Ухвала іменем україни 18 травня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Касьяна О.П. суддів: Дербенцевої Т.П., Попович О.В., Остапчука Д.О., Савченко В.О., за участю представника третьої особи - Прудкого О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича, третя особа - компанія «Sandypool Limited», про визнання дій нотаріуса протиправними, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Згідно із Розпорядженням виконувача обов'язків керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року № 161/0/32-15 касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (далі - ТОВ «МСП Ніка-Тера»)на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року разом зі справою передана на розгляд судді Попович О.В.

У квітні 2015 року ТОВ «МСП Ніка-Тера», посилаючись на порушення нотаріусом Нікітіним Р.В. при вчиненні виконавчого напису Закону України «Про нотаріат», звернулось до суду із позовом, в якому просило визнати дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу НікітінаР.В. з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №189, про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 122414,54 дол. США, 5415,50 євро та 22922,88 швейцарських франків за період з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за доларами США, з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за євро та з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за швейцарськими франками за кредитним договором № Y/23/01/08 від 23 січня 2008 року із змінами та доповненнями, витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 142000 грн протиправними; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 194 грн 88 коп.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2015 року позов ТОВ «МСП Ніка-Тера» задоволено.

Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №189, про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсоткам в сумі 122414,54 дол. США, 5415,50 євро та 22922,88 швейцарських франків за період з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за доларами США, з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за євро та з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за швейцарськими франками за кредитним договором № Y/23/01/08 від 23 січня 2008 року із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 серпня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ТОВ «МСП Ніка-Тера» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи Прудкого О.В., обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не було вчинено усіх дій, наданих йому в межах повноважень Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, щодо перевірки необхідних і обов'язкових умов, за яких може бути вчинено виконавчий напис нотаріуса, а саме: підтвердження безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а також що з дня виникнення права вимоги минуло не більше одного року. Так, відповідачем не було витребувано копії адресованої ТОВ «МСП Ніка-Тера» письмової заяви-вимоги кредитора щодо сплати заборгованості, він не переконавця, чи надана відповідь або заперечення боржником на вимогу про сплату заборгованості, при цьому з наданих стягувачем виписок по рахунках боржника неможливо було встановити відповідність суми боргу та періоду її нарахування тій сумі заборгованості, яка зазначена в заяві про вчинення виконавчого напису.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, виходив із того, що відповідач при вчиненні виконавчого напису дотримався вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та перевірив відповідність наданих стягувачем документів про безспірність заборгованості Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 22 березня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Р.В. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 189, про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками по кредитному договору № Y/23/01/08 від 23 січня 2008 року, зі змінами та доповненнями, в сумі 122414,54 дол. США - за період з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року, 5415,50 євро - за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року та 22922,88 швейцарських франків за період з 31 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року, а також 142000 грн. витрат за вчинення виконавчого напису.

Для вчинення оскаржуваної нотаріальної дії компанія «Sandypool Limited» надала нотаріусу: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору № Y/23/01/08 від 23 січня 2008 року з додатковими угодами від 24 січня, 17 квітня, 01 серпня, 04 грудня 2008 року, 30 жовтня 2009 року, 25 серпня, 05 листопада, 23 листопада 2010 року, 01 червня, 27 червня, 02 вересня 2011 року, 27 серпня 2012 року, 15 квітня 2013 року; оригінали виписок №№ 6/1, 6/2, 6/3 по кредитному рахунку Y/23/01/08; висновок № 6/08/12 експертного економічного дослідження документів фінансово-кредитних операцій за кредитним договором № Y/23/01/08 від 23 січня 2008 року; реєстраційне свідоцтво про реєстрацію в Управлінні НБУ в Миколаївській області кредитного договору та додаткових угод.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. п. 3, 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції з приводу того, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15.

При цьому твердження скаржника щодо відсутності всіх необхідних документів для вчинення відповідного виконавчого напису нотаріуса є безпідставними з огляду на надані стягувачем документи для вчинення такого напису, які відповідають переліку документів, що подаються нотаріусу для вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями (п. 2 Переліку).

Посилання в касаційній скарзі на те, що відповідач не перевірив дотримання строку звернення із заявою про вчинення виконавчого напису в один рік, є необґрунтованими, враховуючи, що у заяві про вчинення виконавчого напису стягувач зазначив періоди прострочення починаючи із 29 грудня 2014 року, а заява була подана нотаріусу 22 березня 2015 року.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції вірно встановив фактичні обставини усправі, надав їм належну правову оцінку, правомірно застосував норму права, яка застосовується до даних правовідносин, обґрунтовано та законно дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга висновків суду апеляційної інстанції не спростовує.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при перегляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338 - 341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343 - 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович

В.О. Савченко