_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4792/15-ц
Провадження № 2/520/1631/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.

за участю секретарів Непомнющого М.М., Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних платежів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних платежів. За останнім уточненням позовної заяви позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_1 т ОСОБА_2 2 742 гривень 56 копійок, посилаючись на те,що відповідачі не оплачують комунальні послуги, у звязку з чим позивачі вимушені нести додаткові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Позивач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи судом та при вирішенні питання щодо розміру належних до сплати комунальних платежів, пояснив, що не заперечує сплатити понесені позивачами витрати по оплаті комунальних платежів відповідно до закону та у належно визначній сумі.

Положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України зазначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнала частково, однак будь-яких заперечень та їх обґрунтування суду не надала.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 08 жовтня 1997 року (а.с.4).

Відповідно до довідки (з місця проживання про склад сімї та реєстрацію) № 135 від 26 січня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Актом про не проживання підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 не проживають (а.с.26).

Фактично, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживали за зазначеною адресою та не сплачували за комунальні платежі в спірний період, тобто з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

Комунальні послуги з утримання квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 сплачують лише позивачі, що підтверджується відповідними квитанціями, наявними в матеріалах справи.

За правилами ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, незважаючи на фактичне не проживання в квартирі зобов'язані сплачувати комунальні послуги за утримання квартири за адресою: АДРЕСА_1, у звязку з тим, що вони є її власниками.

В судовому засіданні під час дослідження доказів по справі та розрахунку суми, яка підлягає стягненню з відповідачів було встановлено, що у звязку з несплатою відповідачами комунальних послуг з утримання квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року сума, яка підлягає стягненню за рішенням суду на користь позивачів становить 2 269 гривень 60 копійок, та підлягає стягненню в рівних частках, тобто із ОСОБА_3 1134 гривень 80 копійок на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та із ОСОБА_4 1134 гривень 80 копійок на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 322, 360 ЦК України, ст.ст. 174, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

У Х ВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по оплаті комунальних платежів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 1134 гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 1134 гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 121 гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 121 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 10 днів з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя Чаплицький В. В.