ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6045/16-ц
провадження № 2/753/4076/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"31" травня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

за участю секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування витрат в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат в порядку регресу та просив стягнути з ОСОБА_2 50000 грн. страхового відшкодування, 2000,00 грн. витрат на правову допомогу та витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 745,00 грн. Посилався на те, що з вини відповідача 11.07.2014р. сталася ДТП, у якій було пошкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1. Вказував, що на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, а тому позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування та отримав право регресу до ОСОБА_2 Стверджував, що відповідач фактично відмовився добровільно відшкодовувати позивачу понесені збитки, чим порушив права позивача.

В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги і просив справу розглянути в його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не представив.

На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, визнавши причину неявки до суду відповідача не поважною.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови (а.с.6), 11.07.2014р. з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був технічно пошкоджений автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3.

Як вбачається зі звіту (а.с.11-18), вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, складає 73622,47 грн.

Згідно поліса (а.с.5) та письмових пояснень позивача, цивільна правова відповідальність власника автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», а цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахованою не була.

Згідно наказу та платіжного доручення (а.с.9,10), позивач 02.03.2015р. виплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 50000,00 грн.

Згідно ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч. 38.2.1 ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає, що позивач отримав право регресу до відповідача в межах розміру сплаченого страхового відшкодування в сумі 50000,00грн.

Згідно письмових пояснень позивача, з метою визначення вартості матеріального збитку завданого ОСОБА_3 у зв'язку з пошкодженням належного йому автомобіля, позивачем було залучено аварійного комісара для проведення відповідного дослідження та сплачено за його послуги 745,00 грн. Разом з тим, з наданих позивачем платіжного доручення, рахунку та акту (а.с.7,8) вбачається, що за послуги аварійного комісара позивачем було сплачено 305,00 грн., а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача фактично понесені витрати позивача на визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 305,00 грн., а в решті вимог в цій частині слід відмовити за необґрунтованістю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки позивачем не надано розрахунок про кількість годин, які затратив для надання правової допомоги адвокат, а також відсутній акт виконаних робіт, то суд вважає вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1378 грн. понесених останнім судових витрат (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88, 212-215,224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України - 50 305 (п'ятдесят тисяч триста п'ять) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судових витрат.

В решті позову - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: С.М. Сухомлінов