Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1320/16 Головуючий у 1 інстанції: Парій О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що між банком та відповідачем 03.02.2012 року укладений договір б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за договором.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 30.09.2015 року в сумі 16077,09 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 03.02.2012 року станом на 30.09.2015 року в розмірі 12794,59 грн., а також судовий збір 193,33 грн., всього 12987,92 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не зявився, не отримує судові повістки за зареєстрованим місцем проживання, не надав відомості про зміну місця проживання, а тому про час та місце розгляду справи він повідомлений через оголошення у пресі, у відповідності до ст. 74 ЦПК.

За п. 9 ст. 74 ЦПК відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості зі сплати пені, суд послався на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження заборгованості з пені та комісії, а їх окремий розрахунок не наданий.

З урахуванням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту цих прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії та пені за кредитним договором, суд звернув увагу на наявність у справі розрахунку без розмежування комісії та пені.

У разі незрозумілості розрахунку, суд не позбавлений права розяснити позивачеві в порядку реалізації положень ст. 10 ЦПК необхідність надання такого розрахунку.

Зазначений розрахунок був наданий в апеляційній скарзі, який не оспорений відповідачем і з якого вбачається, що непогашена заборгованість за сплатою неустойки (пені) нарахована у відповідності з умовами договору та становить 2650 гр. ОСОБА_4 обставина, що у розрахунку не уточнено що зазначена сума становить лише пеню,а не пеню та комісію не є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні пені підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в цій частині.

За ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. 79 ЦПК на користь позивача підлягають стягненню витрати на публікацію у пресі оголошення, які підтверджені відповідним рахунком і становлять 330 гр..

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2015 року у цій справі скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені, та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення.

ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість зі сплати пені у розмірі 2 650 гр. ( дві тисячі шістсот пятдесят гр) за кредитним договором б/н від 3.2.2012 року.

Стягнути ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати на публікацію оголошення в пресі в сумі 330 гр.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: