Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він перебував з відповідачкою у цивільному шлюбі з 2012 року, від якого мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Оскільки на даний час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивач має постійне місце роботи в м. Києві, де і проживає окремо від відповідачки, має стабільний самостійний дохід, власне житло, а також те, що в інтересах сина проживати разом із батьком, оскільки відсутність постійної батьківської лінії виховання хлопчика може негативно вплинути на модель його поведінки в майбутньому, а тому позивач просив суд визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком.

Позивач у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали у цивільному шлюбі з 2012 року, від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Наведене підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 02.10.2012 р. серія І-БК №323335, та свідоцтва про народження ОСОБА_4 від 05.08.2015 р. серія І-ОК №303225.

Судом встановлено, що на даний час сторони проживають окремо, подружніх звязків не підтримують, в звязку із чим між сторонами постало питання щодо визначення місця проживання старшого сина ОСОБА_3. Позивач вказував на те, що в інтересах сина проживати разом із батьком, адже хлопчику необхідне постійне спілкування з батьком для формування чоловічої моделі поведінки.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

У ч. 1 ст. 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

В ст. 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так у вказаній статті зазначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачкою позову, суд вважає, що з метою найкращого забезпечення інтересів дитини, необхідно визначити місце проживання дитини з батьком, оскільки останній найбільш оптимально може забезпечити умови проживання та виховання дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 141, 150, 157, 160 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5