Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/987/16-ц Головуючий у 1-й інст. Ольшевська Н.В..
Категорія 44 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Зарицької Г.В.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання виселитись із житлового приміщення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила зобовязати відповідача ОСОБА_4 виселитись з помешкання АДРЕСА_1 на протязі десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку з не додержанням вимог викладених у ст. 119 ЦПК України.

14 березня 2016 року ухвалою судді того ж суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала судді є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що нею вимоги ухвали від 10.02.2016 року були виконані в повному обсязі, про що свідчить її заява подана на виконання вимог ухвали судді, яка відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. А якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вказані вимоги, то заява визнається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи ухвалу від 14.03.2016 року, суддя виходив з того, що позивачем не були виправлені недоліки зазначені в ухвалі від 10.02.2016 року про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Як убачається з матеріалів справи, в квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулась з даним позовом до суду, просила зобовязати відповідача ОСОБА_4 виселитися з помешкання АДРЕСА_1, в якому позивач зареєстрована разом з сином і яке було надано їй у встановленому законом порядку, на протязі десяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою судді від 10.02.2016 року позов був залишений без руху з підстав його невідповідності вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема, суддя вважав, що позивачем не чітко викладено позовні вимоги та правові підстави позову; не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 12.03.2016 року була подана позовна заява в новій редакції, у якій ОСОБА_2 зазначила, що зміст позовних вимог зводиться до усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, яке їй було надано на підставі рішення виконкому Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області «Про надання житла» від 03.09.2015р. № 43 та ордеру на спірне житло від 04.09.2015р. № 77, шляхом зобовязання ОСОБА_4 виселитись з вказаного житла відповідно до норм ЖК України, оскільки у останньої відсутні будь-які правові підстави для проживання і користування спірним житлом. На підтвердження вказаних обставин, позивач надала перелік документів, які зазначила у вказаній заяві, а також вказала, що факт неправомірного проживання без реєстрації відповідача у вказаному житлі буде доведений у судовому засіданні показами двох свідків (а.с.7,8)

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя не звернув належної уваги на те, що позивач має право на обґрунтування своїх вимог саме тими обставинами, які вона вважає за потрібне вказати в позовній заяві.

Встановлення фактичних обставин справи, а також відповідність викладених в тексті позовної заяви обставин фактичним обставинам, за діючим цивільно-процесуальним законодавством віднесено не до стадії відкриття провадження по справі, а до стадії судового розгляду.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі не самі докази, що підтверджують кожну обставину позову, а тільки зазначення цих доказів.

Також суддя не врахував того, що згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року, суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску строку позовної давності та інших не передбачених законом підстав, адже сторони мають право надати докази і під час розгляду справи.

Вказані питання згідно норм ЦПК України вирішуються під час попереднього судового засідання або в судовому засіданні, в тому числі з вирішенням клопотання про забезпечення доказів, якщо таке клопотання заявлено однією чи обома сторонами.

Так, згідно ст. 10 ЦПК України, суд у випадках, встановлених ЦПК України, сприяє сторонам у здійсненні їхніх прав. А відповідно до п. 5 ч. 6 ст.130 ЦПК України, в ході попереднього судового засідання, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд наряду з іншими діями, вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів та виклик свідків, про проведення експертизи, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача, особи, яка надає правову допомогу, або судові доручення щодо збирання доказів.

Як вбачається з тексту позовної заяви та заяви про усунення недоліків, поданої на виконання ухвали судді, позивач зазначила докази, які на її думку підтверджують обставини справи та вказала на необхідність допиту у судовому засіданні двох свідків.

Однак суддя, не розглянувши дане клопотання, визнав позовну заяву неподаною.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу у судді не було.

Зазначені обставини свідчать про порушення суддею порядку встановленого для вирішення даного питання, а тому ухвала від 14.03.2016 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про можливість відкриття провадження по справі, так як вирішення цього питання за нормами ЦПК України віднесено до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 березня 2016 року скасувати, а справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Судді :