У х в а л а

іменем україни

23 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 21 січня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, приватного підприємства «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс» про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі − ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), до ОСОБА_4, ПП «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс» (далі − ПП «АТН «Альянс») про стягнення заборгованості були задоволені, та було стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ПП «АТН «Альянс» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість в розмірі 4 355 505 грн 69 коп. та судові витрати в розмірі - 3 582 грн 60 коп.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що його представник надавав суду заяву про відкладення слухання справи і про заочний розгляд справи він дізнався лише в липні 2015 року від державних виконавців.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року заява була залишена без задоволення.

12 листопада 2015 року від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на вищезазначену ухвалу суду, в якій він ставить питання про її скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та такою, що постановлена із порушенням норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року цивільну справу за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», до ОСОБА_4, ПП «Агентство по торгівлі нерухомістю «Альянс» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2015 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, повернути до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для прийняття апеляційної скарги до розгляду, оскільки закон містить пряму заборону на оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, та визначення діючим цивільно-процесуальним законодавством конкретної процедури вирішення цього питання.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 листопада 2015 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінової