Справа № 344/1846/16-ц
Провадження № 2/344/2749/16
У Х В А Л А

16 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та боргів подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання за позивачем в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири №74 на вул. Слави Стецько, буд. № 11-а в м. Івано-Франківську, визнання за відповідачкою в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири №74 на вул. Слави Стецько, буд. № 11-а в м. Івано-Франківську, покладення на відповідачку зобовязання по сплаті заборгованості за кредитним договором №191/КВ/Ф-05 від 07.11.2005 року, що був укладений між позивачем та ТзОВ ,,Український промисловий банк в рівних частках (пропорційно до частки у спільному майні подружжя) з позивачем.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Ціна позову щодо вимог майнового характеру, згідно п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Оціночна вартість нерухомого майна, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів № 358 від 21.08.2014 року ,,Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства є її ринкова вартість, розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав. Така вартість може визначатися із звіту про оцінку майна, наданого субєктами оціночної діяльності, які відповідають вимогам, установленим Законом України ,,Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні від 12.07.2001 року.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, позивачем не зазначено ціну позову. До матеріалів позовної заяви не додано документів, що підтверджують дійсну ринкову вартість нерухомого майна станом на день подачі позову до суду.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України ,,Про судовий збір, за подання позовної заяви, що містить одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

В п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17.10.2014 р. зазначено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України,,Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890,00 грн.); за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Позивачем в прохальній частині позовної заяви одночасно заявлено вимогу майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 12.02.2016 року про сплату судового збору в розмірі 759 грн. 58 коп.

Однак, судовий збір не може вважатись таким, що сплачений у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною пятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина пята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

За положеннями ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та боргів подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк 5 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Бородовський С.О.