Справа № 265/3152/16-ц
Провадження № 2/265/1353/16
У Х В А Л А

01 червня 2016 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

31 травня 2016 року позивачі звернулись до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, в якому просять зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, що перебуває у приватній власності квартирою № 23 в будинку 105 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі Донецької області шляхом виселення; стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 18000 гривень та у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Таким чином, у позові обєднано дві самостійні вимоги немайнового характеру (про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення; відшкодування моральної шкоди) та вимогу майнового характеру (про стягнення матеріальної шкоди).

Відповідно до п. 10, 12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в редакції від 25 вересня 2015 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. У разі об'єднання позовних вимог відповідно до ст. 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених згідно із с. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

До позовної заяви додане платіжне доручення, яке свідчить про сплату позивачем ОСОБА_2 судового збору в сумі 551,21 гривень.

Таким чином, залишаються не сплаченими судовим збором вимога про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення (551,20 гривень позивачем ОСОБА_3О.), вимога про відшкодування моральної шкоди (по 551,20 гривень кожним позивачем), та вимога про стягнення матеріальної шкоди в сумі 18000 гривень (1 відсоток ціни позову (вимоги), але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної пати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, отже у даному випадку 551,20 гривень).

Суддя звертає увагу на те, що у вимогах позовної заяви позивачі не зазначають, на чию користь має бути стягнута моральна та матеріальна шкода, отже встановити розмір судового збору для кожного з позивачів пропорційно до заявлених кожним із них вимог, не уявляється можливим.

До позовної заяви додане клопотання позивача ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору, в обґрунтування якого остання зазначає, що має малолітню дитину, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та знаходиться на утриманні ОСОБА_2 Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору у звязку з майновим станом міститься й у п. 3 позовних вимог.

Однак доказів на підтвердження наведених у клопотанні обставин, зокрема, перебування позивачки ОСОБА_3 у відпустці по догляду за дитиною, знаходження її на утриманні позивача ОСОБА_2, та взагалі, відомостей про її майновий стан, матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічне положення міститься у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналізуючи наведені норми, суддя дійшла висновку, що відстрочення, розстрочення, або звільнення від сплати судового збору, може мати місце за наявності виключних обставин та за результатами вивчення матеріалів позовної заяви дійшла висновку про відмову у звільненні ОСОБА_3 від оплати судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України, суддя вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення встановлених недоліків.

Суддя, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати позивачам строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На ухвалу суду в частині визначення розміру судових витрат може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя