Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Боймиструка С.В.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

з участю представника позивача - Поліщука Д.В.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо за прострочення виплати страхового відшкодування, пені за несвоєчасне виконання зобов»язання та інфляційних втрат,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року вказаний позов задоволено повністю.

Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 20046,31 гривень, яке складається: 19386,46 грн вартість пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля з врахуванням ПДВ в сумі 6946,92 грн. та 659,85 грн вартість пошкодженого товару, який був у багажнику автомобіля.

Стягнуто з ПрАТ «Київський страховий дім» на користь позивачки 1000 грн витрат на проведення оцінки автомобіля; 5370,21 грн пені за прострочення виплати страхового відшкодування; 308,11 грн 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання; 8047,91 грн інфляційних втрат; 2400 грн витрат на правову допомогу.

Від позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення величини втрати товарної вартості автомобіля та моральної шкоди позивач відмовився і відмова прийнята судом.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ПрАТ «Київський страховий дім» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд неправильно визначив розмір страхового відшкодування в сумі 20046,31 грн., включивши в цю суму ПДВ, вартість пошкоджених товарів та франшизу. Суд не врахував вимоги Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). В ст.29 Закону зазначено, що відшкодування суми ПДВ, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Стягуючи з страховика 1000 грн. за проведення оцінки, суд не врахував, що страховиком виконаний обов»язок огляду транспортного засобу протягом 10 днів з дня отимання повідомлення про ДТП, а тому у страховик не обов»язаний виплачувати позивачу витрати на проведення оцінки майна.

___________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/9969/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Герасимчук М.К.

Провадження № 22-ц 787/902/2016 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Відповідно до абз. 2 п.36.2 ст.36 Закону страховик протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону. 9 січня 2015 року позивачу виплачено страхове відшкодування в сумі 22 295,04 грн. відповідно до заяви від 11.11.2014 року та рахунку від 10.11.2014 року. Повторно позивачка звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування 16 січня 2015 року за новою оцінкою пошкодженого автомобіля від 9 січня 2015 року. З огляду на це, строк для прийняття рішення страховиком про виплату відшкодування припиняється з моменту набрання рішенням суду законної сили. Безпідставним є застосування до даних правовідносин ст. 625 ЦК України, оскільки норми Закону передбачають тільки нарахування пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Положення ст.625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов»язанням, яке виникає з договірних відносин. Суд не звернув уваги, що між позивачем та відповідачем відсутні договорні зобов»язання, які би передбачали вид відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Також є безпідставним стягнення франшизи, оскільки відповідно до полісу обов»язкового страхування встановлений розмір франшизи 510 грн, на яку зменшується страхове відшкодування. Суд незаконно стягнув шкоду, пов»язану з пошкодженням тавару в сумі 659,85 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2400 грн, оскільки такі вимоги не підтверджені жодними доказами та розрахунками. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши на користь позивачки 10 540,16 грн. страхового відшкодування, яке є різницею між вартістю ремонту автомобіля, визначеного відповідно до Звіту про оцінку від 6 січня 2015 року та сумою відшкодування, виплаченого позивачці.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено: 9 вересня 2014 року біля 15 год. 20 хв. у м.Рівне на перехресті вулиць Костромська-Струтинської ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Мерседес-Бенц 312D" держ.номер НОМЕР_3, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, проявив неуважність та допустив зіткнення з автомобілем "Шкода Фабія" держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6

В результаті ДТП автомобіль "Шкода Фабія", що належить позивачці на підставі свідоцтва НОМЕР_2,зареєстрованого ВРЕР ДАІ м.Рівне УДАІ УМВС України в Рівненській області 30 вересня 2011 року, отримав механічні пошкодження.

Дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої настала цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, сталася за участю застрахованого автомобіля"Мерседес-Бенц 312D" держ.номер НОМЕР_3 відповідно до страхового поліса АС/8598416.

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 допустив порушення Правил дорожнього руху, в результаті чого сталася ДТП за участю автомобіля, належного позивачці, та притягнуто порушника до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП.

Договір страхування(поліс) укладений з ПрАТ "Київський страховий дім" 20 грудня 2013 року строком на дванадцять місяців.

11 листопада 2014 року ОСОБА_5 звернулась до відповідача із заявою про виплату їй страхового відшкодування у зв»язку з настанням страхового випадку, в якій просила здійснити виплату згідно рахунку № Сч-002205772 від 10.11.2014 року в сумі 32 387,32 грн, виписаного ТзОВ «Вік-Експо» (а.с.99).

09 січня 2015 року ПрАТ "Київський страховий дім" відповідно до платіжного доручення № 55 відшкодував ОСОБА_5 22 295,04 грн.

16 січня 2015 року позивачка повторно подала страховику заяву про виплату їй страхового відшкодування, зазначивши, що незалежним оцінювачем на її замовлення проведено оцінку пошкодженого автомобіля і згідно Звіту № 214 від 06 січня 2015 року про оцінку автомобіля Skoda Fabia Ambiente, реєстраційний номер НОМЕР_1, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля пошкодженого при ДТП, становить 48 429,70 грн. (в т.ч. вартість ремонту 41 681,50 грн., ПДВ - 6946,92 грн.)(а.с.10-24).

За проведення оцінки ОСОБА_5 сплатила 1 000 грн.(а.с.34).

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовними вимогами до ПрАТ "Київський страховий дім", в яких просила стягнути на її користь завдану внаслідок ДТП шкоду, а саме: 659,85 грн - вартість товарів, які придбані в магазині і які на момент аварії були в багажнику автомобіля; вартість ремонту автомобіля, з врахуванням відшкодованої суми 22295,04 грн, визначеного Звітом № 214 від 06.01.2015 року, в сумі 19386,46 грн.(з ПДВ). Окрім цього, позивачка просила за прострочення відповідачем виконання грошового зобов»язання у відповідності до ст.625 ЦК України стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 7126,06 грн та 3% річних в сумі 284,21 грн за весь час прострочки, починаючи з дня подачі страховику заяви (19.01.2015 року) до дня звернення до суду (14.07.2014 року) за 177 днів та стягнути пеню за прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за 177 днів у розмірі 5083,72 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, посилаючись на норми Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.625 ЦК України, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є законними та обґрунтованими, доведені належними та допустимими доказами.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, виходячи із слідуючого.

Факт настання 9 вересня 2014 року страхового випадку з вини водія "Мерседес-Бенц 312D" держ.номер НОМЕР_3 ПрАТ "Київський страховий дім" не заперечує і частково оплатило страхове відшкодування в сумі 22295,04 грн.

Окрім цього, відповідачем не заперечується достовірність Звіту № 214 про оцінку пошкодженого автомобіля "Шкода Фабія" д.н. НОМЕР_1, складеного 06 січня 2015 року незалежним оцінювачем на замовлення ОСОБА_5, відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 41 681,50 грн, в тому числі 6946,92 грн ПДВ. За проведення такої оцінки ОСОБА_5 оплатила оцінювачу 1000 гривень.

Згідно ст. 22.1 ст.22, ст. 29 Закону - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За п.31.1. ст.31 Закону розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

В п.36.2 ст.36 Закону зазначено:у разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов»язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Ст. 12 Закону передбачає зменшення страхового відшкодування на суму франшизи.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_5 не підтвердила пошкодженням матеріальних цінностей, які знаходились у багажнику автомобіля, та факту оплати ПДВ при проведенні ремонту документами, які вимагають норми ст.31,36 Закону.

Відповідно до полісу АС/8598416 франшиза складає 510 грн.

З огляду на зазначені норми Закону та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції безпідставно включив у розмір страхового відшкодування та стягнув із страховика на користь потерпілої особи вартість товару на суму 659.85 грн., суму ПДВ 6946,92 грн. та суму франшизи - 510 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивачки з відповідача слід стягнути 10540 грн страхового відшкодування (41681,50 грн(вартість ремонту) - 22295,04 грн(відшкодовано страховиком) - 510 грн(фрашншиза)- 6946,92 грн(ПДВ)).

Згідно п.36.2., 36.5. ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право наотримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За кожен день прострочення виплати відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З огляду на зазначені норми, суд першої інстанції помилково визначив, що початок прострочки страховиком виплати страхового відшкодування слід рахувати з дня подачі позивачкою заяви про відшкодування їй шкоди за оцінкою згідно Звіту № 214.

Оскільки страховик зобов»язаний виплатити страхове відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня подачі заяви, то початок прострочки слід рахувати з 17 квітня 2015 року.

Позивачка просила стягнути пеню за прострочку виплати страхового відшкодування по 14 липня 2015 року. А тому, у відповідності до п.65.5 ст.36 Закону, відповідач повинен сплатити пеню за 89 днів(з 17.04.2015р. по 14.07.2015р.) з розрахунку 60% подвійної облікової ставки НБУ (ставка НБУ у цей період 30%) від суми відшкодування 10540 грн. в розмірі 1688,34 грн.

На думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування до даних правовідносин ст.625 ЦК України є обґрунтованими, оскільки вказана норма передбачає відповідальність за порушення грошового зобов»язання, а між ОСОБА_5 та ПрАТ "Київський страховий дім" грошові договірні відносини відсутні.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення з страховика на користь потерпілої витрат на проведення оцінки пошкодженого автомобіля, оскільки достовірно встановлено, що на замовлення ОСОБА_5 проведена оцінка і нею оплачено оцінювачу 1000 грн. Відповідач визнав, що саме ця оцінка є достовірною.

Також колегія суддів погоджується з сумою витрат на правову допомогу, яка відшкодована позивачці за рішенням суду і підтверджена належним доказом(а.с.107). Така сума є справедливою.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачки - адвокат Поліщук Д.В. брав участь у судових засіданнях чотири рази та складав відповідні процесуальні документи.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що місцевий суд, задовольняючи позовні вимоги, неповно з'ясував фактичні обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення підлягає до часткового скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року скасувати частково.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення виплати страхового відшкодування, пені за несвоєчасне виконання зобов»язання та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_5 10 540(десять тисяч п»ятсот сорок) гривень 16 копійок страхового відшкодування, 1000 (одну тисячу) гривень витрат на проведення оцінки транспортного засобу, 1688 (одну тисячу шістсот вісімдесят вісім) гривень 34 копійки пені за прострочення виплати страхового відшкодування.

Рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу залишити без змін.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» понесені судові витрати на оплату апеляційної скарги в сумі 230(двісті тридцять) гривень 65 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Григоренко М.П.

підпис Боймиструк С.В.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.