Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1012/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого судді - Дьомич Л.М.

суддів - Єгорової С.М.; Письменного О.А.

з участю секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про визнання права власності на автомобіль, усунення перешкод в праві користування майном та звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 та Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції про:

- визнання укладеним договір купівлі-продажу від 27 жовтня 2008 року

автомобіля Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову

НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2, укладений між

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- визнання за ОСОБА_3 та

ОСОБА_4 право спільної власності на автомобіль

Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову

НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2;

- зняття арешту з автомобіля Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2, накладений Ленінським відділом державної виконавчої служби

Кіровоградського міського управління юстиції 05 березня 2012 року.

В обгрунтування вимог зазначено, що 27 жовтня 2008 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали договір купівлі-продажу автомобіля Opel Vectra OZCF69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 з відстроченням платежу в простій письмовій формі та в майбутньому мали намір завірити даний правочин нотаріально. У зв'язку з тим, що даний автомобіль на час укладення вищевказаного договору знаходився в заставі у АКБ «Укрсоцбанк» за договором кредитування №420/373-САФ03.16-2 від 21.06.2006 р., позивачами 24 жовтня 2008 року в рахунок оплати за транспортний засіб сплачено замість ОСОБА_5 частину заборгованості у сумі 50000 грн. (що на той час складало 10 тис. дол США).

На підтвердження укладання правочину сторони склали та підписали розписку про отримання коштів та автомобілю і оформили на ім'я позивачів довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Качан Л.Л., реєстровий № 3976. ОСОБА_5 передав позивачам ключі від автомобіля, реєстраційні документи та технічний паспорт.

Починаючи з 27 жовтня 2008 року позивачі на підставі довіреності постійно користувалися придбаним автомобілем, але його переоформлення неодноразово відкладалось через брак коштів та ухилення від цього ОСОБА_5 У 2011 та 2013 роках позивачі повторно звернулися до ОСОБА_5 із проханням поновити довіреність для проведення перереєстрації автомобіля на ім'я ОСОБА_3

Відповідач не заперечував проти укладеного договору, ніяких претензій до умов його виконання не заявляв і не повідомляв про будь-які проблеми із автомобілем.

Проте, при перевірці у лютому 2014 році працівниками ДАІ даних автомобіля встановлено, що внаслідок невиконання ОСОБА_5 кредитних зобов'язань у 2010 році Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції на вказаний транспортний засіб накладено арешт.

Внаслідок дій ОСОБА_5 та Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, постановою якого накладено арешт на транспортний засіб, позивачі позбавлені права користуватися та розпоряджатися належним їм на праві власності автомобілем, не можуть перереєструвати його на своє ім'я.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2015 року визнано укладеним договір купівлі - продажу автомобіля з відстроченням (розстроченням) платежу від 27 жовтня 2008 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право спільної власності на автомобіль Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову

НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2.

Знято арешт з рухомого майна - автомобіля марки Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, б/н від 05 березня 2012 року.

Виключено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис, зареєстрований 05 березня 2012 року реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ, б/н від 05.03.2012 року - реєстраційний номер обтяження: №12245820 про арешт рухомого майна, що належить ОСОБА_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

ПАТ «Державний Ощадний Банк України» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову. Посилається на те, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Оскаржуване судове рішення впливає на його права, оскільки позбавляє права задовольнити свої вимоги до відповідача за рахунок арештованого майна. Крім того, спірний автомобіль на даний час зареєстрований за ОСОБА_5, тобто позивачі не набули в установленому законом порядку права власності на транспортний засіб.

Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.104). Від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.106).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_10, який представляє інтереси ОСОБА_5 та пояснення представника ПАТ «Державний Ощадний банк України» Джус С.С., дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу автомобіля з відстроченням (розстроченням) платежу майна, зміст правовідносин, які виникли на підставі даного правочину не суперечить актам цивільного законодавства, договір спрямований на реальне настання правових наслідків, позивачі тривалий час вільно користувалася спірним автомобілем, виконавши згідно договору купівлі-продажу зобов'язання за договором кредиту № 420/373-САФ03.16-2 від 21.07.2006 року, укладеним між Кіровоградської обласною філією АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 Крім того, відповідач не оспорює право власності позивачів на автомобіль та не має до них ніяких майнових і фінансових претензій.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо з наступних підстав.

Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, власником автомобіля Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_5 (а.с.9).

27 жовтня 2008 року між ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 укладено договір купівлі - продажу автомобіля з відстроченням (розстроченням) платежу. Згідно умов якого сторони договору, керуючись Цивільним кодексом України, прийшли до взаємної згоди про те, що продавець зобов'язується продати, а покупці зобов'язуються купити та оплатити, з відстроченням ( розстроченням ) платежу, належний продавцеві транспортний засіб - автомобіль марки Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову

НОМЕР_3, зареєстрований ДАІ ГУ УМВСУ м. Кіровограда 21 липня 2006 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 16 ).

В матеріалах справи міститься розписка згідно якої за продаж автомобіля Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову

НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав кошти в сумі 50 000 грн., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2 від ОСОБА_3. Розписка написана в присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_4 (а.с. 51 ).

27 жовтня 2008 року та 28 січня 2013 року ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 видано довіреності на розпорядження автомобілем Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2, згідно яких відповідач уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладати правочини щодо розпорядження ( продавати, передавати в оренду, позичку ) за ціну та на умовах за їх розсудом з належним ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія СРБ 062066 виданого 21 липня 2006 року МРЕВ ДАІ м. Кіровограда автомобілем марки Opel Vectra OZCF 69, 2006 року випуску номер кузову НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2. Для виконання вказаних дій ОСОБА_5 надав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право: представляти його інтереси в органах нотаріату, комісійних магазинах, в органах ДАІ, в органах Держтехнагляду, митних та податкових органах, органах страхування або в будь - яких інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуження ТЗ, його переобладнанням, а також здійснювати керування ТЗ при виконанні цієї довіреності: зняти з обліку ( поставити на облік ) в органах ДАІ тощо. Довіреність від 27 жовтня 2008 року видана строком на три роки, та дійсна до 27.10.2011 року, довіреність від 28 січня 2013 року також видана строком на три роки та дійсна до 28 січня 2016 року ( а.с. 13-14 ).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна 05 березня 2012 року постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на все рухоме майно, яке належить ОСОБА_5, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про що реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зроблено відповідний запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, який зареєстрований 05 березня 2012 року за №12245820 ( а.с. 54-55 ).

Згідно листа Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 11 липня 2014 року на виконанні у відділі перебували виконавчі документи, відкриті відносно ОСОБА_5, в межах яких накладено арешти на все майно, належне боржнику. За виконавчим листом №2-118 від 09 серпня 2011 року, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Кіровоградського обласного управління заборгованості за кредитним договором №372 від 26 червня 2007 року в розмірі 326 309,31 грн. постановою від 05.03.2012 року накладено арешт на все майно. За виконавчим листом №405/841/14-ц 2/405/147/14 від 02.06.2014 року, виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ДОБУ» заборгованості по кредитному договору №372 від 26.06.2007 року в сумі 209 345,30 грн., судових витрат по справі в сумі 1046,73 грн. з кожного, за заявою стягувача також накладено арешт на все майно, належне боржнику. Станом на 10.07.2014р. заборгованість є не погашеною, у зв'язку з чим на підставі п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи направлено за належністю за місцем знаходження нерухомого майна та за місцем фактичного проживання (а.с. 46 ).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, не звернув уваги на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме на загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначеному у главі 53 ЦК України. Не враховано, що відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, суд може визнати дійсною угоду, яка за законом підлягає нотаріальному посвідченню, але сторони уклали її без додержання цієї форми і одна із сторін не виконала її повністю або частково, а друга ухиляється від нотаріального оформлення укладеної нею угоди.

Транспортний засіб має особливості цивільного обороту, без укладання договору купівлі-продажу у відповідності з вимогами закону, перехід права власності неможливий.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття цього засобу з обліку.

На підставі частини другої статті 220 ЦК договір купівлі-продажу автомобіля не підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вимогами пункту 3 частини першої статті 208 ЦК вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», передбачено письмову форму договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Одержання автомобіля позивачами в порушення відповідних правил його придбання, не породжує у них права власності на цей автомобіль.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем дій, спрямованих на зняття автомобілю з обліку в органах МВС та його огляду. Не містять матеріали справи й докази звернення позивачів, як нових власників, з відповідною заявою до реєстраційного органу.

Складання власником автомобіля розписки про отримання коштів за автомобіль без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка отримала дану розписку. Розписка, на яку посилаються позивачі, як на підставу для задоволення позову не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль та не може вважатися належним доказом, що підтверджує укладення договору-купівлі продажу у письмовій формі з досягненням усіх істотних умов.

Враховуючи , що договір купівлі-продажу спірного автомобіля належним чином не укладався, а також, що автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_5 суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на автомобіль на підставі ч.1 ст.334 , ст.392 ЦК України, ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» і як наслідок цього зняття арешту з автомобіля.

Державним виконавцем, вживаючи заходи щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 грошових коштів, у передбаченому законом порядку накладено арешт на належне йому майно, а саме спірний транспорт.

Накладення арешту на автомобіль, який належить відповідачу, права позивачів не порушує, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля не можна визнати таким, що відбувся, так як продавцем не виконані всі необхідні для цього умови, а тому правові підстави для визнання права власності на спірний автомобіль відсутні.

Посилання суду першої інстанції в своєму рішенні на статті ч.1 ст 347 України, ст. 387 ЦК України як на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини є помилковими, так як в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 відмовився від права власності на спірний автомобіль, оскільки не здійснював ніяких дій визначених діючим законодавством у випадку відмови від права власності.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2015 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ про визнання права власності на автомобіль, усунення перешкод в праві користування майном та звільнення майна з-під арешт - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» з кожного судовий збір по 723, 22грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: