Справа №485/477/16-ц 17.05.2016 170516 17.05.2016
Провадження №22-ц/784/1215/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1-й інстанції Лисенко М.Є.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М, Кушнірової Т.Б. ,

при секретарі судового засідання - Гордійчук С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2016 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

У позовній заяві посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2015 року розірвано. Від даного шлюбу має трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає.

Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на її користь в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту подачі заяви й до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 28 березня 2016 року і до повноліття дітей. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши з нього на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення нею позову і до повноліття дітей, а також здійснити відповідний перерозподіл судових витрат, стягнувши з нього тільки судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави та відмовити в стягненні на користь позивача судових витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача, позивача та її представника, перевіривши скаргу в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, починаючи з 15 березня 2002 року. Шлюб між ними розірвано 18 березня 2015 року рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області (а.с.26). Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: синів - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5,6,7).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що діти проживають разом з матір'ю і знаходяться на її утриманні, батько добровільно допомоги на їх утримання не надає, а відтак у нього виник обов'язок по сплаті аліментів за рішенням суду у визначеному розмірі.

Між тим, з даним висновком суду першої інстанції у повній мірі погодитися не можна.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначено у ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився з правом позивача на звернення до суду з даним позовом і обов'язком батька щодо утримання своїх неповнолітніх дітей.

Проте припустився помилки, щодо обсягів даного обов'язку, не взявши до уваги наявні у справі і беззаперечні докази проживання і перебування на утриманні старшого сина ОСОБА_6 відповідачем. Ця обставина визнана сторонами під час судового розгляду в суді першої інстанції (а.с. 27), крім того підтверджується письмовими доказами по справі, зокрема актом обстеження матеріально-побутових умов життя (а.с. 16), характеристикою (а.с. 17), довідкою №27 від 04 квітня 2016 року(а.с.18) та відповідними довідками, характеристиками та актами, долученими до апеляційної скарги (а.с. 38-45).

Також судом першої інстанції не враховано ту обставину, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливий, нерегулярний дохід, а відтак не запропонував сторонам визначити аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, яка не може бути меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з травня 2016 року становить для дітей віком до 6 років - 1228 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1531грн.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає щомісячному стягненню, враховуючи положення Закону України Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та зважаючи на батьківський обов'язок відповідача по утриманню двох інших дітей до їх повноліття, враховуючи інтереси останніх, а також те, що відповідач згоден сплачувати аліменти, обставини справи та виходячи із принципів розумності і справедливості, колегія суддів вважає достатнім розміром аліментів, який підлягає стягненню щомісячно з відповідача на утримання двох дітей сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 - 850 грн.

За такого, колегія суддів вважає, що рішення суду у відповідності до ст. 309 ЦПК України необхідно скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 850 грн. щомісяця. У стягненні аліментів на утримання сина ОСОБА_6 позивачу слід відмовити.

В силу п.3 ч.1 ст.80, ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати на правову допомогу (а.с.21-25) у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 533,33 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 07 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженця села Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1, не працюючого на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 850 грн., щомісяця, починаючи з 28 березня 2016 року, і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору та 533,33 грн. на користь ОСОБА_3 за надання їй юридичної допомоги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: