АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8237/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/166/К/16 суддя Багрова А.Г.
Категорія 37 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.

за участю секретаря: Маслової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, посилаючись на те, що 20 червня 2006 року вона уклала із відповідачкою спадковий договір, за умовами якого ОСОБА_2 (набувач) зобовязана виконувати всі розпорядження позивача, а у разі її смерті провести поховальний обряд й поховати її на Нікопольському цвинтарі, а вона, як відчужувач, передає після смерті у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Зазначила, що з моменту укладення договору відповідач не виконує належним чином умови цього договору, а її теперішнє місце перебування взагалі не відоме. Через таке ставлення до своїх обовязків ОСОБА_2, вона не може розраховувати на гідне поховання, а тому просила суд розірвати спадковий договір.

16 січня 2015 року ОСОБА_3 померла.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка підтримала позовні вимоги та, крім того, просила суд визнати за нею право на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 квартири 5 у житловому будинку 56 по вулиці Каштановій у м. Нікополі.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Спадковий договір від 20.06.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 765, розірвано.

В іншому відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування судом норм матеріального права.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що підставою для розірвання спадкового договору ОСОБА_3 начебто зазначає невиконання обовязків у вигляді дій немайнового характеру, що не відповідає дійсності, обставинам справи та звукозапису процесу. Крім того, спадковим договором такі дії взагалі не були передбачені.

Встановивши, що вона не приймала участь у похованні ОСОБА_3, суд не врахував, що про смерть останньої вона довідалася тільки через два дні 18.01.2015 року від знайомих, а ОСОБА_4 не повідомляла її про смерть тітки та чинила перешкоди у виконанні спадкового договору в частині поховання ОСОБА_3 на цвинтарі в м.Нікополі та проведення поховального обряду.

Порушення норм матеріального права полягає у тому, що судом не враховано норми ст. 1308 ЦК України щодо розірвання спадкового договору на вимогу відчужувача або набувача, та задоволено позовні вимоги ОСОБА_4, яка не була стороною цього договору.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Розгляд справи просить проводити за її відсутністю, з урахування наданих письмових заперечень на апеляційну скаргу, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання за нею права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 квартири 5 у житловому будинку 56 по вулиці Каштановій у м. Нікополі, оскільки згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р., - під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, а відповідачем рішення суду в цій частині не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано в суді апеляційної інстанції, що 20.06.2006 року між ОСОБА_3 (ОСОБА_6) та ОСОБА_2 (Набувач) був укладений спадковий договір, зареєстрований в реєстрі за № 765 та посвідчений нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ( а.с.4).

Відповідно до умов договору ОСОБА_3 передає після смерті у власність ОСОБА_2 належну їй на праві власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ( а.с.4).

Умовами цього договору також передбачено, що: за згодою сторін на Набувача майна покладається обовязок в разі смерті ОСОБА_6 поховати його на цвинтарі в м. Нікополь та провести відповідний поховальний обряд (п. 6.1); право власності на вказану квартиру переходить до Набувача в разі виконання ним умов цього договору після смерті ОСОБА_6 (п. 7); у разі невиконання Набувачем майна розпоряджень ОСОБА_6, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу ОСОБА_6, а також на вимогу Набувача майна, у разі неможливості виконання ним розпоряджень ОСОБА_6 (п. 10).

23 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання спадкового договору з тих підстав, що їй не відомо де мешкає ОСОБА_2 протягом останніх пяти років і вона, зважаючи на викладене, не може розраховувати на гідне поховання.

16 січня 2015 року ОСОБА_3 померла та її похованням займалася ОСОБА_4 (а.с. 31).

Задовольняючи частково позов та розриваючи спадковий договір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_2, яка відповідно до спадкового договору є набувачем майна, не виконала обов'язки, покладені на неї цим договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно до положень, викладених у ст.1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до п. 6 спадкового договору за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов'язки:

1.в разі смерті ОСОБА_6 (ОСОБА_3М.) поховати його на цвинтарі в м. Нікополь та провести відповідний поховальний обряд;

2.повернути приватному нотаріусу м.Нікополь ОСОБА_5 правовстановлювальний документ на відчужену квартиру для приєднання його до справи.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 651 ЦК України зазначається, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п.10 оспорюваного договору, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувана у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, згідно ст.ст. 1302, 1305 ЦК України обовязки по вчиненню певних дій, передбачених договором, покладено на набувача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що як законодавством, так і умовами спадкового договору, обовязок належного виконання умов спадкового договору покладено на набувача (ОСОБА_2М.), а тому остання повинна довести факт вчинення відповідних дій. Відповідачка ж не надала суду належних та допустимих доказів у підтвердження виконання у повному обсязі обов'язків, передбачених п. 6 договору.

Доводи відповідачки ОСОБА_2 про те, що у виконанні умов спадкового договору їй чинилися перешкоди з боку ОСОБА_4 є голослівними, не підтверджені жодним належним та допустимим письмовим доказом та спростовуються поясненнями свідків у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4, яка не була стороною оспорюваного договору, колегією суддів відхиляються, як надумані, адже ОСОБА_4 ухвалою суду від 07.09.2015 року (а.с. 50) залучена до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору як правонаступник померлої ОСОБА_3 (яка померла 16.01.2015 року), а тому до неї перейшли всі процесуальні права та обовязки позивача по справі.

Колегією суддів також відхиляються доводи апеляційної скарги щодо неправомірного посилання суду на те, що ОСОБА_3 зазначала у позові про невиконання ОСОБА_2 дій немайнового характеру.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_3 дійсно зазначила про звернення до суду з позовом про розірвання спадкового договору з тих підстав, що вона розраховувала на отримання від ОСОБА_2 шанобливого ставлення, організації прогулянок, сплати комунальних платежів, оформлення субсидії, тощо, а через тривалу відсутність відповідачки не може навіть розраховувати на гідне поховання (а.с. 1), про що й було зазначено в описовій частині оскаржуваного рішення суду.

Крім того, описова частині судового рішення носить виключно інформативний характер та викладення у ній предмета позовних вимог (позиції позивача) передбачено п. 1 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

За таких обставин, виходячи з наведеного та вимог ст. 1308 ЦК України, п. 28 розяснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів належного виконання умов спадкового договору матеріали справи не містять, а тому підстави для відмови у задоволенні позову в частині розірвання цього договору відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: