Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 513/1132/15-ц
Провадження по справі № 2/514/27/16
25 лютого 2016 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Тончевої Н.М.,
при секретарі Узун Н.Д.,
розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач в особі Генерального директора ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 4726 гривень 87 копійок.
В обґрунтування позову зазначив, що 12 листопада 2013 року на автошляху Київ - Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MAN» державний реєстраційний номер «ВН 6598 ЕК», допустив зіткнення з автомобілем «IVECO» державний реєстраційний номер «ВН 5768 АХ», під керуванням ОСОБА_3, який стояв на узбіччі, внаслідок чого автомобіль та майно, а саме контейнер GESU4631056, тип контейнера 40, одержали механічні пошкодження.
Вина відповідача у скоєнні ДТП доведена і підтверджується постановою Саратського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року.
На момент ДТП контейнер GESU4631056, тип контейнера 40, був застрахований ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування майна № 1316 Д/М/вм від 08 листопада 2013 року.
Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність водія автомобілю «MAN» державний реєстраційний номер «ВН 6598 ЕК», була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія».
Позивач з метою досудового врегулювання спору направляв відповідачу претензію про відшкодування збитків в порядку суброгації, але відповідачем не проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 4726 гривень 87 копійок та судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.
Представник позивача за дорученням ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 106).
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат не проживает» (а.с. 105,111).
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 102).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі.
В звязку з цим в силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі доказів представлених в матеріалах справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Саратського районного суду Одеської області від 05 березня 2014 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.10). Внаслідок ДТП, скоєнного ОСОБА_1, автомобіль під керуванням ОСОБА_3 марки «IVECO» державний реєстраційний номер «ВН 5768 АХ» та майно, а саме контейнер GESU4631056, тип контейнера 40, отримали механічні пошкодження.
Згідно Договору добровільного страхування майна № 1316 Д/М/вм від 08 листопада 2013 року вбачається, що з одної сторони страховик ПрАТ СК «Теком» та з іншої сторони страхувальник ТОВ ««ОСОБА_5 Груп-ЛЛГ» застрахували майно, а саме контейнер тип 40 за № GESU4631056 (а.с.9).
15 листопада 2013 року Директор ТОВ «ОСОБА_5 Груп-ЛЛГ» ОСОБА_6 звернулася з заявою до Генерального Директора Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» про страхове відшкодування, заподіяної під час ДТП (а.с.16).
23 березня 2015 року позивачем була направлена відповідачу вимога за вих. № 241/15 з проханням в добровільному порядку відшкодувати ПрАТ СК «Теком» збитки у розмірі 4726,87 гривень (а.с.70).
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхування або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування збитків законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривені 60 копійок, згідно платіжного доручення № 2835 від 31 серпня 2015 року (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 10, 11 , 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.
Суддя Н.М. Тончева