Справа № 2/593/38/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В. М.

при секретарі Осадці М. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення та відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про примусове виселення та відшкодування матеріальної шкоди.

В позовній заяві позивач вказала, що є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі відповідно до усної домовленості сторін без реєстрації проживав відповідач. 25 лютого 2015 року сторони уклали письмовий договір найму квартири на період з 25 лютого 2015 року до вересня 2015 року включно. Після закінчення строку договору оренди житлової квартири відповідач з орендованої квартири добровільно не виселився, а також допустив заборгованість по оплаті житловокомунальних послуг. У звязку з наведеним, позивач просить постановити рішення, яким захистити порушене відповідачем право власності позивача на квартиру № 26, що по вул. Тернопільській, 4, в м. Бережани Тернопільської області виселити із належної їй квартири відповідача, без надання йому іншого житлового приміщення, а також стягнути з відповідача на її користь заподіяну шкоду в розмірі 3195 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 позов підтримали та просили його задовольнити з підстав та мотивів, наведених у позовній заяві, відновити порушене право позивача як власника квартири шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1, без надання йому іншого житлового приміщення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3195 гривень матеріальної шкоди та стягнути понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Пояснив, що він зобовязався згідно договору від 25 лютого 2015 року звільнити квартиру позивача, однак в квартирі, де він зареєстрований, проводиться ремонт, і він не має змоги туди поселитися, а тому просить дати йому можливість і надалі проживати у спірній квартирі. Окрім цього, пояснив, що відповідно до домовленості з позивачем, він мав проводити оплату за комунальні послуги згідно показників лічильників, що він і робив, оплачуючи послуги з електро-, газо- та водо- постачання згідно показників лічильників, а за теплопостачання та квартплату мала сплачувати позивач, тому в цій частині позов вважає безпідставним і необґрунтованим.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 червня 2013 року за реєстровим номером 300, ОСОБА_1 є спадкоємцем квартири № 26, що знаходиться в будинку 04 по вулиці Тернопільській в місті Бережани Тернопільської області після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого нотаріусом Бережанської державної нотаріальної контори 04.06.2013 року, за ОСОБА_1 зареєстровано 1/1 частку квартири 26, по вул. Тернопільській, 4, в м. Бережани Тернопільської області.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивач є власником спірної квартири № 26, по вул. Тернопільській, 4, в місті Бережани.

Згідно з договором оренди квартири у фізичної особи (далі - договору), укладеного між ОСОБА_1 як орендодавцем та ОСОБА_2 як орендарем, позивач передала відповідачу квартиру АДРЕСА_2 в користування з 25 лютого 2015 року по вересень 2015 року включно. Відповідно до п. 7.4. договору відповідач як орендар зобовязався залишити орендоване приміщення квартири за адресою м. Бережани вул. Тернопільська, 4/26 в день закінчення дії договору, вказаний в пункті 7.1. даного договору.

З копії будинкової книги по квартирі АДРЕСА_3 у вказаній квартирі зареєстрована лише ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач у вказаній квартирі не зареєстрований.

З відповіді Бережанського районного сектору управління Державної Міграційної Служби України в Тернопільській області № 1593 від 04.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, кв. 73 м. Бережани.

Виходячи з наведеного вище, до 25 лютого 2015 року відповідач по справі був тимчасовим жильцем у квартирі АДРЕСА_4, оскільки вселився в неї тимчасово з дозволу власника, не зареєстрований в ньому, однак використовував його для проживання. З 25 лютого 2015 року по 30 вересня 2015 року відповідач ОСОБА_2 мав право проживати у ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі договору і мав залишити орендовану квартиру 30 вересня 2015 року, оскільки цей день є днем закінчення дії договору. Між сторонами не було досягнуто згоди на продовження дії договору, що підтверджується відповідями Бережанського РВ УМВСУ в Тернопільській області № 9184 від 03.11.2015 року та Бережанського ВП ГУНП України в Тернопільській області № 199 від 16.11.2015 року, відповідно до яких ОСОБА_1 як заявнику було розяснено право звернутися в суд з приводу того, що ОСОБА_2 не хоче залишати квартиру по вул. Тернопільській, 4/26, в м. Бережани.

Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

П.1 ч.2 ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Ч.1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ст. 826 ЦК України у разі розірвання (припинення) договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обовязку в натурі; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Власник майна згідно зі статтею 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 98 Житлового кодексу Української РСР тимчасові жильці на вимогу власника (наймача) або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Виселення полягає в примусовому припиненні права користування певним жилим приміщенням за рішенням суду.

ОСОБА_2 до 25 лютого 2015 року був тимчасовим жильцем, а з 25 лютого 2015 року по 30 вересня 2015 року наймачем (орендарем) квартири АДРЕСА_2, згідно договору оренди квартири у фізичної особи від 25 лютого 2015 року, строк дії якого закінчився, а тому у відповідача відсутні будь - які законні підстави для проживання у квартирі № 26, по вул. Тернопільській, 4, в м. Бережани Тернопільської області.

Виходячи з викладеного, суд відновлює право власника квартири шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3195 гривень заподіяної матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

П.4.1 договору встановлено, що комунальні послуги, плата за воду та водовідведення, газопостачання, електропостачання, квартплату, центральне опалення, вивіз ТПВ, компенсуються орендодавцю орендарем самостійно на підставі розрахунків відповідних організацій. Вказане положення договору кореспондується з ч.3 ст.815 ЦК України, якою передбачено, що наймач зобовязаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Виходячи з наведеного, на відповідачеві як наймачеві (орендарю) лежить обовязок по сплаті комунальних послуг за користування квартирою № 26 по вул. Тернопільській, 4, в місті Бережани Тернопільської області.

Позивач посилається на те, що за час проживання в її квартирі на підставі договору відповідач допустив заборгованість по оплаті за теплопостачання 2500 грн. та по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території 695 грн., які вона оплатила, спричинивши їй збитків на 3195 грн.

Ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З відповіді Бережанського міського комунального підприємства «Господар» № 12 від 18 січня 2016 року випливає, що за період з 25.02.2015 року по 30.10.2015 року розмір витрат на оплату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території по квартирі № 26, що по вул. Тернопільській, 4, в м. Бережани становить 468,62 грн.

З відповіді комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» № 2 від 13 січня 2016 року випливає, що за період з лютого 2015 року по жовтень 2015 року розмір витрат на оплату за централізованого теплопостачання квартирі по вул. Тернопільській, 4/26, в м. Бережани становить 1579,35 грн.

Виходячи з наведеного вище, на відповідачеві лежить обовязок по сплаті вказаних комунальних послуг, і не виконання такого обовязку відповідачем спричинює збитки позивачу, а тому суд стягує на користь позивача нараховані за час дії договору витрати на оплату теплопостачання спірної квартири в розмірі 1579,35 грн. та витрати на оплату за послуги з утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 468,62 грн., що разом становить 2047, 97 грн.

В стягненні решти вказаної позивачем матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, так як ці витрати не охоплюються договором, а стягнення витрат за комунальні послуги з тимчасових жильців законодавством не передбачене.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Заважаючи, на вказане з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути 799 (сімсот девяносто девять) гривень 49 (сорок девять) копійок сплаченого нею судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 14, 16, 22, 29, 328, 383, 386, 391, 810, 815, 826 Цивільного кодексу України, ст. 89 ЖК Української РСР, договором оренди квартири у фізичної особи від 25 лютого 2015 року, ст. ст. 10, 57, 60, 79, 84, 88, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 з квартири № 26, по вул. Тернопільській, 4, в м. Бережани Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2047 (дві тисячі сорок сім) гривень 97 (девяносто сім) копійок заподіяної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 799 (сімсот девяносто девять) гривень 49 (сорок девять) копійок сплаченого нею судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Суддя: