Провадження № 6/161/233/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого Відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Другого відділу ДВС Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції знаходиться судовий наказ № 161/16990/15-ц виданий 19.11.2015 року Луцьким міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь стягувача Державного комунального підприємства «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 7517,59 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3512,01 грн., три проценти річних в розмірі 242,45 грн., судовий збір в розмірі 609,00 грн. з кожного по 203,00 грн.

Зазначає, що з метою примусового виконання вищезазначеного судового наказу державним виконавцем відділу відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника ОСОБА_2 негайно виконати рішення суду. Вказує, що боржником ОСОБА_2 добровільно не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що боржник ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобовязань, державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у у Другому відділі ДВС Луцького міського управління юстиції знаходиться судовий наказ № 161/16990/15-ц виданий 19.11.2015 року Луцьким міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, які проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь стягувача Державного комунального підприємства «Луцьктепло» суму заборгованості за надані послуги по теплопостачанню в розмірі 7517,59 грн., інфляційні нарахування в розмірі 3512,01 грн., три проценти річних в розмірі 242,45 грн., судовий збір в розмірі 609,00 грн. з кожного по 203,00 грн. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Державним виконавцем не було надано суду достатніх доказів, які свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п. 18 ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_2 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках, у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із Законом, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Другого Відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5