Справа № 645/9299/15-ц
Провадження № 2/645/523/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2016 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

при секретарі судового засідання Петленко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Територіальної громади в особі Харківської міської ради

третя особа: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора

про надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, в якому просив надати йому додатковий строк 2 місяця для подання заяви на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого 17 червня 2013 року. В обґрунтування позову посилається на те, що 17 червня 2013 року помер його рідний дядько ОСОБА_2, проте ним пропущений строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з відсутністю взаєморозуміння з дядьком в останні роки його життя, а також внаслідок умисних дій гр. ОСОБА_3, яка періодично проживала з ОСОБА_2, щодо приховування факту смерті його дядька з метою отримання спадщини після його смерті. Крім того позивач вказав, що з березня 2014 року він постійно здійснює догляд за ОСОБА_4, з якою 28 років проживає у цивільному шлюбі, яка перенесла інсульт та потребує постійного піклування та сторонньої допомоги.

Позивач та його представник ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти законне та обґрунтоване рішення на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, матеріали справи містять заяви Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори про розгляд справи за відсутності її представника.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 1225168 ОСОБА_1 народився 18 листопада 1963 року, його батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 3)..

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯК № 549828 ОСОБА_6 (батько позивача) народився 27 січня 1937 року, його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 4).

Відповідно до запису про народження № 105 від 7 жовтня 1928 року ОСОБА_2 народився 5 жовтня 1928 року, його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 7).

Таким чином, позивач є рідним племінником ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 402688 ОСОБА_2 помер 17 червня 2013 року (а.с.59) .

З матеріалів спадкової справи № 642/2013, заведеної після померлого 17.06.2013 року ОСОБА_2, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини 03.09.2013 року звернулась гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якості спадкоємця четвертої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менш пяти років до часу відкриття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та розяснено її право на звернення до суду для встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 58, 67).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 та встановлено факт її проживання з ОСОБА_2 однією родиною з квітня 1993 року.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.10.2014 року вказане рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 року було скасовано, та ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2015 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.08.2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 28.10.2014 року були скасовані, а справу передано на новий розгляд.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.11.2015 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Крім того, з матеріали спадкової справи вбачається, що позивач звернувся до нотаріальної кантори із заявою про прийняття спадщини лише 12.10.2015 року, проте Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2015 року вих. № 2966/02-31 завідувачем Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дядьки ОСОБА_2, оскільки спадщина після нього не прийнята заявником у встановлений законом спосіб (а.с. 72, 78).

На теперішній час свідоцтва про право на спадщину ані ОСОБА_11, ані ОСОБА_1 видані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За нормами ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, на час смерті спадкодавця позивач не був зареєстрований у будинку за місцем реєстрації спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що до нотаріальної контори в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини він не вернувся, оскільки не знав, що його дядька помер. Позивач стверджує, що у ОСОБА_2 був складний характер, через що він рідко його навідував. Мобільного телефону у дядьки не було. За твердженням позивача, його дядько міг проживати у декількох місцях, а саме: по вул. Богунського, 57 а у м. Харкові, в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області, де знаходиться будинок його батьків, а також в с. Бабаї Харківської області, тому приїжджаючи неодноразово до ОСОБА_2 у вказані домоволодіння, двері в яких були зачинені, у позивача не виникало підозри, що його дядько помер, оскільки присадибні ділянки в цих домоволодіннях були доглянуті.

Крім того, позивач наголосив, що з березня 2014 року він постійно здійснює догляд за ОСОБА_4, з якою проживає у цивільному шлюбі, яка перенесла інсульт та потребує постійного піклування та сторонньої допомоги, що перешкоджало йому своєчасно вчиненити усі необхідні дії щодо прийняття спвдщини.

Матеріали справи містять медичну документацію, зі змісту якої вбачається, що з 07.03.2014 року ОСОБА_4 страждає на такі захворювання: транзиторна ішемічна атака в басейні лівої мозкової артерії; гіпертонічна хвороба 2 ст.; кадіосклароз. СН 1 ст. з відповідними наслідками у формі лівосторонньої люмбоішиалгія, виражений больовий мязово-тонічний синдром; стійкі прояви транзиторної ішемічної атаки (07.03.2014) в басейні лівої середньої мозкової артерії з правосторонньою пірамідною недостатністю на фоні дисциркуляторної (атеросклеротичної, гіпертонічної) енцефалопатії 2 ступеню з вираженим вестибуло-атактичним, лікворно-гипертензійним синдромом, а також органічний розлад.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, повідомила, що вона проживає з позивачем у цивільному шлюбі 28 років. Свідок стверджує, що вони періодично навідували дядька позивача ОСОБА_2, який мав дуже складний характер. Також вказала, що ОСОБА_12 міг не попереджаючи нікого поїхати проживати або у с. Тавільжанку, або у с. Бабаї Харківської області, тому коли вони декілька разів приїжджали до дядька додому, та він не відчиняв двері, у них не виникало побоювань, що з ним могло щось трапитись. Приїхавши у 2015 році в черговий раз до дядька додому, сусідка останнього повідомила, що ОСОБА_2 помер у червні 2013 року, після чого ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого.

Також, свідок вказала, що після звернення до нотаріальної контори з вказаною заявою позивачеві стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 також звернулась гр. ОСОБА_3, яка за життя останнього інколи з ним проживала. Свідок наголосила, що ОСОБА_3 знала про існування у ОСОБА_2 рідного племінника, проте умисно не повідомила його про смерть дядька, маючи на меті оформити на себе спадщину після померлого.

Крім того, свідок наголосила, що у березні 2014 року вона перенесла інсульт, у звязку з чим не могла обходитись без сторонньої допомоги, яку надав їй лише позивач, та продовжує надавати таку допомогу і до цього часу зважаючи на тяжкі наслідки її захворювання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13, яка була сусідкою спадкодавця, повідомила суду, що племінник останнього періодично його навідував. Свідок стверджує, що вона, дізнавшись про смерть ОСОБА_2, не змогла повідомити про це його племінника, оскільки не мала номеру його телефону, проте побачивши у 2014 року (точної дати не памятає), через вікно, що позивач приїхав додому до дядька, вона не встигла йому повідомити про смерть останнього, оскільки коли вийшла на подвіря, позивач вже сів в автомобіль та уїхав. Після цього, вона побачила позивача у 2015 році, коли він приїхав до домоволодіння ОСОБА_2, та повідомила, що його дядько помер у 2013 році. Крім того, свідок пояснила, що вона знайома з гр. ОСОБА_3, яка деякий час проживала з ОСОБА_2 в с. Бабаї Харківської області, та наголосила, що ОСОБА_3 знала, що єдиним родичем ОСОБА_2 є його рідний племінник, проте свідомо не повідомила останньому про те, що його дядька помер.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України 04.11.2015 року (справа № 6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки останній є спадкоємцем, не реалізував належне йому право на прийняття спадщини, пропустивши визначений законом строк не тільки через відсутність інформації про смерть його дядьки, а й через наявність обєктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий строк в 2 (два) місяця для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 17.06.13 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Федорова О.В.