Справа № 580/2423/15-ц
Провадження №2/580/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі: головуючої судді - Подопригори Л. І., за участю секретаря судового засідання Лєсної Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору дійсним та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів мотивуючи свої вимоги тим, що 20 лютого 2015 року вона домовилася з відповідачами про придбання у них деревяного житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10. Вони узгодили всі істотні умови договору купівлі продажу, а саме, визначили ціну садиби - 20500 грн., порядок оплати вартості, порядок передачі майна та підписали договір купівлі-продажу у простій письмовій формі.

На виконання умов даного договору купівлі-продажу 20 травня 2015 року позивачка передала відповідачам кошти в сумі 20500 грн., а вони у свою чергу передали їй нерухоме майно, технічний паспорт на житловий будинок та правовстановлюючі документи, а також склали розписку про отримання коштів. З того часу позивачка користується житловим будинком та надвірними побудовами, які розташовані в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10.

Відповідачі посилаючись на те, що ними виготовлені не всі необхідні нотаріусу документи для укладення договору купівлі-продажу попросили позивачку перенести дату нотаріального посвідчення договору на 30 травня 2015 року, на що позивачка погодилася.

В обумовлений строк нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу садиби не вдалося, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення.

Тому позивачка прохає суд визнати дійсним договір купівлі-продажу садиби укладений між нею та відповідачами 20 лютого 2015 року та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з надвірними побудовами.

В попереднє судове засідання позивачка та відповідачі не зявилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглядати без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають .

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України.

В судовому засіданні було встановлено, що дійсно мав місце факт продажу відповідачами позивачці житлового будинку з надвірними побудовами, які розташовані в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10, що стверджується договором купівлі продажу від 20 лютого 2015 року та розпискою про отримання коштів від 20 лютого 2015 року (а.с. 6-7).

Право власності на вказаний житловий будинок з надвірними побудовами зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30 грудня 1947 року та договору дарування від 29 березня 1994 року, що вбачається з довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради» від 1 грудня 2015 року (а.с.16).

З договору дарування від 21 березня 1995 року посвідченого державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контри вбачається, що житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10, був подарований ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 (а.с. 8-10).

З довідки Лебединської міської ради від 12 листопада 2015 року № 195 про правовий статус земельної ділянки, вбачається, що земельна ділянка, яка розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10 належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 21 березня 1995 року (а.с.15).

Із свідоцтва про смерть виданого відділом РАГС Лебединського міськвиконкому Сумської області, вбачається, що ОСОБА_7 помер 16 листопада 1995 року (а.с. 11).

Відповідачі, як спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_7, фактично прийняли його спадщину до складу якої входить садиба, що розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10, але належним чином не оформили свої права у звязку з відсутністю реєстрації за померлим права власності на вищезазначену садибу.

З технічного паспорта на садибу, яка розташована в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10, вбачається, що на земельній ділянці розташовано: деревяний житловий будинок, позначеній на плані під літ. «А», загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м.; дощата веранда під літ. «а»; цегляний погріб під літ. «п/г»; дощата огорожа під літ. «№1-2» (а.с.17-20).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачкою та відповідачами фактично був укладений договір купівлі-продажу садиби, так як позивачка оплатила її вартість, а відповідачі прийняли кошти. У свою чергу відповідачі передали правовстановлюючі документи на садибу, а позивачка прийняла їх.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або

часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на садибу позивачка набула на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за нею цього права.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, визнані відповідачами і тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 130, 174, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10, укладений 20 лютого 2015 року між продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1.

Визнати право власності на житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований в м. Лебедин Сумської області по вул. Берегова, 10 та складається з наступних побудов: деревяного житлового будинку позначеного на плані під літ. «А», загальною площею 51,6 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м.; дощатої веранди під літ. «а»; цегляного погреба під літ. «п/г»; дощатої огорожі під літ. «№1-2», за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Подопригора Л. І.