Справа № 466/4054/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/1202/16 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/783/1010/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року та апеляційною скаргою ТзОВ «Аптека № 39» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ТзОВ «Аптека №39» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Центрального відділення Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки (б/н), посвідчений 31.08.2007 р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т. Я., зареєстрований у реєстрі № 5746.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права та неповним з»ясуваням усіх обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги та не досліджено протокол № 8 від 15.08.2007 року, який наданий банком на підтвердження заперечень проти позову. Крім того, вважає неправильним висновок суду про те, що позивач дізнався про порушення свого права, як власника нерухомого майна, яке передано в іпотеку банку лише в січні 2004 року після звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом про до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. При підписанні договору іпотеки від 31.08.2007 року заступник директора ТзОВ «Аптека № 39» ОСОБА_5 діяла в межах своїх повноважень від імені юридичної особи, таким чином виражала волю самої юридичної особи - ТзОВ «Аптека № 39». Також зазначає, що оскільки оспорюваний договір іпотеки укладений між сторонами 31.08.2007 року, позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду, який встановлюється тривалістю у три роки.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Оскаржуваним додатковим рішенням суду від від 07 грудня 2015 року на виконання вимог ст. 1057-1 ЦК України накладено арешт на приміщення аптеки загальною площею 109,4 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ТзОВ «Аптека № 39».

Додаткове рішення суду оскаржило ТзОВ «Аптека № 39».

Вважає його незаконним, необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуваний договір іпотеки був укладений 31.08.2007 року, а тому приписи ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України не можуть застосовуватися до правовідносин, які виникли до 04.11.2012 року, оскільки акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі.

Просить додаткове рішення суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-1323 цс15 не допускається об»єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств, якщо інше не встановлено законом. Суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - ТзОВ «Аптека №39» пред»явило позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Центрального відділення Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, хоча вимог до фізичної особи - ОСОБА_3, який не є стороною договору іпотеки, позов не містить.

Враховуючи відсутність позовних вимог до фізичної особи, колегія суддів приходить до висновку, що спір, який виник між двома юридичними особами, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відтак, провадження у справі за позовом ТзОВ «Аптека №39» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Центрального відділення Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки слід закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, роз»яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись п.1ч.1 ст.205 ,п.3 ч.1 ст.314,ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТзОВ « Аптека № 39» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2015 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ТзОВ «Аптека №39» до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Центрального відділення Львівської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мікуш Ю. Р.

Приколота Т. І.