АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/673/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів: Варвус Ю.Д., Грох Л.М.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю представника Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2016 року у справі за позовом Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Шепетівської міської ради про забезпечення повернення малолітньої дитини до Федеративної Республіки ОСОБА_6.

у с т а н о в и л а :

Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області, що діє в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_1, звертаючись до суду просило визнати незаконним вивезення і утримання відповідачкою на території України неповнолітньої доньки ОСОБА_7 та зобовязати ОСОБА_5 повернути дитину до Федеративної Республіки ОСОБА_6. І в обґрунтування позову зазначало, що позивач та відповідачка є батьками малолітьої ОСОБА_6, яка народилася 29 квітня 2011 року в м. Шепетівка Хмельницької області. 30.10.2011 року мати разом з дитиною приїхали в ОСОБА_6 для постійного проживати. Позивач вказує, що ОСОБА_5 повинна була здійснити інтеграційні заходи з метою її подальшого проживання в ОСОБА_6 та пройти мовні курси, які не пройшла із поважних причин. 27.02.2013 року ОСОБА_5 вивезла дитину в Україну. Отримавши відмову відповідачки на повернення дитини до ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_1 10.04.2013 року звернувся із заявою про повернення дитини до ФРН. Позивач звертає увагу суду на те, що згідно ст.ст. 3,5 Конвенції 1980 року вивезення та утримання дитини відповідачкою в Україні без згоди позивача є протиправним, чим і порушені права позивача, передбачені спільною заявою про наділення батьківськими правами.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 лютого 2016 року в задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, апелянт оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, що ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не застосовано положення ст.ст. 3, 4, 35 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року, що є частиною національного законодавства. Також при обґрунтуванні прийнятого рішення судом допущено порушення п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року. Крім того, судом необґрунтовано залишено поза увагою та не досліджено питання незаконного утримання дитини на території України її матірю всупереч волі батька та не взято до уваги той факт, що ОСОБА_4 не заперечує проти повернення до ОСОБА_6 ОСОБА_4 разом із матірю. Апелянт вважає, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради зроблений упереджено із дослідженням умов проживання дитини з матірю без дослідження фактів можливостей спілкування батька із дитиною. Апелянт також зазначає, що судом не було всебічно зясовано обставини справи і всупереч ст. ст. 212, 213 ЦПК України надано невірну оцінку наявним у справі доказам, неповно і неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. Зважаючи на викладене апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі

В судовому засіданні позивач та його представники апеляційну скаргу підтримали і наполягають на її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав і пояснив, що утримання дитини на території України є законним. ОСОБА_8 в м. Шепетівка Хмельницької області проживає з лютого 2013 року по даний час і адаптувалася та прижилася у новому середовищі, а її мати ОСОБА_9»як А.І. не згідна на виїзд разом із дитиною в ОСОБА_6. Представник відповідача також вважає, що при незнанні німецької мови як дитиною так і матір»ю, повернення дитини в ФРН проживання спричинить дитині фізичну або психічну шкоду або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку.

Таку ж позицію висловив представник третьої особи.

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення по справі судової психолологічної експертизи з тих підстав, що висновок органу опіки та піклування і висновок психолога є такими викликають сумніви щодо їх неупередженості.

Представник Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області покладається на думку суду при вирішенні зазначеного клопотання.

Відповідачка до суду не з»явилася, направивши клопотання щодо заперечення про призначення судової психологічної експертизи.

Представник третьої особи заперечує щодо задоволення клопотання.

Згідно ч.1 ст. 143 ЦПК України для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши клопотання, думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що клопотання представника позивача підлягає частковому задоволенню, оскільки для зясування обставин, що мають значення для справи потрібні спеціальні знання.

Питання, які пропонує поставити на вирішення експертизи представник позивача охоплюються суттю питань щодо того: чи існує серйозний ризик, що повернення малолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Федеративної Республіки ОСОБА_6 поставить під загрозу заподіяння дитині фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку та чи прижилася малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в новому середовищі?

Керуючись ст. ст. 143, 144, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Призначити по справі судову психологічну експертизу малолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір»ю ОСОБА_9»як ОСОБА_10 по вул. Конєва, 2 в м. Шепетівка Хмельницької області.

Виконання експертизи доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити питання:

- чи існує серйозний ризик того, що повернення малолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 до Федеративної Республіки ОСОБА_6 поставить під загрозу заподіяння дитині фізичної або психічної шкоди або іншим шляхом створить для дитини нетерпиму обстановку?

- чи прижилася малолітня дитина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в новому середовищі?.

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_4 ОСОБА_1.

Зобов»язати відповідачку ОСОБА_9»як ОСОБА_10 прибути із дитиною у визначений експертами час та місце для проходження експертизи.

Покласти на ОСОБА_4 ОСОБА_1 витрати, що пов»язані із переїздом та перебуванням в м. Києві на період проведення експертизи малолітньої дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі її матері ОСОБА_9»як ОСОБА_10.

Надати експертам для проведення експертизи матеріали цивільної справи №686/15274/14-ц.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) Ю.Д. Варвус

(підпис) ОСОБА_11

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк