АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/853/16 Головуючий 1 інст. Нікуліна Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 брезня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2015 року по цивільній справі за поданням Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про обмеження права для виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_3 права виїзду за межі України, посилаючись на те що, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта проїздного документа у разі наявності невиконаних забовязань - до виконання зобовязань, та якщо до нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

В обгрунтування подання представник державний виконавець зазначив, що на примусовому виконання у Комінтернівському ВДВС ХМУЮ перебуває виконавче провадження ВП № 47342742 з примусового виконання виконавчого листа № 639/7227/14, виданого 19.12.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 95235,62 грн. Виконавчий документ боржником ОСОБА_3 не виконується. Таким чином зазначив, що наявність у ОСОБА_3 невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, а також наявність можливості виконати ці зобовязання та ухилення від їх виконання є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2015 року подання Комінтернівського ВДВС ХМУЮ задоволено. Обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року, без вилучення паспортного документу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду 1 інстанції ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ у праві виїзду за межі України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх зобовязань, покладених на неї рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року, тому обмежив право виїзду останньої за межі України до виконання зобовязання.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що на виконанні у Комінтернівському відділі державної виконавчої служби ХМУЮ перебуває виконавче провадження № 765/17 за виконавчим листом № 639/7227/14 від 19.12.2014 року, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу в розмірі 94292,70 грн. та судового збору в розмірі 942,92 грн.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.02.2015 року було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_3 Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.02.2015 року боржнику не належить нерухоме майно.

Як вбачається з зазначеної інформаційної довідки після ухвалення 24.10.2014 року рішення Жовтневим районним судом м. Харкова боржник ОСОБА_3 відчужила належні їй на праві власності дві квартири за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а також ще раніше нею було відчужено два автомобілі.

Також, згідно акту державного виконавця від 22.04.2015 року, за відомою адресою проживання боржника ОСОБА_3, а саме, АДРЕСА_3, державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, за участю представника стягувача та представника боржника здійснювались виходи з метою складання акту опису і арешту майна, але перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, оскільки кімната, яку занімає боржник ОСОБА_3 зачинена, в інших кімнатах проживають сторонні квартиранти.

Посилання боржника ОСОБА_3 на те, що державний виконавець не направляв на її адресу копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а також реквізити для перерахування суми боргу за виконавчим листом № 639/7227/14, спростовується наявними в матеріалах виконавчого провадження № 765/17 письмовими доказами.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначені повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), яке вирішується за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за подання державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України (зі змінами внесеними із Законом № 2677-VІ від 04.11.2010) громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції, що оскільки рішення є обовязковим для виконання, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.10.2014 року ОСОБА_3 не виконане та вона ухиляється від його виконання, тому є підстави для обмеження останньої у виїзді за межі України до виконання цього рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні, судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.А. Пономаренко

Судді В.В. Кокоша

ОСОБА_1