АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Лопатюк Н.Г.
№ 22-ц/796/5918/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та Васьковської Ганни Миколаївни, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» (далі - ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» заборгованість в сумі 5 395,93 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн., а всього 5639,53 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Між ним та ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» відсутні будь-які договірні відносини, а тому є незаконними вимоги позивача про стягнення нарахованих до оплати витрат .

В апеляційній скарги ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості відповідача вивіз сміття, послуги утримання мереж і відшкодування витрат мереж води. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні вказаних вимог товариства, порушив вимоги Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», розпорядженням КМДА №2380 від 15 грудня 2011 року, Розпорядження КМДА від 29 грудня 2012 року №2416 «Про затвердження норми надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Києві на 2013-2017 роки». Зазначає, що Розпорядженням №2416 встановлена чітка формула нарахування, а саме: 0,7/12 х кількість працівників х тариф перевізника. В судових засіданнях позивач постійно наголошував, що відповідач протягом всього часу відмовляється надати документальне підтвердження кількості працівників, які працюють в нежитловому приміщенні, яке належить йому на праві власності. Нарахування ОСОБА_1 здійснювалось на підставі свідчень працівників ЖЕКу. Також в ході розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 надав штатний розпис ТОВ «Пост-01», з якого вбачається штатна кількість працівників. Суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення вимог ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», пославшись на квитанцію від 27 листопада 2013 року на суму 2819,16 грн. Вищевказана сума дійсно була внесена відповідачем як оплата за центральне опалення за грудень 2013 року, натомість рахунок №72 передбачає й оплату послуг за інженерні та інші роботи, які виконуються позивачем для безперебійного постачання тепла та водопостачання, а не послуг з центрального опалення.

В апеляційній інстанції представник ТОВ «Виробниче-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

ОСОБА_1 просить відхилити апеляційну скаргу ТОВ «Виробниче-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» і задовольнити його апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності від 07 листопада 2003 року (а. с. 5-6, т. 1).

ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує свої зобов'язання по оплаті наданих послуг, 02 квітня 2015 року ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» звернулося до суд з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13408,18 грн. за період з листопада 2012 року по лютий 2015 року.

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», стягнувши з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» заборгованість в сумі 5 395,93 грн.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство» вирішені судом першої інстанції при неповному встановленні обставин справи, неправильним застосуванням положень норм матеріального права.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері технічного регулювання, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» виставляє ОСОБА_1 щомісячно рахунки на оплату послуг. Рахунок №71 містить графи «відшкодування експлуатаційних витрат», «послуги енергозабезпечення», «ХВП», «вивіз сміття», рахунок №72 містять графи: «послуги утримання мереж», «ГВП», «відшкодування витрат мереж вод».

ОСОБА_1 частково оплачує рахунки, не сплачуючи суми, визначені у графах «вивіз сміття», «послуги утримання мереж», «відшкодування витрат мереж вод» (а. с. 68-116). Заборгованість ОСОБА_1 саме по цих сумах і просить стягнути ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ».

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, що чинним законодавством не передбачено стягнення відповідних сум, вказані послуги вже входять до експлуатаційних витрат, які він сплачує у повному обсязі.

ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» не навів правових підстав стягнення з відповідача зазначених в графах «послуги утримання мереж», «відшкодування витрат мереж вод» сум, а також розрахунку тарифів за такі послуги. При цьому позивач не заперечує того факту, що ОСОБА_1 оплачує щомісячно експлуатаційні витрати, послуги енергозабезпечення та холодного водопостачання відповідно до сформованих ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» рахунків.

Обґрунтовуючи наявність підстав для стягнення з відповідача послуги «вивіз сміття», ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» посилалося на положення ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» та зазначило, що в даній графі йдеться про особисте сміття відповідача, яке викидається у контейнери та вивозяться відповідними службами. Розрахунки за «Вивіз сміття» виконуються на підставі тарифів, зазначених у п. 9.1. Норм надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Києві на 2013-2017 роки, затверджених Розпорядженням КМДА від 29 грудня 2012 року №2416 (а. с. 158-161).

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», цей Закон застосовується лише до суб'єктів підприємницької діяльності. Проте позов до ОСОБА_1 заявлений як до фізичної особи. Положення п. 9.1. Норм надання послуг з вивезення побутових відходів у місті Києві на 2013-2017 роки, затверджених Розпорядженням КМДА від 29 грудня 2012 року №2416, стосується адміністративних установ (а. с. 185-189). Відтак, вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

З пояснень щодо розрахунку заборгованості, які надавалися ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» до суду першої інстанції вбачається, що в оплачені ОСОБА_1 рахунки з послугою «відшкодування експлуатаційних витрат» входять суми по оплаті послуг по вивезенню та утилізації відходів та обслуговування внутрішньобудинкових систем.

ТОВ «Виробинчо-експлутаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» і ОСОБА_1, не укладали окремого договору щодо надання та оплату зазначених у рахунку послуг утримання мереж, відшкодування витрат мереж вод та вивозу сміття, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ».

Враховуючи викладене, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу Васьковської Ганни Миколаївни, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ», відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-експлуатаційне підприємство «ВД-ПОБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді