У Х В А Л А

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І.,Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року та ухвалення нового судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме, статті 51 Конституції України, статей 202 та 204 СК України, статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року, 28 жовтня та 11 листопада 2015 року, 30 червня 2016 року, постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивач ухилявся від своїх батьківських обов'язків з утримання відповідача.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року та 11 листопада 2015 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення судів апеляційних інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд до цих судів, не містять правових позицій щодо спірних правовідносин та застосування норм матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, що надана заявником для порівняння, справу було призначено до судового розгляду. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2016 року, що надана заявником як приклад, було лише відкрито касаційне провадження у справі. Таким чином, у вказаних ухвалах суду касаційної інстанції відсутнє застосування норм матеріального права.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року, що надана заявником як приклад, відмовлено в задоволенні заяви про перегляд судового рішення та зазначено, що суд касаційної інстанції обґрунтовано погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 березня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк