи до уваги, те що частка відповідача є не значною і не може бути виділена в натурі, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 60, 179, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 365 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 ідеальну частку у спільному майні - в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 ідеальних частини квартири АДРЕСА_1.

Визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по 1/2 ідеальних частин належить квартира АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

.

Суддя: В. І. Марчук