У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту недійсності запису про кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 в Державному земельному кадастрі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ Держгеокадастру у м. Тернополі, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року - залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій та прийняти своє рішення.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2 суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правомірно виходив з того, що з поданої ОСОБА_2 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, що відповідно до положень ч. 4 ст. 256 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Доводи касаційної скарги про порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для їх скасування.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович