РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/18865/15-ц

№ 2/521/1274/16

15 березня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 21840,00 грн. та судові витрати 229,40 грн. за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року; індекс інфляції в розмірі 17064,12 грн., неустойку в розмірі 3 % річних, що складає 3261,00 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору від 20.02.2010 року позивач позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 2000,00 Євро (21840,00 грн.), які відповідач зобов'язався повернути до кінця 2012 року, про що надав відповідну розписку від 20.02.2010 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1; стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача сума боргу в розмірі 22495,20 грн., яка складається з суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та неустойки в розмірі 3 % річних від суми боргу, що складає 655,20 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн. Малиновським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження, проте боржник ОСОБА_2 не виплатив суму боргу за рішенням суду. У звязку з цим позивач змушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

В останнє судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У звязку з відсутністю згоди на заочний розгляд справи позивача, або її представника, яка є обовязковою для ухвалення заочного рішення, суд не може провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, 20.02.2010 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 у борг 2000,00 Євро (21840,00 грн.), який зобовязався повернути до кінця 2012 року, на підтвердження чого видав їй розписку. Однак у встановлений строк відповідач борг не повернув.

Зазначеним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було задоволено позов ОСОБА_1; стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача сума боргу в розмірі 22495,20 грн., яка складається з суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та неустойки в розмірі 3% річних від суми боргу, що складає 655,20 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Після набрання законної сили рішення суду сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оскаржувати в іншому процесі встановлені судом факти та правовідносини.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 21840,00 грн. та судових витрат в розмірі 229,4 грн. не можуть бути задоволені, адже вони вже стягнуті за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року, а подвійне стягнення заборгованості є недопустимим в контексті вимог ст. 61 Конституції України.

Таким чином, предметом судового розгляду є частина позовних вимог щодо індексу інфляції та неустойку в розмірі 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки зобов'язання, яке виникло між сторонами на підставі договору позики, є грошовим, то відповідальність за його порушення настає відповідно до умов ст. 625 ЦК України. Згідно з цією статтею боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року встановлено, що сума боргу за розпискою складає 21840,00 грн.

Оскільки ОСОБА_2 прострочив повернення суми боргу у розмірі 21840,00 грн., то вимоги позивача щодо стягнення з нього індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочки є законними та обґрунтованими.

Суд не бере до уваги розрахунок 3 % річних позивача у звязку з тим, що період розрахунку позивача вказаний з 01.01.2013 року по 16.11.2015 року, проте Малиновського районного суду м. Одеси від 04.02.2014 року вже стягнуто неустойку в розмірі 3 % річних від суми боргу, що складає 655,20 грн. за період з 01.01.2013 року по дату ухвалення рішення.

Таким чином, сума 3 % річних стягується за період з дати ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси, тобто з 04.02.2014 року по 16.11.2015 року (650 днів) та розраховується наступним чином: 21840,00 грн. х 3% : 365 днів у році х 650 днів прострочення = 1166,79 грн.

Керуючись даними Держкомстату України про індекси споживчих цін та Рекомендаціями Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, суд встановив, що розмір індексу інфляції стягується за період з 01.01.2013 року по 16.11.2015 року та розраховуються наступним чином 21840,00 грн. основного боргу х сукупний індекс інфляції за розрахунковий період. Враховуючи показники індексу інфляції (січень 2013 року 100,2, лютий 2013 року 99,9, березень 2013 року 100,0, квітень 2013 року 100,0, травень 2013 року 100,1, червень 2013 року 100,0, липень 2013 року 99,9, серпень 2013 року 99,3, вересень 2013 року 100,0, жовтень 2013 року 100,4, листопад 2013 року 100,2, грудень 2013 року 100,5, січень 2014 року 100,2, лютий 2014 року 100,6, березень 2014 року 102,2, квітень 2014 року 103,3, травень 2014 року 103,8, червень 2014 року 101,0, липень 2014 року 100,4, серпень 2014 року 100,8, вересень 2014 року 102,9, жовтень 2014 року 102,4, листопад 2014 року 101,9, грудень 2014 року 103,0, січень 2015 року 103,1, лютий 2015 року 105,3, березень 2015 року 110,8, квітень 2015 року 114,0, травень 2015 року 102,2, червень 2015 року 100,4, липень 2015 року 99,0, серпень 2015 року 99,2, вересень 2015 року 102,3, жовтень 2015 року 98,7), сукупний індекс дорівнює 1,7509. Таким чином, сума інфляційних збитків дорівнює 16399,66 грн. (38239,66 грн. 21840,00 грн.).

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості належить задовольнити частково у визначеному судом розмірі.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Так, в матеріалах справи міститься копія квитанції № 6/15 про сплату ОСОБА_1 3000,00 грн. за правову допомогу адвоката ОСОБА_3 При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 було заявлено на загальну суму 42394,52 грн., із них судом присуджено 17566,45 грн. Таким чином, позовні вимоги задоволено на 41,44 % (17566,45 грн. : 42394,52 * 100 = 41,44). Отже, сума витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають 1243,20 грн., що становить 41,44 % від 3000,00 грн.

Що стосується судового збору, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складають 201,90 грн., що становить 41,44 % від 487,20 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір на загальну суму 551,20 грн., що підтверджується квитанціями № 0.0.466135804.1 від 23.11.2015 року та № 0.0.467847712.1 від 26.11.2015 року. Проте відповідно до підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання зазначеної позовної заяви позивач мав сплатити 487,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку про необхідність повернення судового збору в розмірі переплаченої суми, що складає 64,00 грн. (551,20 грн. 487,20 грн.).

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 629, 1049 ЦК України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 10, 11, 61, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 714335, виданий Малиновським РВ у м. Одесі 07.04.2011 року) на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 79 коп. та індекс інфляції в розмірі 16399 (шістнадцять тисяч триста девяносто девять) грн. 66 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 714335, виданий Малиновським РВ у м. Одесі 07.04.2011 року) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 201 (двісті одна) грн. 90 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1243 (одна тисяча двісті сорок три) грн. 20 коп.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 6, , повернути ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі переплаченої суми, що складає 64 (шістдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Ю.В. Тополева