Справа № 2/325/382/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Васильцова Г.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Приазовського районного суду Запорізької області із зазначеним позовом в якому просить визнати договір купівлі-продажу від 29 жовтня 2013 року, укладений між ТОВ «Прогрес» та нею дійсним; визнати за нею право власності на торгівельний павільйон (літера А-1), загальною площею 32,5 кв.м., розташований за адресою: смт. Приазовське, вул.. Дружби (Фрунзе), б. № 3 ж Приазовського району Запорізької області.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме доданого договору купівлі продажу від 29 жовтня 2013 року, сторонами зазначені фізична особа підприємець (ФОП) ОСОБА_1 та ТОВ «Прогрес».

Відповідно до вимог ч. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» № 10 від 24 жовтня 2011 року, роз'яснено, що при вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у ст.3 ГК України.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підпунктом 3.1 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24 жовтня 2011 року №10 роз'яснено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору господарським судом, відсутність у закону норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

За змістом ст. 179 ГК України господарський договір - майново-господарське зобов`язання, яке виникає між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів.

Аналізуючи предмет та підстави позову та безпосередньо позовні вимоги позивача, суд дійшов висновку, що зазначений спір підвідомчий господарському суду та не підсудний Приазовському районному суду Запорізької області.

Предметом позову є договір купівлі-продажу від 29 жовтня 2013 року, укладений між ТОВ «Прогрес» та ФОП ОСОБА_1, тобто у даному випадку є спір між юридичною особою та фізичною особою підприємцем. Крім того, позивачка просить визнати право власності на торгівельний павільйон.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

На підставі викладеного, та у звязку з тим, що зазначена справа підвідомча господарському суду, суд вважає необхідним повернути позовну заяву позивачу, та розяснити йому, про можливість звернення до господарського суду із зазначеним позовом.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, ст. 1 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції господарського суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.А. Васильцова