Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 321/203/16-ц Головуючий у 1 інстанції Ворожбянов А.М.
Номер провадження 22-ц/778/2751/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: Головуючого: Краснокутської О.М.,

Суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19 червня 2015 року приблизно о 14 год. він знаходився на території належного йому на праві приватної власності домоволодіння за адресою: вулиця Миру 205, с. Старобогданівка, Михайлівського району, Запорізької області. До території вказаного домоволодіння зайшов ОСОБА_4 та спричинив йому удар долонею, стиснутою в кулак, у голову (район лівого ока), а також штовхнув, внаслідок чого він впав на спину, і вдарився задньою частиною голови (потилицею) об металеву конструкцію для чищення взуття. Наслідками вказаних дій ОСОБА_4 стало те, що у нього на потилиці утворилось садно, яке відповідно до висновків судово-медичного експерта ОСОБА_5 № 125 від 20 серпня 2015 року є легким тілесним пошкодженням.

Наслідками дій ОСОБА_4 стало також те, що в нього загострились хронічні захворювання катаракта і глаукома, він був вимушений пройти курс лікування в Територіальному медичному обєднанні Михайлівського району.

Крім того, для усунення наслідків протиправних дій, вчинених щодо нього відповідачем, було необхідне операційне втручання, а саме: 07 липня 2015 року була проведена мікрохірургічна факоемульсифікація OS з імплантацією ІОЛ. Після операції він отримував протизапалювальну терапію.

Також зазначав, що після штовхання його відповідачем, він впав на спину, у нього зявились болі і в цій частині тіла, і він вимушений звертатись для їх усунення за медичною допомогою, зокрема з приводу болів у спині, він проходив курс лікування у Територіальному медичному обєднанні Михайлівського району з 12 по 29 жовтня 2015 року.

Вчиненими стосовно нього неправомірними діями ОСОБА_4 йому було завдано немайнових втрат, що знайшли свій прояв у моральних та фізичних стражданнях, останні в свою чергу, окрім зазначених порушень здоровя, потягли за собою наступні негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності.

Крім того, внаслідок отримання тілесних ушкоджень, він відчуває значний фізичний біль, переживаю емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров'я та життя.

Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, він до цього часу не може позбавитись почуття приниженої гідності, образи, досади, обурення поведінкою винуватця, переживаю щодо своєї соціальної репутації, відношення родини та близьких до того, що відбулось. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 він не оскаржував.

На підставі викладеного, позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_4 на його користь на відшкодування завданої ним моральної шкоди, кошти в розмірі 15000,00 грн.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування моральної шкоди передбачено законодавством лише у випадку наявності вини особи, яка її завдала. Позивачем ОСОБА_2 не надано суду доказів того, що ОСОБА_4 визнано винним у спричиненні позивачу тілесних ушкоджень, тому у відповідності до вимог ст. 1169 ЦК України, моральна шкода не підлягає відшкодуванню.

Крім того в матеріалах справи відсутні і докази щодо причнинно-наслідкового зв»язку між діями відповідача і наслідками у вигляді ушкодження здоров»я позивача.

За ст.ст. 23, 1168 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких ця особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Із матеріалів справи,зокрема, постанови слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 20.10.2015р.(а.с.7) вбачається,що 19 червня 2015 року між позивачем ОСОБА_2.,який був у стані алкогольного сп»яніннія , і його дружиною ОСОБА_6, а також дочкою ОСОБА_7 , виник конфлікт , в ході якого ОСОБА_2 намагався вдарити дочку,обидві сторони кричали.На крики прибіг ОСОБА_4,який почав рознімати ОСОБА_2 хотів вдарити ОСОБА_4 граблями, проте впав на землю і вдарився головою, коли ОСОБА_4 став захищатись від нього.

Крім того, із постанови слідчого також вбачається,що на підставі даних,наданих завідуючим очного відділення ТМО ОСОБА_2 страждає на глаукому та катаракту лівого ока,які придбані за останні роки його життя , у зв»язку із його віком.

Судом встановлено, що у відповідності до постанови про закриття кримінального провадження від 20 жовтня 2015 року, кримінальне провадження внесене до Єдиного Реєстру Досудових розслідувань за № 0000365 від 03 серпня 2015 року було закрито, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно з висновком медичного експерта № 125 20.08.2015р.(а.с.5) у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді загоєння садна у потиличній ділянці голови,яке утворилось внаслідок дій тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверністю,які мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Із випісного епікрізу захворювання ОСОБА_2,виданого поліклінічним відділенням територіального медичного об»єднання Михайлівського району Запорізької області (а.с.6) вбачається,що ОСОБА_2 перебував на лікуванні в медичному закладі 20.06.2015р.,21.06.2015р.,22.06.2015р. з діагнозом : ЧМТ, струс головного мозку,проте зазначені докази не містять у собі інформацію про причини завдання тілесних ушкоджень позивачеві.

Доказів протиправних дій відповідача і того,що у позивача саме внаслідок дій ОСОБА_4 загострились хронічні захворювання катаракта і глаукома і позивач був вимушений пройти курс лікування в Територіальному медичному обєднанні Михайлівського району суду не надано.

Статтею 3 ЦК України передбачено, що справедливість, добросовісність та розумність є засадою цивільного законодавства. Цивільні правовідносини сторін мають відповідати загальним засадам цивільного законодавства.

Суд вирішив даний спір, керуючись як вимогами закону,що врегульовує конкретні правовідносини, так і загальними засадами справедливості і розумності.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення,яким обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову у зв»чязку із його недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів судом першої інстанції, порушення вимог матеріального та процесуального права є неспроможними,суперечать наведеним матеріалам справи і здобутим доказам та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи .

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20 квітня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: