Справа № 204/1993/16-ц
Провадження № 2/204/1193/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

при секретарі Горб Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Красногвардійський РВВС про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує на те, що він є власником квартири № 31 по вулиці Новокримській, б. 2Б у м. Дніпропетровську. До 2008 р. у квартирі тимчасово проживав і був там зареєстрований ОСОБА_2 Владислав Євгенович (далі - Відповідач). З 2008 року Відповідач там не проживає, що підтверджується відповідним актом та показаннями свідків. Таким чином, оскільки Відповідач у його квартирі не проживає тривалий час, не оплачує користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири, не є членом його сімї, він повинен вважатися таким, що втратив право користування квартирою. На підставі викладеного позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, Красногвардійський РВВС у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він є товаришем Позивача, вони навчалися разом у школі. У 2000-х роках позивач прописав у своїй квартирі свого племінника Відповідача по справі. Однак був не задоволений його поведінкою, оскільки він не сплачував комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, не підтримував квартиру у належному стані, а одного разу майже здійснив у квартирі пожежу. Після цього, позивач попросив свого племінника виїхати з квартири. Після того як відповідач виїхав з квартири Позивач попросив його ОСОБА_3 інколи приходити до квартири та доглядати за нею, оскільки сам Позивач проживав у іншому місці. Свідок пояснив, що він приходив до квартири аби пересвідчитися, що з нею все гаразд, приблизно один раз на місяць. З 2008 року у квартирі ніхто не проживав, в тому числі і Відповідач.

Вислухавши пояснення позивача та допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 23.07.2008 року серії САВ № 994020 (а.с. 6).

Позивач зареєстрував право власності на вказану квартиру у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19853954 від 12.08.2008 року, який виданий КП «Дніпропетровське МБТІ ДМР (а.с. 7).

Згідно акту про непроживання у квартирі АДРЕСА_2, посвідченого головою ЖСК № 16 ОСОБА_4 19.03.2016 року встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують той факт, що ОСОБА_2 з 2009 року у квартирі АДРЕСА_1 не проживає (а.с. 10).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оцінивши усі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачами позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки останній не проживає у зазначеній квартирі з 2009 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 88, 169, 208-210, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Красногвардійський РВВС про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 31, по вулиці Новокримській, будинок № 2-Б у місті Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня, 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез