Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2016 Справа №607/18432/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Сухаречка Бузулукського району Оренбурської області, померла у м. Саки Автономної Республіки Крим 10 червня 2015 року. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 18 грудня 1928 року у с. Сухаречка Бузулукського району Оренбурської області народилась його бабуся ОСОБА_2 Остання була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. У червні 2015 року ОСОБА_3 поїхала відвідати своїх родичів у м. Саки Автономної Республіки Крим, де померла 10 червня 2015 року. 16 червня 2015 року Сакським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим було видане свідоцтво про смерті серії І-АЯ №530565. Заявник є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2, а тому звернувся в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було розяснено, що для оформлення спадщини після померлої бабусі ОСОБА_1 необхідно звернутись до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції для видачі свідоцтва про смерть встановленого зразка. На звернення заявника до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції він отримав відповідь, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Сакским районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, не створює правових наслідків на території України, тобто не є підставою для внесення змін та видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 на території України. У звязку з тим, що ОСОБА_1 не може оформити спадщину за заповітом після своєї бабусі ОСОБА_2, просить суд встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Сухаречка Бузулукського району Оренбурської області, померла у м. Саки Автономної Республіки Крим 10 червня 2015 року.

10 лютого 2016 року заявник подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд встановити юридичний факт, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Сухаречка Бузулукського району Оренбурської області, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, померла у м. Саки Автономної Республіки Крим 10 червня 2015 року, причина смерті стенозируючий атерокоронаросклероз.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, просить її задовольнити .

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що померла ОСОБА_2 є його тещею. Померла вона 10 червня 2015 року у м. Саки Автономної Республіки Крим під час гостювання у знайомих. Поховання померлої відбулось на девятий день після смерті. Вказав, що він особисто організовував її поховання, Додав, що ОСОБА_2 похована на міському кладовищі м.Саки . Померла через інфаркт.

Суд вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Як вбачається із записів у паспорті громадянина України серії МС №870425, виданого 08 травня 2002 року Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, ОСОБА_2 народилася 18 грудня 1928 року у с. Сухаречка Бузулукського району Оренбурської області, зареєстрована 26 травня 1972 року Відділом внутрішніх справ міста Тернополя Тернопільської області за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 березня 1996 року Міським бюро технічної інвентаризації АДРЕСА_2 на бульварі ОСОБА_5, 5 в м.Тернополі належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

14 травня 2007 року ОСОБА_2 склала заповіт серії ВЕЕ №757385, посвідчений державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, згідно якого на випадок своєї смерті належну їй ? частину квартири №36 на бульварі ОСОБА_5, 5 в м.Тернополі заповіла ОСОБА_1.

10 червня 2015 року у місті Саки Автономної Республіки Крим померла ОСОБА_2 доводиться показаннями свідка ОСОБА_4

Як вбачається із листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції №299/08.1-01-09.6 від 14 серпня 2015 року, свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Сакским районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим не створює правових наслідків на території України, тобто не є підставою для внесення змін та видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 на території України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно п.п. «а» п. 1, 36,70, 9 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18.10.2000 року підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545,зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його бабусі та оформлення права на спадщину за заповітом після її смерті.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

За вказаних обставин, суд вважає що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню, та вважає за можливе встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, визнавши датою її смерті 10 червня 2015 року, місце смерті - м. Саки Автономної Республіки Крим, причина смерті стенозируючий атерокоронаросклероз.

Керуючись ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ст. ст. 3, 8, 14, 212-215, 223, 234, 256, 257, 259, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, визнавши датою її смерті 10 червня 2015 року, місце смерті - м. Саки Автономної Республіки Крим, причина смерті стенозируючий атерокоронаросклероз.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дзюбич В.Л.