Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЮровськаГ.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня

2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2010 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 01 квітня 2008 року між банком та

ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 218500-CRED, відповідно до умов якого остання отримала строковий кредит у розмірі 25 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення

25 березня 2010 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

01 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 218500-cred-1, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати солідарно з боржником за порушення зобов'язань за кредитним договором.

Також, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 01 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 218500-cred-2, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати солідарно з боржником за порушення зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору, станом на 16 липня 2009 року утворилась заборгованість у розмірі

27 325 грн, з яких: заборгованості за кредитом - 21 469 грн 21 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 4 317 грн 19 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) -

1 289 грн 32 коп.

Збільшивши позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість, яка утворилась станом на 21 грудня 2010 року, у розмірі 45 656 грн 88 коп., з яких: заборгованості за кредитом - 21 469 грн 21 коп.; заборгованість за процентам за користування кредитом - 21 775 грн 43 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) - 2 162 грн 24 коп., а також судові витрати.

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2011 року з урахування додаткового рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня

2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором

від 01 квітня 2008 року № № 218500-CRED у сумі 45 656 грн 88 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 21 469 грн 21 коп.; заборгованість за процентам за користування кредитом - 21 775 грн 43 коп.; штраф (фіксована частина) - 250 грн; штраф (процентна складова) - 2 162 грн 24 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат з ОСОБА_3, ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

В іншій частині заочне рішення суду залишено без змін.

У касаційній ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовано дійшов висновку про те, що банк звернувся до суду з позовом з пропуском передбаченого законом шестимісячний строк від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-125цс14 від 17 вересня 2014 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 грудня

2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В.Юровська