Справа № 561/293/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Зарічне цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Зарічненська державна нотаріальна контора, Зарічненський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2015 року в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті її матері ОСОБА_2 в установленому законом порядку є неможливою, оскільки остання померла на тимчасово окупованій території в м. Сімферополі, Автономної Республіки Крим і документи про її смерть видані незаконними органами Автономної ОСОБА_3 Крим. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала повністю, просила суд встановити факт смерті її матері ОСОБА_2

Зарічненська державна нотаріальна контора явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Зарічненський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області згідно листа від 24 травня 2016 року № 205-03.305.05.59 просить розглядати справу без участі представника відділу, заперечень немає.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши покази свідка вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлені ст. 257-1 ЦПК України, відповідно до якої, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

ОСОБА_3 Крим є тимчасово окупованою територією з 20 лютого 2014 року.

Заявниця є дочкою ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0813710, виданого 18 квітня 1963 року (а.с.11). 28 червня 1975 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_4 (а.с.5).

З наданих заявником та досліджених судом письмових доказів слідує, що на підставі лікарського свідоцтва про смерть серії 35 № 007188 від 24 листопада 2015 року, виданого Сімферопольською клінічною лікарнею про смерть ОСОБА_2 23 листопада 2015 року (а.с.9), так званим відділом реєстрації смертей м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції ОСОБА_3 Крим, 27 листопада 2015 року було складено актовий запис про смерть ОСОБА_2 № 4988, та було видано свідоцтво про смерть, бланк серії І-АЯ № 546396 (а.с.10).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зважаючи на вимоги вказаного Закону, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії 35 № 007188 від 24 листопада 2015 року, та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 27 листопада 2015 року, не вважаються документами, що мають юридичну силу на території України і не можуть створювати правових наслідків.

Для отримання передбаченого діючим законодавством України свідоцтва про смерть матері заявниця звернулася до Зарічненського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, однак їй було відмовлено у його видачі, оскільки заявницею для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.14).

Згідно розяснень, наведених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що покійна ОСОБА_2 приходилася для неї рідною тіткою. ОСОБА_2 до смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 Крим разом з дочкою ОСОБА_1 23 листопада 2015 року, коли вона знаходилася в квартирі ОСОБА_1, що в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, ОСОБА_2 у віці 95 років померла. 24 листопада 2015 року вони разом з ОСОБА_1 здійснили поховання ОСОБА_2 на Софіївському кладовищі Сімферопольського району.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України підлягає задоволенню, оскільки судом встановлений факт смерті ОСОБА_2 23 листопада 2015 року, а реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту її смерті в установленому законом порядку є неможливою.

На підставі ст.ст. 1, 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст.ст. 10, 212-215, 234, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст.ст. 257-1, 259, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Зарічненська державна нотаріальна контора, Зарічненський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про встановлення факту смерті в порядку статті 257-1 ЦПК України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла 23 листопада 2015 року на тимчасово окупованій території в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: Р.В. Світличний