Справа № 209/240/16-ц
Провадження № 2/209/488/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

при секретарі Петропольської М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: шлюб, зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 928 розірвати; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначила, що 30 вересня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з 03 січня 2016 року. З моменту припинення сімейно-шлюбних відносин вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того зазначила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона бажає, щоб з ОСОБА_2 стягувались аліменти у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.9).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

З матеріалів справи вбачається, що з 03 січня 2016 року між сторонами було припинено подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна між ними не має, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу мають неповнолітню дитину, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню.

Крім того, з доводів позовної заяви вбачається, що неповнолітня дитина фактично проживає разом із позивачем, та знаходиться на її утриманні, відповідач є працездатним, інших виплат по аліментам відповідач не здійснює. Таким чином, відповідач має можливість надавати неповнолітній дитині матеріальну допомогу, але матеріальної допомоги не надає. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання їхньої неповнолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину в зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним, крім того проти такого розміру аліментів не заперечує і відповідач.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 57-60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 вересня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 928- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісяця з всіх видів заробітку на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір в сумі 551 гривень 20 копійок на користь держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник