Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 квітня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 липня 2015 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі у вигляді розписки був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала 20 000,00 грн. та зобовязалась повернути грошові кошти за даною розпискою до 01 серпня 2015 року. На день звернення до суду відповідач зазначені грошові кошти не повернув позивачу, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 23 липня 2015 року у розмірі 20 000,00 грн. (а. с. 4-5).

Представник позивача надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував (а. с. 28).

Відповідач у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надання оголошення в засобах масової інформації з викликом ОСОБА_2 у судове засідання (а. с. 29-31), у звязку з чим суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення даних позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в простій письмовій формі у вигляді розписки був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала 20 000,00 грн. та зобовязалась повернути грошові кошти за даною розпискою до 01 серпня 2015 року.Викладені обставини підтверджується відповідною розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 6).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу за договором позики, приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам ЦК України, а відповідач свої зобовязання за договором не виконала, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 23 липня 2015 року у сумі 20 000,00 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судового збору за подачу позовної заяви до суду 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 23 липня 2015 року у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: Г.В. Черновськой