Справа № 201/2077/16-ц
Провадження 2/201/1255/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Батманової В.В. при секретарі Гоц Г.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 25 листопада 2014 року відповідач отримав від нього грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США як завдаток за квартиру АДРЕСА_1, зобовязавшись при цьому продати позивачу вказану квартиру та дійшли усної домовленості вартості квартири в розмірі 75 000 доларів США. Проте на початку 2015 року у звязку з зростанням курсу долара США значно зменшились ціни на нерухоме майно, та відповідач відмовився продавати належну йому квартиру за 60 000 доларів США, а визначив остаточну вартість квартири у 65 000 доларів США без врахування отриманого авансу у розмірі 3 000 доларів США, у звязку з чим договір купівлі-продажу не був укладений,, частково сплачені за квартиру кошти не повернуті. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 78 442,29 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені. Причини неявки суду не відомі.

В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено в судовому засіданні, 25 листопада 2014 року позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 3 000 доларів США як завдаток за квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою, що мається в матеріалах справи. Згідно вказаної розписки завдаток був сплачений від загальної вартості квартири у розмірі 75 000 доларів США.

В подальшому сторони не уклали договір купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню

Згідно ст. 571 ЦК України у разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму авансу в розмірі 78 442,29 грн., що станом на 15 лютого 2016 року еквівалентно 3 000 доларам США (за курсом НБУ 100 доларів США 2614,74 грн.).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) аванс в розмірі 78 442 (сімдесят вісім тисяч чотириста сорок дві) гривні 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) гривні 42 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Батманова