Справа №472/997/14-ц 20.04.2016 20.04.2016 20.04.2016
Справа №472/997/14-ц
Провадження 22ц-784/653/16 Головуючий по 1 інстанції: Кучерявенко С.С.
Категорія 55 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Кутової Т.З.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її представника -ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Ленд»

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 лютого 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Ленд» (надалі - ТОВ «Мега Ленд») про визнання недійсним договору поставки,

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в який в подальшому уточнила до ТОВ «Мега Ленд» про визнання недійсним договору поставки.

Позивачка зазначала, що в провадженні Веселинівського районного суду Миколаївської області розглядається позов ТОВ «Мега Ленд» до неї про стягнення з неї заборгованості у сумі 149 692,90 грн. В обґрунтування позову ТОВ «Мега Ленд» стверджує, що між сторонами укладено договір поставки №1607/0666 від 16 липня 2012 року, згідно з умовами якого на її адресу на підставі видаткової накладної №1607 від 16 липня 2012 року було поставлено товар на загальну суму 112 037,39 грн. В порушення договірних зобов'язань нею частково сплачено вартість за товар у сумі 4 400 грн.

Також позивачка вказувала, що з відповідачем перебувала у трудових відносинах у період з 11 червня 2010 року по 10 липня 2012 року. При зверненні до відповідача про отримання трудової книжки 16 липня 2012 року ТОВ «Мега Ленд» запропонували укласти договір поставки для погашення нібито недостачі у розмірі 4400 грн. на обмін трудової книжки, який вона підписала.

Посилаючись на те, що договір укладений з порушенням її прав, як споживача, а саме з використанням нечесної агресивною підприємницькою практикою, оскільки договір підписала в період знаходження в трудових відносинах з іншим підприємством для отримання трудової книжки, крім того, товар не отримувала про що свідчить відсутність підпису комірника на видатковій накладній та документів складського обліку, позивачка просила суд визнати недійсним договір поставки №1607/0666 від 16 липня 2012 року.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано договір поставки №1607/0666 від 16 липня 2012 року, укладений між ТОВ «Мега Ленд» та ОСОБА_2 недійсним.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Мега Ленд», посилаючись на необґрунтованість рішення суду, яке ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачка просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положеннями статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.ст. 662, 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у строк встановлений договором. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосується товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першої статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, ОСОБА_2 з 11 червня 2010 року по 29 серпня 2012 року займала посаду обліковця з реєстрації бухгалтерських даних в ТОВ «Мега Ленд» (т.1 а.с.23-27).

16 липня 2012 року між ТОВ «Мега Ленд» та ОСОБА_2 укладено договір поставки за №1607/0666, за умовами якого постачальник зобов'язався передати (поставити) у зумовлені строки (строк) покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму (т.1 а.с.14-16).

Відповідно до наданої відповідачем видаткової накладної №1607-01 від 16 липня 2012 року ТОВ «Мега Ленд» відвантажило, а ОСОБА_2 отримала товар - сталеві радіатори у кількості 203 шт. на загальну суму 112 037,39 грн. Також зазначено, що умова продажу - безготівковий розрахунок (т. 1 а.с.17).

За положеннями статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Як на підставу задоволення своїх вимог позивачка посилається на те, що товар вона не отримувала та вартість за нього не сплачувала.

Згідно пунктів 4.5.,4.6 договору передача товару від постачальника покупцю здійснюється під час вибірки товару на складі постачальника за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником.

Пунктом 7.2 передбачено, що договірні ціни фіксуються сторонами в рахунку або у видатково-прибутковій накладній, що виписується постачальником на умовах цього договору. Оплата здійснюється покупцем за цим рахунком з коригуванням ціни відповідно до п. 8.3 даного договору. Факт приймання товару підтверджується за видатково-прибутковою накладною, що підписується на видатково-прибутковій накладній уповноваженої особи покупця є безумовною згодою покупця із цінами на товар цієї поставки.

Доказів на підтвердження вивозу товару - сталевих радіаторів у кількості 203 шт. зі складу ТОВ «Мега Ленд» та передачі ОСОБА_2 цього товару матеріали справи не містять.

Крім того, не містять і доказів матеріли справи на підтвердження оплати позивачкою коштів за товар.

Так, згідно п. 8.2. договору оплата здійснюється у розмірі повної вартості товару, форма розрахунку безготівкова. Оплата здійснюється Покупцем на підставі цього договору в розмірі, який обумовлений виписаними рахунками та/або видатковими накладними.

За положеннями статті 55 ГК України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем (т.1 а.с. 244).

Наведене свідчить про відсутність умов, що становлять зміст договору поставки, а саме передачу у власність ОСОБА_2 товару для використання його у підприємницькій діяльності, прийняття цього товару та сплати за нього грошову суму.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Оскільки позивачка не є фізичною особою-підприємцем тому на неї поширюються норми вказаного вище Закону.

З урахуванням встановлених обставин справи та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою було частково сплачено за отриманий товар не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах справи виписки по рахункам ТОВ «Мега Ленд» в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Укррсиббанк» не містять підпису ОСОБА_2, які б підтверджували, що саме останньою проводилася оплата.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень на позов, яким судом надана належна оцінка, не спростовують висновків суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Ленд» відхилити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: