Справа № 455/764/14-ц
Провадження № 2/455/113/2016
УХВАЛА

20 травня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський

районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Лойзик М.В.

за секретаря Бобельської Н.М.,

з участю прокурора Стахів М.О,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір справу за позовом Івано-Франківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Фонд державного майна України, про визнання права власності та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні 20.05.2016 року представник відповідача

заявив клопотання про недопуск прокурора до участі в судовому засіданні та залишення позову без розгляду з огляду на те, що на час звернення до суду із цим позовом - в 2014 році прокурор у відповідності із Законом України «Про прокуратуру» 1991 року мав відповідні повноваження для предявлення позову в інтересах держави в особі Міністерства оборони України. Проте 15.07.2015 року набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» (№ 1697 від 14.10.2014 року), у відповідності з ч.3 ст.23 якого прокурор здійснює представництво суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обгрунтовується прокурором в порядку, передбаченому ч.4 цієї статті. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження підстав для представництва.

Однак з часу набрання чинності новим Законом України «Про прокуратуру» прокурором не доведено та не обгрунтовано наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у даній справі.

Крім того, позов прокурора не відповідає вимогам закону, що діяв на час звернення до суду, оскільки в ньому всупереч вимог ч.3 ст.36 ЗУ «Про прокуратуру» 1991 року не були зазначені доводи та обгрунтування, які саме інтереси держави прокурор захищає, які негативні наслідки настали внаслідок порушення права держави, у чому полягає необхідність захисту інтересів держави та яким чином інтереси держави можуть бути відновлені шляхом зверненя із зазначеним позовом тощо.

Прокурор та представник позивача ОСОБА_1 проти клопотання заперечили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних міркувань:

У справі мається Ухвала колегії суддів вищого спеціалізованого суду України від 02.12.2015 року, якою скасовані рішення місцевого та апеляційного судів по даному спору та передано справу на новий розгляд із зазначенням необхідності на виконання вимог ч.4 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України уточнити позовні вимоги.

Отже прокурор зобовязаний на виконання цієї Ухвали уточнити позовні вимоги, і одночасно обгрунтувати наявність у нього передбачених ч.3,4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року підстав для представництва інтересів держави у даному спорі.

За таких обставин, керуючись ст.45,168, п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про недопуск прокурора до участі в судовому засіданні та залишення позову без розгляду за передчасністю.

Надати Прокурору можливість уточнити позовні вимоги та обгрунтувати наявність у нього передбачених ч.3,4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» 2014 року підстав для представництва інтересів держави у даному спорі до 22.06.2016 року.

Суддя