22.04.2016 227/1657/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Діденко С.О.

при секретарі Сухіна О.Ю.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, посилаючись в заяві на те, що 24 січня 2016 року померла його дружина ОСОБА_2 у м. Донецьк Донецької області. Згідно лікарської довідки про смерть №628 від 25 січня 2016 року, причиною смерті стало хронічна серцево-судинна недостатність Ш ст., атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією.

З вказаними документами заявник звернувся до заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, але йому було відмовлено з причини, що вказані документи не є предметом для оформлення відповідно до закону смерті особи в певний час на території України. З цієї причини він не має можливості отримати свідоцтво в установленому законом порядку, зняти з реєстрації, та ін. Заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть дружини ОСОБА_2, у звязку з тим, що остання померла в м. Донецьк Донецької області, територія якого належить до проведення зони АТО.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в заяві до суду, та просить встановити факт смерті дружини ОСОБА_2, яка померла 24 січня 2016 року.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав листа про розгляд справи в його відсутність, заперечень по справі не має.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_3, яка пояснила суду, що вона рідна сестра заявника, і дійсно в січні 2016 року у її брата ОСОБА_1 померла дружина ОСОБА_2. Вона померла від хвороби серця, та поховали на кладовищі «Новодевичье» в м. Донецьк Донецької області.

Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутність заінтересованої особи, та заява підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України, визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до наданого акту ОСББ «Надія» від 22 квітня 2014 року підтверджується той факт, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає без реєстрації за адресою в АДРЕСА_1 з квітня 2016 року, тому суд вважає що дана справа підсудна даному суду, і правила підсудності, передбачені ЦПК України, не порушені.

Дійсно, в судовому засіданні достеменно досліджено факти та матеріали цивільної справи:

З копії свідоцтва про укладення шлюбу від 19 вересня 1973 року, вбачається, що заявник знаходився в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (арк.справи 7).

Відповідно до довідки про причину смерті № 628 від 25 січня 2016 року, виданого лікарською установою м. Донецьк Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 і померла 24 січня 2016 року, в м. Донецьк Донецької області, причина смерті - хронічна серцево-судинна недостатність Ш ст., атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією. (а.с. 8).

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Донецької області від 21 квітня 2016 року, обґрунтована відмова заявнику у проведенні державної реєстрації смерті особи ОСОБА_2 (а.с. 10)

Крім того, представником заявника до матеріалів справи додані: акт прийому-передачі №34/34 по договору-заказу №34/34 від 25 січня 2016 року щодо оформлення договору-заказу на організацію та проведення захоронення між КП «Рітуальна служба» м. Донецьке та гр. ОСОБА_1 (арк.справи 9), що підтверджує факт, що заявником було проведено захоронення на кладовищі «Новодевичье» м. Донецьке.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено поняття належності та допустимості доказів.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ вищезазначену довідку про смерть, акт прийому-передачі №34/34 по договору-заказу №34/34 від 25 січня 2016 року щодо оформлення договору-заказу на організацію та проведення захоронення, оскільки органи, якими вони видані, не були створені у порядку, передбаченому законодавством України.

Разом з цим, суд бере до уваги інформацію, яка міститься в цих документах про факт смерті ОСОБА_2, яка померла 24 січня 2016 року в місті Донецьк Донецької області. Ця інформація в сукупності з показаннями представника заявника, свідка ОСОБА_3, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 24 січня 2016 року в місті Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим ... реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Ст. 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України...

Відповідно до ст. 10 ч. 1 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Ст. 17 ч. 1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Ст. 17 ч. ч. 1,3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті.... проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» - затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Підпунктом 2 пункту 2 Наказу Міністерства юстиції України «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Донецької області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до вищезазначеного наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були перемістися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватися там. Всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєстровані, з 1 грудня 2014 року вважаються не дійсними.

Згідно з п. 3 наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 р. N 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.2014 р. за N 640/25417 (зі змінами), тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, які знаходяться на території Луганської області та Донецької області (зокрема, місто Донецьк).

Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Водночас слід відмітити, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства.

Так, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (ч. 1 ст. 17 Закону).

Відповідно до п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Суд бере до уваги, що неприйняття по суті рішення по даній справі може вплинути на права і обов'язки заявника, який є громадянином України, судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником законодавства України та нормативних актів України після смерті його дружини в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо.

Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення смерті дружини ОСОБА_2 відповідно до чинного законодавства України.

Допитавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на території м. Донецька, та визначаюче те ключове значення, яке має встановлення факту смерті дружини ОСОБА_2 для заявника ОСОБА_1 для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, зясувавши всі обставини справи на підставі особистих пояснень заявника, свідка, та документів, поданих заявником, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт смерті гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, в м. Донецьк Донецької області, встановити причину смерті - хронічна серцево-судинна недостатність Ш ст., атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, встановивши дату смерті 24 січня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215,234, 256, 257-1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи, - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженої місто Донецьк, зареєстрованої на час смерті за адресою: Україна АДРЕСА_2, вказавши місце смерті населений пункт місто Донецьк Донецької області та причину смерті хронічна серцево-судинна недостатність Ш ст., атеросклеротичний кардіосклероз з гіпертензією, та вказати дату смерті - 24 січня 2016 року.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня отримання повної копії рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий суддя С.О. Діденко