У х в а л а

іменем україни

22 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Демяносова М.В.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» на рішення апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, на обґрунтування якого зазначила, що з 12 жовтня 2011 року перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем, працювала на посаді майстра складу сировини та матеріалів. Наказом від 07 липня 2015 року № 102к/у була звільнена на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довір'я.

Вважає звільнення незаконним, оскільки підприємством не встановлена її вина у нестачі, що була виявлена проведеною 19 червня 2015 року інвентаризацією. Посада майстра не передбачена Переліком, затвердженим Наказом Міністерства праці України № 43 від 12 травня 1996 року, отже, укладення з нею договору про колективну матеріальну відповідальність є безпідставним.

Крім того, відповідачем при звільненні був порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, передбачений ст. 149 КЗпП України.

Порушення її законних прав призвело до моральних страждань внаслідок втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивач просила скасувати наказ № 102к/у від 07 липня 2015 року про звільнення; поновити її на попередній посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та у відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2016 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2016 року скасовано, позов задоволено частково.

Скасовано наказ ПАТ «Фітофарм» від 07 липня 2015 року № 102к/у про звільнення ОСОБА_4

Поновлено ОСОБА_4 на посаді майстра у складі сировини та матеріалів ПАТ «Фітофарм».

Стягнуто з ПАТ «Фітофарм» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 липня 2015 року по 22 березня 2016 року у сумі 30 739 грн 23 коп. без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів; у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Фітофарм» у дохід держави судовий збір 606 грн 32 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за один місяць (липень 2015 року) у розмірі 3 056 грн 94 коп. допусщено до негайного виконання.

У касаційній скарзі ПАТ «Фітофарм» просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що сама по собі нестача і у зв'язку з цим завдана шкода у розмірі 309 грн 42 коп., за яку передбачена колективна матеріальна відповідальність, не свідчать про наявність підстав для втрати довір'я до працівника, наказ про звільнення підписаний неповноважною особою, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позивач звільнена на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України з порушенням вимог закону.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 22 березня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

М.В.Демяносов

О.В.Ступак