2/225/1775/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі: головуючого-судді Геря О.Г., за участю секретаря Савченко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Північної селищної ради м. Торецька Донецької області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності до Північної селищної ради м. Торецька Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що рішенням виконавчого комітету Кіровської (Північної) селищної ради № 16.3 від 14 березня 1983 року ОСОБА_1 виділена земельна ділянка № 3а по провулку Садовому в селищі міського типу Північний (Кірове) міста Торецька (Дзержинська) Донецької області площею 1200 м.кв. та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку.

Отримавши всі необхідні документи позивач розпочав будівництво свого житлового будинку, яке було завершене у 1989 році, і по закінченні якого ОСОБА_1 зі своєю родиною оселився у зведеному помешканні і вже понад 25 років постійно, безперервно, відкрито і добросовісно володіє та користується для власних потреб зазначеним нерухомим майном, сплачує комунальні платежі, здійснює капітальний та поточні ремонти.

На теперішній час у позивача виникла необхідність отримати свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, так як він знаходиться в зоні проведення бойових дій і неодноразово підпадав під обстріли. У виконавчому органі Північної селищної ради м. Торецька ОСОБА_2 було роз'яснено, що без правовстановлюючого документа відшкодування шкоди він не отримає, а оформити своє право іншим чином крім як за рішенням суду він не може.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, представник позивача суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволені позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Кіровської (Північної) селищної ради № 16.3 від 14 березня 1983 року ОСОБА_1 виділена земельна ділянка № 3а по провулку Садовому в селищі міського типу Північний (Кірове) міста Торецька (Дзержинська) Донецької області площею 1200 м.кв. та надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку.

Судом встановлено, що позивач у 1989 році завершив будівництво свого житлового будинку і до теперішнього часу постійно, безперервно, відкрито і добросовісно володіє та користується зазначеним нерухомим майном.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 05 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення. Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Зазначеною постановою встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням Держбудом.

На виконання цієї постанови місцеві органи влади розробили та затвердили, за погодженням Держбудом, Положення про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів недержавної власності, державними технічними комісіями.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти.

Відповідно до п. 4 додатку № 1 Інструкції Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та погодженої Заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року (в редакції, чинній на час завершення будівництва), реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу провадилася бюро технічної інвентаризації на підставі договорів про надання у безстрокове користування земельної ділянки для відбудови і експлуатації будівель, передбачених постановою РНК УРСР і ЦК КП(б)У від 10 листопада 1944 року Про впорядкування користування державними будівлями житлового і нежитлового фонду і земельними ділянками, які обслуговують їх.

Про реєстрацію спірного будинку за ОСОБА_1 свідчить технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок, виготовлений на підставі проведеної технічної інвентаризації TOB «Проектне бюро «Геобудресурс».

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 321 ЦК України передбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, позов підлягає задоволенню оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і є законні підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 право власності на житловий будинок № 3а по провулку Садовому в смт. Північний міста Торецька Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами «А-1», п/г, кр., загальною площею 105,8 м.кв. та житловою площею 47, 4 м. кв. зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, зокрема сарай «Б», навіси «О», «Н», літній душ «И», вбиральня «Г», скважина, огорожа N.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області.

Суддя: