Справа № 740/5030/15-ц Провадження № 22-ц/795/1014/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції Гордієць Л. В.
У Х В А Л А

28 квітня 2016 року м. Чернігів

суддя Апеляційного суду Чернігівської області Боброва І.О. вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 В»ячеславовича на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,

- третя особа, яка не заявляє самостійній вимоги на предмет спору ОСОБА_1,

встановив :

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2016 року в задоволенні позову відмолено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Проте апеляційне провадження в даний час не може бути відкрито з огляду на наступне.

За змістом ч.5 ст.119 ЦПК України, обовязковим додатком до позовної заяви є документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_4 , що подана 18.11.2015, містить дві самостійні вимоги немайнового характеру (визнання недійсними правочинів від 11.03.2006 та від 10.04.2008).

За змістом п.31 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, за дві самостійні вимоги немайнового характеру позивач мала сплатити при подачі позову судовий збір в сумі 974 грн 40 коп. (487 грн 20 коп. * 2), проте нею було сплачено лише 730 грн 80 коп. (а.с.1,2).

Недоплата судового збору позивачем в сумі 243,6 грн як при відкритті провадження, так і при ухваленні судового рішення від 24.03.2016 залишилася поза увагою суду.

Стаття 4 Закону України «Про судовий збір» повязує розмір судового збору, який підлягає сплаті при подачі апеляційної скарги, з розміром судового збору, який сплачується при подачі позову в суд першої інстанції.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, суддею апеляційного суду Чернігівської області встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані щодо повної сплати позивачем судового збору при зверненні з позовом, що позбавляє суддю апеляційної інстанції можливості визначитися з сумою судового збору, що повинна бути сплачена апелянтом при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене вище, цивільну справу, що надійшла з апеляційною скаргою, не можна вважати такою, що є належно оформленою.

Згідно з ч.7 ст.297 ЦПК України, при надходженні неналежно оформленої справи суддя доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи наведене, цивільну справу слід повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, відповідно до ст. 220 ЦПК України.

Керуючись ч.7 ст. 297 ЦПК України,

ухвалив :

Справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 В»ячеславовича на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,

- третя особа, яка не заявляє самостійній вимоги на предмет спору ОСОБА_1,

повернути до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, надавши строк для виправлення зазначеного недоліку до 25 травня 2016 року.

СуддяОСОБА_5