Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/344/16-ц

Номер провадження: 2/511/283/16

04 квітня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив встановити факт, що заповіт ОСОБА_5 від 27.09.2013 року, посвідчений секретарем Марківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №7, на користь ОСОБА_2, дійсно належить йому - ОСОБА_2 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок №6 по вул. Миру в с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, який належав ОСОБА_5, померлій 31.01.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_2 визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення. (а.с.92)

Ухвалою суду від 22.03.2016 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено ОСОБА_4 (а.с.86)

Третя особа - ОСОБА_4 була належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_2 визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення, просила справу розглянути у її відсутність. (а.с.89)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримала заявлені ним позовні вимоги та пояснила, що 31.01.2015 року померла ОСОБА_5. За життя померла ОСОБА_5 склала заповіт, яким заповіла позивачу по справі, житловий будинок та господарчі споруди по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області. Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та в зв"язку з тим, що будинок не зареєстрований власником в реєстрі прав власності на нерухоме майно, а також в звязку з тим, що заповіт померлою ОСОБА_5 складено на ОСОБА_2, а згідно паспорту його прізвище ОСОБА_2. Однак належність будинку померлій ОСОБА_5 підтверджується наданими суду письмовими доказами, невідповідність прізвища спадкоємця та позивача у заповіті виникла внаслідок помилки, тому просила встановити факт належності заповіту позивачу та визнати за ним право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, які належали ОСОБА_5, померлій 31.01.2015 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу, дослідивши представлені докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №403066, видане 03.02.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського МРУЮ в Одеській області, актовий запис № 75 (а.с.26).

При житті ОСОБА_5 належав на праві власності житловий будинок, розташований по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області.

Наявність будинку підтверджується технічним паспортом, згідно якого за адресою по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області розташовані: «А» - житловий будинок, загальною площею 56,40 кв.м, в тому числі житловою 35,80 кв.м, господарчі споруди «Б» - сарай. (а.с.22-24).

Факт володіння ОСОБА_5 вищевказаним спірним будинком підтверджується випискою з погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області за 2011-2015 роки №2, щодо реєстрації будинку за вказаною адресою на імя ОСОБА_5, а також довідкою, виданою ОСОБА_3 сільської радою Роздільнянського району Одеської області від 01.09.2015 року за №249/02-07 про належність будинку померлій ОСОБА_5 (а.с.15,16-21)

Згідно довідки ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 по день своєї смерті, тобто 31.01.2015 року, інші члени сімї, малолітні, неповнолітні, утриманці за даною адресою зареєстровані не були. (а.с.15)

Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 року № 1952-IV, нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Житловий будинок побудований у 1965 році, тобто коли чинне законодавство не повязувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були дозвільні документи виконкомів сільських Рад, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні.

Так, будинки збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-розяснення Центрального БТІ від 29.12.1982 року за №23-5/1-394.)

Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно даний будинок належав на праві власності померлій ОСОБА_5, не є самочинним будівництвом і входить до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами, які розташовані по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області.

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 27.09.2013 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №7, згідно якого заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок, що знаходиться по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області.

Згідно матеріалів спадкової справи раніше 23.07.2012 року ОСОБА_5 склала заповіт на користь ОСОБА_4, посвідчений секретарем Марківської сільської ради та зареєстрований за №2, яким все своє майно заповіла їй.

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємцями за обома заповітами є ОСОБА_2І та ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_6, на підставі якої була заведена спадкова справа №101/2015, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також в звязку з тим, що заповіт складено на ОСОБА_2, а згідно паспорту його прізвище зазначено, як ОСОБА_2 і рекомендовано звернутися до суду. (а.с.10)

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заповіт ОСОБА_5 складено на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.9)

З матеріалів справи встановлено, що громадянський паспорт серії КМ 371974, виданий 07.02.2006 року Роздільнянським РВ ГУМВС України в Одеській області прізвище позивача зазначено, як «Дорубец Олег Іванович». (а.с.12)

Однак згідно заяви про видачу паспорта від 23.09.2014 року, в звязку з зіпсуванням вище зазначеного, позивач отримав громадянський паспорт серії КМ 920075 виданий 23.09.2014 року Роздільнянським РС ГУДМС України в Одеській області на прізвище «Дорубець Олега Івановича» (а.с.7,8).

У зв'язку з тим, що в усіх представлених суду документах прізвище позивача на даний час зазначено, як Дорубець, а в заповіті складеному ОСОБА_5 на користь позивача його прізвище зазначено, як - Дорубец, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні його прізвища виникли при неправильному перекладі його прізвища в різні часи при видачі документів, з якими повязані певні юридичні факти.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 довів факт належності йому заповіту складеного ОСОБА_5 27.09.2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №7, згідно якого ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок, що знаходиться по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області та за ним належить визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний житловий будинок.

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.1217, 1223, 1233,1268-1270, 1296 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на житловий будинок та господарчі споруди по праву спадкування за заповітом, - задовольнити.

Встановити факт належності заповіту від 27 вересня 2013 року, складеного ОСОБА_5, померлою 31.01.2015 року, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Роздільнянського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі під №7, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок по вул. Миру, 6 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, який складається з наступних приміщень: «А» - житловий будинок загальною площею 56,40 кв.м, в тому числі житловою 35,80 кв.м, , «Б» - сарай, належних ОСОБА_5, яка померла 31 січня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук