Справа № 441/1135/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/565/16 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: відповідача ОСОБА_2, третіх осіб -

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника ОСОБА_6- ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Бартатівської сільської ради на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом прокурора Городоцького району Львівської області до ОСОБА_2, Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Прокурор Городоцького району Львівської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та просив суд визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 12.05.2011 року про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, що у с. Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та привести у придатний до використання стан.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року позов прокурора Городоцького району Львівської області до ОСОБА_2, Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: відділ Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю -задоволено.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 від 12.05.2011 року про право власності на земельну ділянку в с. Воля - Бартатівська, кадастровий номер НОМЕР_2.

Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, що в с. Воля - Бартатівська Городоцького району Львівської області кадастровий номер НОМЕР_2, привести її у придатний до використання стан та повернути в комунальну власність.

Вирішено питання судових витрат.

Дане рішення суду оскаржила Бартатівська сільська рада.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, при неповно з'ясованих обставинах справи. Вказує, суд при винесенні рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві відсутня вимога про зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в комунальну власність. Крім того, суд безпідставно стягнув з сільської ради судовий збір, мотивуючи це тим, що права відповідача виникли на підставі незаконного рішення саме сільської ради. Зазначає, що судом не встановлено порушення прав, які, оскаржуваним рішенням зобов'язав поновити, а також те, що припиняючи право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, суд порушив вимоги ст.140 та 152 ЗК України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, третіх осіб -ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника ОСОБА_6- ОСОБА_7, на підтримання доводв апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що дане рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам зважаючи на наступне.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_10 на підставі рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010 року та додатку до нього щодо списку людей, які отримали земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в кварталі під забудову в с. Воля-Бартатівська видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 відповідно до якого останній є власником земельної ділянки площею 0,0989 га, що знаходиться в с. Воля-Бартатівська, Городоцького району Львівської області, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер вказаної земельної ділянки НОМЕР_2.

Водночас встановлено, що прокуратурою Городоцького району Львівської області в інтересах Городоцької районної державної адміністрації Львівської області та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було заявлено адміністративний позов до Бартатівської сільської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішень Бартатівської сільської ради Львівської області №444 від 17.04.2008 року, №656 від 06.11.2009 року, №657 від 06.11.2009 року,№606 від 15.06.2009 року та №767 від 21.05.2010 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013 року адміністративний позов прокурора задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бартатівської сільської ради Городоцької району Львівської області № 606 від 15 червня 2009 року «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земель з передачі їх у власність громадянам для БОЖБ». Визнано протиправним та скасовано рішення Бартатівської сільської ради Городоцької району Львівської області № 656 від 06 листопада 2009 року «Про погодження і затвердження містобудівного обґрунтування розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови». Визнано протиправним та скасовано рішення Бартатівської сільської ради Городоцької району Львівської області № 657 від 06 листопада 2009 року «Про затвердження матеріалів погодження місця розташування земельної ділянки під квартал індивідуальної житлової забудови». Визнано протиправним та скасовано рішення Бартатівської сільської ради Городоцької району Львівської області № 767 від 21 травня 2010 року «Про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 12,1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля Бартатівська та передачі безкоштовно в приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.19-24).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року вказане судове рішення залишено без змін (а.с.15-18).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За положенням ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить в т.ч. розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних громад.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України).

Таким чином враховуючи роз'яснення Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства», державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України в редакції яка була чинною на час звернення до адміністративного суду при розгляді цивільних справ, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 140 ЗК України встановлено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в установленому законом порядку. Разом із тим судом установлено, що відповідач набув право власності на земельну ділянку на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування.

Оскільки ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку кадастровий №:19:003:0092 на підставі рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010 року, яке визнано незаконним, а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що державний акт, який посвідчує право власності на земельну ділянку є недійсним.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про достатність правових підстав для задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд при ухваленні рішення вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві відсутня вимога про зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в комунальну власність, а відтак у цій частині суд порушив вимогист.11 ЦПК України та вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 12.05.2011 року про право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, зобов'язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, що у с. Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_2 та привести у придатний до використання стан.

Вимог про зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в комунальну власність позивач не ставив. В подальшому свої вимоги відповідно до статей 27, 31 ЦПК України не збільшував та не змінював.

За таких обставин, районний суд, зобов'язавши ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в комунальну власність, вийшов за межі позовних вимог, а тому з резолютивної частини оскаржуваного рішення слід виключити посилання на повернення земельної ділянки в комунальну власність.

Беручи до уваги вищенаведене, рішення районного суду на підставі ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК України у зазначеній вище частині підлягає зміні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд безпідставно стягнув з сільської ради судовий збір, то колегія суддів вважає, що такі є безпідставними, оскільки суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскільки саме на підставі рішень сільської ради, які визнані незаконними, видавались державні акти, а тому судовий збір підлягає стягненню саме з Бартатівської сільської ради Львівської області.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її повного задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Бартатівської сільської ради задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року в частині повернення земельної ділянки в комунальну власність - змінити, виключивши з резолютивної частини рішення - повернення земельної ділянки в комунальну власність.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Шумська Н.Л.