Справа № 367/8230/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/1777/16 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 38 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

за участю секретаря - Вербової І.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бучанської міської ради, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Харченко Катерина Володимирівна про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, у якому зазначили,що вони є спадкоємцями 1 черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вони вчасно вступили у спадщину після смерті батька шляхом подачі заяв до нотаріальної контори про прийняття спадщини. До складу спадщини померлого ОСОБА_6 належить будинковолодіння, що складається з житлового будинку, загальною площею 101,0 кв.м., житлового будинку позначеного літ. А, тамбура літ. а, прибудови літ. А1, ганок № а/1, хвіртки № 1, огорожі № 2, воріт № 3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.За їхньою заявою 13 серпня 2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В було внесено відомості до Єдиного Спадкового реєстру відомості про реєстрацію спадкової справи за померлим ОСОБА_6, присвоєно номер у спадковому реєстрі - 56415363, та номер у нотаріуса - 11/2014. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, нотаріусом було відмовлено, оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, спадкодавцем не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній. Згідно отриманих документів з Архівного відділу Виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, рішенням Виконавчого комітету Бучанської селищної ради народних депутатів від 13 вересня 1988 року за №155 було затверджено наказ директора радгоспу «Рубежовський» від 31 березня 1988 року №172 про виділення земельної ділянки у розмірі 0, 07 га та надано дозвіл на побудову житлового будинку по АДРЕСА_1 Надання ОСОБА_6 разом з сім'єю: сином ОСОБА_2, донькою ОСОБА_3 та дружиною ОСОБА_7, земельної ділянки та дозволу на будівництво будинку, було обумовлено поліпшенням житлових умов сім'ї. Згідно акта обстеження житлових умов від 25 лютого 1987 року сім'я водія радгоспу «Рубежовський» ОСОБА_6 проживала у кімнаті 16,1 кв.м. з пічним опаленням по АДРЕСА_1. За життя спадкодавець ОСОБА_6 не встигнув отримати документи про реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та отримати правовстановлюючі документи на своє ім'я. Вказаний житловий будинок не було зареєстровано у відповідному уповноваженому органі з питань реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивачі не мають можливості, окрім як в судовому порядку, реалізувати та здійснити своє охоронюване Законом та Конституцією України право на спадкове майно, а саме на житловий будинок, тому просили визнати за ОСОБА_2 та за ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині спадкового нерухомого майна у вигляді будинковолодіння, що складається з житлового будинку загальною площею 101,0 кв.м., житлового будинку позначеного літ. А, тамбура літ. а, прибудова літ. а1, ганок № а/1, хвіртки № 1, огорожі № 2, воріт № 3, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачі по справі у передбачений законом 6 -ти місячний строк звернулись до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В із заявами про прийняття спадщини і 13 серпня 2014 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В було внесено відомості до Єдиного Спадкового реєстру відомості про реєстрацію спадкової справи за померлим ОСОБА_6, присвоєно номер у спадковому реєстрі - 56415363, та номер у нотаріуса - 11/2014. Наведені обставини справи стверджуються копією спадкової справи. Також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини звернулась відповідач по справі ОСОБА_4 Однак, до суду не було надано доказів тих обставин, що ОСОБА_4 є спадкоємцем 1 черги за законом або відноситься до осіб, які мають право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 Постановою приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К.В від 22 травня 2015р ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, підтверджуючі зареєстроване право власності спадкодавця на житловий будинок.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 1216-1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, та прийшов до правильного висновку про те, що позивачі не надали належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Рішенням Виконавчого комітету Бучанської селищної ради народних депутатів від 13 вересня 1988 року за №155 було затверджено наказ директора радгоспу «Рубежівський» від 31 березня 1988 року №172 про виділення земельної ділянки у розмірі 0, 07 га та надано дозвіл на побудову житлового будинку по АДРЕСА_1Рішенням №56 від 10 квітня 1990р виконкому Бучанської селищної ради було скасовано рішення №155 від 13 вересня 1988р «Про виділення земельної ділянки для індивідуального будівництва гр.ОСОБА_6Рішенням виконкому Бучанської селищної ради № 180 від 12 листопада 1991р на підставі протесту прокурора м.Ірпеня було вирішено : «відмінити рішення виконкому №56 від 10 квітня 1190р, просити виконком Ірпінської міської радим переглянути своє рішення №313/6 від 01 листопада 1988р і заборонити будівництво житлового будинку ОСОБА_6 в АДРЕСА_2,рекомендувати директору радгоспу «Рубежівський» відмінити наказ №172 від 31 березня 1988р про виділення земельної ділянки гр. ОСОБА_6 в АДРЕСА_1,виконуючи розпорядження Києво-Святошинського райвиконкому про перегляд виділення земельної ділянки для індивідуального будівництва гр. ОСОБА_6».

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_6 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 житловий будинок АДРЕСА_1 спадкодавцем ОСОБА_6 не був зданий в експлуатацію та не було видано на його ім.»я свідоцтво про право власності на вказаний будинок.

Враховуючи викладені обставини, а саме, що житловий будинок АДРЕСА_1 у передбаченому законом порядку не був зданий в експлуатацію та на даний об»єкт нерухомого майна не було видано свідоцтво про право власності на ім.»я спадкодавця ОСОБА_6, суд вважав, що після смерті ОСОБА_6 не відкрилась спадщина на зазначений житловий будинок, як на об»єкт нерухомого майна, у зв»язку з чим відмовив позивачам у позовних вимогах про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами та застосував до них відповідні норми права.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилаються апелянти в своїх апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні спору суду треба було керуватись іншими нормативними актами, оскільки на момент закінчення будівництва спірного будинку у 1989 році він не підлягав реєстрації як будинок, розташований у сільських населених пунктах, не заслуговують на увагу, оскільки на той час м. Буча мало статус селища міського типу і це правило на житлові будинку у даному населеному пункті не поширювалось. Крім того, з 1989 року до дня смерті спадкодавця було достатньо часу для належного оформлення права власності на спірний будинок.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: