Ухвала

іменем україни

5 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., Леванчука А.О., МаляренкаА.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанов державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанов державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. від 15 грудня 2015 року ВП № 49670442 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 509/2261/13-ц та постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. від 22 грудня 2015 року ВП № 49670442 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, посилаючись на те, що державний виконавець у порушення ст. ст. 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив виконавче провадження за заявою стягувача - ПАТ «Східно-Український банк «Грант», який звернувся до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Отже, на думку скаржника, стягувач не мав права пред'являти виконавчий лист до виконання через пропущення строку, а державні виконавці - не мали права відкривати виконавче провадження та накладати арешт на майно боржника.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постановлені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи ухвали, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про те, що стягувач ПАТ «Східно-Український банк «Грант» звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до закінчення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Державними виконавцями під час прийняття оскаржуваних постанов були дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для скасування постанов від 15 грудня 2015 року ВП № 49670442 та від 22 грудня 2015 року ВП № 49670442.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук
А.В. Маляренко

Колегія суддів: