МАЛИНОВСЬК ИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________ ___
Пр. №4-с/521/73/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

У липні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 (далі Малиновського ВДВС ОМУЮ), посилаючись на те, що 22 червня 2016року державним виконавцем Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№51508161 за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року у цивільній справі №521/13672/14-ц, щодо виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, б. 131, кв. 15-а, без надання іншого житла.

Заявник зазначала, що зазначену постанову нею було отримано 05 липня 2016року в поштовому відділенні Одеса-5. Стверджувала, що винесена постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки рішення суду набрало чинності 09 червня 2015 року, а заява про примусове виконання була подана стягувачем тільки 21 червня 2016 року, отже ОСОБА_5 подала виконавчий документ після закінчення встановленого законом строку на його подання, без подання ухвали суду про поновлення строку на предявлення виконавчого листа до виконання. При цьому, даний строк не поновлювався та не переривався.

Посилаючись на порушення державним виконавцем Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 вимог ст. 22, 26 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просила суд визнати неправомірними дії останнього по прийняттю постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№51508161 щодо примусового виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, б. 131, кв. 15-а, без надання іншого житла, та зобовязані державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 вчинити дії щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№51508161 щодо примусового її виселення з житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, б. 131, кв. 15-а, без надання іншого житла.

Протокольною ухвалою суду від 04 жовтня 2016року було замінено неналежну заінтересовану особу: державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ юстиції ОСОБА_4, у звязку з його звільненням із займаної посади, на належну - головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 (далі - Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області).

Представник заявника, діючий на підставі довіреності від 27 травня 2014р., в судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити у повному обсязі (а.с.17).

Заінтересована особа: головний державний виконавець Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності від 03 жовтня 2016 року у судовому засіданні вимоги скарги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, надала до суду письмові заперечення проти скарги та оригінал виконавчого провадження для огляду суду (а.с.31, 32-38).

В обґрунтування заперечень було зазначено, що 21 червня 2016року від представника стягувача ОСОБА_6 надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа 521/13672/14-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 22 липня2015 року про усунення перешкод ОСОБА_5 в користуванні квартирою № 15-а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири № 15- а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі, а також виконавчий лист №521/13672/14-ц про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частках з кожного по 81 грн.20 коп.

До зазначеної заяви представником стягувача було додано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30 липня 2015року, відповідно до якої у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у звязку з тим, що представником стягувача до заяві були додані шість виконавчих листів, які згідно чинного законодавства повинні подаватись кожен окремо з різними заявами про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, державним виконавцем 30 липня 2015року було відмолено у відкритті виконавчого провадження та роз'яснено стягувачу, що після усунення недоліків, стягувач може надати виконавчі документи на примусове виконання повторно. За результатами перевірки інформації стосовно винесення постанови про відмову за вказаними виконавчими листами, державним виконавцем встановлено, що заявник дійсно пред'являв до виконання шість виконавчих листів до відділу вхідним номером 10444/0740 від 28 липня 2015 року.

22 липня 2016року державним виконавцем Домальчук М.В. були винесені постанови про відкриття за виконавчими провадженнями №51508161, №51508219, №51508299 про усунення перешкод ОСОБА_5 в користуванні квартирою №15-а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1, а також виконавчі провадження за номерами №51508256, №51508334, №51508391 про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. у рівних частках з кожного по 81 грн.20 коп.

Державним виконавцем Домальчук М.В. було здійснено вихід за адресою боржників та був складений акт, у якому зазначено, що боржники добровільно не виконали рішення суд, щодо виселення із спірної квратири. У зв'язку зі звільненням ОСОБА_4 з займаної посади, зазначені виконавчі провадження були передані державному виконавцю Товмасян С.А.

Зазначала, що 19 липня 2016 року державним виконавцем було відправлено на адресу боржників повідомлення про проведення виконавчих дій, у якому зазначено, що примусове виконання рішення суду призначено на 29 липня 2016 року об 11:00 годині. Одночасно державним виконавцем було винесено постанову про залучення органів внутрішніх справ на 29 липня 2016 року об 11:00 годині.

28 липня 2016року до Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ надійшла заява про зупинення виконання рішення суду, до якої була додана копія ухвали суду у цивільній справі №521/11895/16-ц про прийняття скарги до розгляду, ухвала про зупинення судом виконавчого провадження до державної виконавчої служби не надходила. Враховуючи зазначене, підстави для зупинення виконавчого провадження були відсутні.

Таким чином 29 липня 2016року, було здійснено виселення боржників: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про що складений акт державного виконавця Товмсяном С.А.

Посилаючись на вказані обставини, головний державний виконавець Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_3 просила суд відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі (а.с. 32-33).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

З матеріалів дослідженої судом цивільної справи №521/13672/14-ц встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_9 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_10 задоволено. Усунено ОСОБА_5 перешкоди в користуванні квартирою № 15-а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири № 15- а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі, а також сягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в рівних частках з кожного по 81 грн.20 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року залишені без змін.

У судовому засіданні з пояснень представника заявника, та постанови про закінчення виконавчого провадження встановлено, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року виконано (а.с.36).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

З постанови про відкриття виконавчого провадження №51508161 від 22 червня 2016 року, оригінал якої досліджено судом, вбачається, що за заявою ОСОБА_5 на примусовому виконанні в Малиновському ВДВС ОМУЮ знаходився виконавчий лист №521/13672/14-ц від 22 липня 2015р., виданий Малиновським районним судом м. Одеси (а.с. 3).

Згідно досліджених судом оригіналів заяви та довіреності, які містяться у матеріалах виконавчого провадження, остання подавалась 21 червня 2016року повноважним представником стягувача ОСОБА_5 ОСОБА_6, що діяв на підставі довіреності (а.с.37)

Постановою державного виконавця Малиновського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_4 від 22 червня 2016року було відкрито виконавче провадження, на підставі виконавчого листа №521/13672/14-ц від 22 липня 2015р. з примусового виконання рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 26 лютого 2015року про усунення перешкод ОСОБА_5 в користуванні квартирою №15-а в будинку №131 по вул. Балківській в м.Одесі, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 (а.с.3,38).

Як вбачається зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, боржнику відповідно до вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» було надано 7 денний строк для самостійного виконання рішення суду, а саме, до 08 липня 2016 року (а.с.3).

Відповідно до п.п. 21,22 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону про виконавче провадження; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону про виконавче провадження).

При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається.

Наведений у статті 17 Закону про виконавче провадження перелік виконавчих документів, що виконуються державною виконавчою службою та виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК, є вичерпним.

При невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону про виконавче провадження, заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі статті 369 ЦПК, а якщо відсутні відповідні відомості в судовому рішенні - то відповідно до вимог статті 220 ЦПК.

Ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що представником стягувача до заяви про відкриття виконавчого провадження від 21 червня 2016 року було додано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30 липня 2015року, відповідно до якої у відкритті виконавчого провадження було відмовлено у звязку з тим, що представником стягувача у заяві додані шість виконавчих листів, які згідно чинного законодавства повинні подаватись кожен окремо з різними заявами про відкриття виконавчого провадження,у резолютивній частині якої зазначено, що стягувач може надати виконавчі документи на примусове виконання повторно(а.с.37,34).

Із матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що заявник дійсно пред`являв до виконання шість виконавчих листів до відділу вхідним номером 10444/0740 від 28 липня 2015 року.

Таким чином, перебіг строку пред'явлення виконавчого документа до виконання був перерваний 30 липня 2015 року та був поновлений 21 червня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі: 1) смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; 2) визнання стягувача або боржника недієздатним; 3) проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; 4) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 5) прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; 6) зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право; 7) зупинення судом реалізації арештованого майна; 8)порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; 9) запровадження тимчасової адміністрації банку-боржника; 10) сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати; 12) звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; 13) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення;14) наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення;15) внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу" 16) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 17)прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації; 18)надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» встановлює вичерпний перелік обставин що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження.

Інші обставини, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, та на які посилається скаржник, згідно ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» судом не встановлено.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем обґрунтовано та у відповідності до чинного законодавства.

Отже, посилання заявника, що постанова державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження ВП№51508161 від 22 червня 2016року про примусове виселення ОСОБА_2 з житлового приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, б. 131, кв. 15-а, без надання іншого житла є незаконною, не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що постанова державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження ВП№51508161 від 22 червня 2016року, є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа: головний державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, про визнання дії державного виконавця неправомірними та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда