У Х В А Л А

5 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості,

встановила:

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_4, ТОВ «Лотівка Еліт» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 672 377,58 доларів США та 167 417 грн. 91 коп., які складаються з суми неповернутого кредиту - 2 650 000 доларів США, суми несплачених процентів за користування кредитом за період з 1 червня по

2 липня 2014 року включно (період, за який нараховані проценти для пред'явлення вимоги кредитора) - 22 377,58 доларів США, суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 1 770 грн.

87 коп., суми штрафу за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором - 165 647 грн. 04 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, касаційну скаргу ТОВ «Лотівка Еліт» задоволено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині позову ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. У іншій частині рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та постановити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 512, 556 ЦК України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги в частині позову ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходили із того, що між сторонами наявний спір, який виник з кредитних правовідносин, у яких ОСОБА_4 виступає як позивальник, а

ПАТ «Брокбізнесбанк», як поручитель. Оскільки кредитні зобов'язання боржника ОСОБА_4 перед ПАТ АКБ «Індустріалбанк» було виконано у повному обсязі поручителем ПАТ «Брокбізнесбанк», що підтверджується довідкою банку, то відповідно до положень частини другої статті 556 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов'язанні і позивач має право стягнути кредитну заборгованість з боржника.

У наданих для порівняння постановах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, від 7 жовтня 2015 року суд виходив із того, що відповідно до положень частин першої, другої статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання, а кредитор після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. Правовий аналіз норм частин першої та другої статті 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням пункту 3 частини першої статті 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем). Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

. Надані для порівняння постанови Верховного Суду України не слугують прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

В.М. Сімоненко