У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просив поновити його на посаді голови правління публічного акціонерного товариства «Світлотехніка» (далі - ПАТ «Світлотехніка»), стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 22 222 грн 24 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 08 травня 2015 року наглядовою радою ПАТ «Світлотехніка» він був обраний головою правління та видано наказ від 12 травня 2015 року № 12/05 про його вступ на цю посаду. Проте 13 травня 2015 року його звільнено з цієї посади на підставі п.1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін згідно із рішенням наглядової ради, оформленим протоколом.

Вказував, що фактично таке засідання наглядової ради не проводилось і відповідний протокол не оформлювався, заяву про звільнення за згодою сторін він не подавав, наказу про своє звільнення, будучи головою правління, не підписував. Втім до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відомості, що керівником ПАТ «Світлотехніка» призначено нову особу - ОСОБА_6

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року, у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4., суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із недоведеності факту оформлення трудових відносин між ПАТ «Світлотехніка» та ОСОБА_4, як головою правління товариства, відповідно до вимог трудового законодавства. При цьому, суд визнав неналежними докази, надані позивачем з цього приводу, у зв'язку із неможливістю надання їх оригіналів.

Висновки судів є правильними, відповідають обставинам справи, а також узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки та переоцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко