Ухвала

іменем україни

13 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Садівницького товариства «Сулимівське-3», в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Київської області від

21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Садівницького товариства «Сулимівське-3» про усунення перешкод у користуванні електроенергією та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Садівницького товариства «Сулимівське-3» (далі - СТ «Сулимівське-3») про усунення перешкод у користуванні електроенергією та зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування позову позивач посилалась на те, що на підставі договорів купівлі-продажу від 09 квітня 2011 року, укладених між нею та ОСОБА_4, вона набула право власності на земельну ділянку площею

0,06 га з кадастровим номером :7:003:0294 та садовий будиночок

АДРЕСА_1. Позивач вказувала, що до укладення договорів купівлі-продажу від продавця дізналась, що буде сплачувати вступні внески у розмірі

2 тис. грн, проте після подачі заяви про вступ до членів товариства дізналась про необхідність сплати вступних внесків у сумі 18 750 грн. На своє звернення з проханням пояснити звідки така сума вступних внесків, отримала повідомлення про те, що буде відключена від електропостачання. 11 липня 2011 року їй було відключено енергопостачання до дачного будинку та на її звернення 19 липня 2011 про поновлення енергопостачання, їй було відмовлено.

Зазначала, що попередній власник був членом СТ «Сулимівське-3» та сплачував всі передбачені законодавством та внутрішніми документами відповідача кошти, заборгованості не мав, 29 вересня 2007 року між попереднім власником садового будинку та СТ «Сулиміське-3» було укладено договір на використання електричної енергії, за умовами якого попередній власник мав внести в касу відповідача при поданні заяви необхідні вступні кошти, як «вступний внесок користувача електроенергією». У зв'язку з незаконним відключенням працівниками відповідача будинку від електропостачання, вона була вимушена укласти договір оренди генератора, а потім викупити генератор, вартість якого становить 2 999 грн. Також зазначала, що рішенням апеляційного суду Київської області від 19 березня 2013 року відповідача було зобов'язано поновити електропостачання до її садового будинку, на підставі якого 07 травня 2013 року виконавчою службою було виконане рішення суду і її будинок був підключений до електропостачання, проте 08 травня 2013 знову був відключений від електропостачання. Вважала вищевказані дії відповідача неправомірними, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від

27 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 21 квітня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язано СТ «Сулимівське-3» поновити постачання електричної енергії до садового будинку АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, та розташований у АДРЕСА_2

У касаційній скарзі СТ «Сулимівське-3», в інтересах якого діє

ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд правильно виходив з того, що дії відповідача з припинення енергопостачання до садового будинку позивачки є такими, що порушують визначений діючим законодавством порядок припинення енергопостачання та обмежують права та інтереси позивачки як споживача електричної енергії, оскільки зі змісту Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення вбачається, що правом відключення споживача від системи енергопостачання наділений енергопостачальник, яким відповідач не є.

Такі висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити Садівницькому товариству «Сулимівське-3», в інтересах якого діє ОСОБА_2, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Садівницького товариства «Сулимівське-3» про усунення перешкод у користуванні електроенергією та зобов'язання вчинити дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова