Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Шевченківський РВ УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 р.ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ,в якому зазначає,що 24.10.2014 року між нею та ОСОБА_6 яка діяла як представник продавця ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-проджажу 47/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Трудова 6-а.

Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

До набуття позивачем права власності відповідачі, проживали та були зареєстровані у зазначеному житловому приміщені.

Після укладання договору купівлі продажу відповідачі квартиру звільнили.

Однак у порушення умов договору купівлі-продажу від 24.10.2014 року, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 не припинили свою реєстрацію у належній позивачу на праві власності квартирі.

Посилаючись на те що, на теперішній час відповідачі створюють позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, позивач, як власник, сплачує плату за комунальні послуги, частина яких нараховується в залежності від кількості зареєстрованих осіб. Відповідачі утратили право користуватися квартирою, не мають законних підстав для продовження реєстрації місця проживання за вказаною адресою, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 такими, що втратили право користування 47/100 частин домоволодіння, що знаходиться, за адресою м. Запоріжжя вул. Трудова 6-а.

В судове засідання позивач не з*явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися з невідомих причин, викликалися шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення в пресі.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідачі суд не повідомили.

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування.

З матеріалів справи видно, що відповідачі зареєстровані за адресою,вказаною позивачем в позовній заяві,а саме м. Запоріжжя, вул. Трудова 6-а.

За вказаною адресою реєстрації ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5 були направлені судова повістка з додатками,які повернуті суду установою пошти в зв*язку з тим, що особа за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до ч. 9 ст.74 ЦПК України Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті, відповідно до якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбаченіабзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

26.06.2016 року в газеті «Запорізька правда» розміщено оголошення про виклик відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та перевірено доказами, що 24.10.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 яка діяла як представник продавця ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9

Відповідно до умов договору продавець передає, а покупець ОСОБА_1 приймає у власність 47/100 частин домоволодіння за адресою м. Запоріжжя, вул. Трудова 6-а.

Відповідно до п. 5.1 договору купівлі-продажу від 24.10.2014 року «продавець зобовязався до 01.12.2014 року зняти з реєстрації осіб, які були зареєстровані за адресою домоволодіння.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником 47/100 частин домоволодіння за адресою м. Запоріжжя, вул. Трудова 6-а на підставі договору купівлі-продажу № 949 від 24.10.2014 року посвідченого приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_9

Позивач, як власник 47/100 домоволодіння правомірно звернувся до суду за захистом свого права.

Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12 2003 року припинення реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Зважаючи на положення ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.

Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо такі перешкоди не повязані з позбавленням права володіння власністю.

З матеріалів справи суд встановив, що відповідачі в 47/100 частин домоволодіння, що є приватною власністю позивача, не проживають, але залишаються зареєстрованими, що порушує права позивача як власника.

З наведеного вище суд встановив, що реєстрація відповідачів в 47/100 частин домоволодіння, що належить позивачеві, є формальною, але чинить перешкоди власнику позивачу по справі - в здійсненні своїх прав щодо користування та розпорядження належним йому майном, на підставі чого позовні вимоги необхідно задовольнити.

На підставі ст.316, 317,391 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини», ст. 41 Конституції України, 3, 10, 11, 57, 60, 169, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Шевченківський РВ УДМС України в Запорізькій області, про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю 47/100 частинами домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Трудова, б. 6-а, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившими право користування 47/100 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Трудова, б. 6-а.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко