Справа № 761/6985/16-ц
Провадження № 2/761/3968/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча дирекція» про розподіл особливого рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2006 року. Право власності зареєстроване в Київському БТІ та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 26.01.2007 р. № 1803. Другим співвласником квартири є ОСОБА_2. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2009 року визначено порядок користування квартирою: відповідачу виділено кімнату 18,9 кв. м. , позивачу кімнату площею 16,5 кв. м. Кухня, коридор, ванна кімната, туалет знаходяться у спільному користуванні між власниками. За довідкою формою № 3 станом на 22.01.2016 року в квартирі проживають три особи: відповідач, яка є власником особового рахунку, її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивач. У зв»язку із тим, що між сторонами постійно виникають суперечки з приводу оплати комунальних послуг, а відповідачка не погоджується на розподіл особового рахунку, представник ОСОБА_1 і звернувся за захистом прав останнього та просить суд розділити особовий рахунок квартири в АДРЕСА_1 у відповідності з порядком користування житловими кімнатами, який визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Києва; закріпити один особовий рахунок на площу 29,4 (який складається з 18,9 кв. м. житлової площі, та 10,5 пропорційної частки нежитлової площі на двох співвласників) за ОСОБА_4, другий площею 27 кв. м. (який складається з 16,5 кв. м. житлової площі, та 10,5 пропорційної частки нежитлової площі на двох співвласників) та ОСОБА_1.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачі, їх представники в судове засідання не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення, за відсутності заперечення представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні вимог позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1

Право власності виникло у позивача на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.07.2006 р. та ухвали апеляційного суду м. Києва від 03.11.2006 року та зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна.

Другим співвласником квартири є відповідач ОСОБА_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2009 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про захист права власності, визначення порядку користування майном і виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності.

Визначено для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порядок користування квартирою АДРЕСА_1

07 жовтня 2010 року колегією суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2009 року змінено в частині визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, а саме виключено з місць загального користування балкон та з регулятивної частини рішення - вказівку про встановлення для ОСОБА_1 право безперешкодного проходу до балкону через житлову кімнату виділену ОСОБА_2.

Таким чином, як свідчать судові рішення на день розгляду справи у АДРЕСА_1 станом на день розгляду справи існує такий порядок користування: ОСОБА_1 виділено в користування житлову кімнату площею 16,5 кв. м., ОСОБА_2 виділено в користування житлову кімнату площею 18,9 кв.м.

Місця загального користування (коридор, кухню, ванну кімнату, туалет) залишено в загальному користуванні.

Представник позивача зазначає, що між співвласниками постійно виникають суперечки щодо сплати комунальних послуг, а оскільки особовий рахунок відкрито на відповідача є необхідність розділити такий рахунок та закріпити один особовий рахунок за ОСОБА_1 у відповідності до встановленого порядку користування.

За приписами ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

В свою чергу ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Преамбулою Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що цей закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством, відповідно до ст.. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

В свою чергу приписами ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Як зазначає представник у позові ОСОБА_1 співвласник заперечує щодо розподілу особових рахунків.

Договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою, відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

В свою чергу приписи ст. 11 ЦПК України передбачають обов»язок суду розглядати цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами доказів.

Положення ст. 60 ЦПК України встановлюють обов»язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на зазначені вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що відсутні докази щодо наявності спору про розподіл особового рахунку.

В матеріалах справи відсутні докази, про те, що позивач - власник майна має перешкоди для укладання договору на сплату комунальних послуг, або отримав відмову в укладанні договору від особи, яка може бути його стороною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не доведено, що відповідачі порушують права ОСОБА_1 та вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,50,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, ст.317 ЦК України, ст.. 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя