Номер провадження: 22-ц/785/3580/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Гірняк Л.А.

з участю секретаря - Полякової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року, -

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії і в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником 183/1000 часток у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка є обєктом спільної часткової власності та складається у тому числі з пяти житлових кімнат.

Позивач посилалася на те,що відповідачка ,що мешкає у зазначеній квартирі у кімнаті, яка зазначена під номером 5 на плані квартири , без узгодження із позивачем та у порушення його прав, як власника (співвласника) майна, протиправно використовує спільну власність на свій розсуд та протиправно обмежила позивача у праві користування спільною власністю. Так, відповідачка без узгодження з позивачем: привласнила приміщення фоноря і приєднала це приміщення до своєї кухні (приміщення 12); демонтувала двері між приміщеннями 11 та 13 і таким чином відкрила собі вільний доступ до приміщення кухні (приміщення 13), яке належить позивачу і не належить відповідачці; зруйнувала двері, якими був зачинений вхід до приміщеннями 13; перенесла вхід до належної їй кімнати з приміщення коридору № 4 до приміщення коридору №3; побудувала два великих балкони на пятому та технічному поверхах. Крім того, відповідачка самовільно та без узгодження із позивачем привласнила приміщення горищ, що знаходиться над квартирою і облаштувала там власну квартиру для підключення якої до сантехнічних мереж будинку, без узгодження з позивачем, змонтувала у спільних приміщеннях та на горищі каналізаційні труби та труби опалення.

Позивач просила суд :

- визнати противоправними дії відповідачки, що полягають у : привласненні приміщення горища над квартирою №7 у будинку №10 по вул. Льва Толстого у м. Одеса і облаштування приміщення горища під власне житлове приміщення; привласненні приміщення фонаря у зазначеній квартирі; побудові балконів на пятому і технічному поверхах будинку; реконструкції приміщення, яке займає відповідачка у АДРЕСА_2, а саме перенесенні входу до належної відповідачці кімнати з приміщення коридору №4 до приміщення коридору №3; неузгодженому улаштуванні системи теплопостачання та водовідведення до приміщення горища над зазначеною квартирою; неузгодженому демонтуванні дверей між приміщеннями 11 та 13 і безпідставному користуванні приміщенням №13;

- зобовязати відповідачку відновити становище, що існувало до порушення, а саме: звільнити приміщення горища над квартирою №7 у буд. №10 по вул. Л.Толстого у м. Одесі, облаштоване відповідачкою під приміщенням для проживання; звільнити приміщення фонаря у квартирі АДРЕСА_3; знести побудовані відповідачкою балкони на пятому і технічному поверхах зазначеного будинку; перенести вхід до належної відповідачці кімнати з приміщення коридору №3 до приміщення коридору №4; демонтувати системи теплопостачання та водовідведення до приміщення горища над квартирою №7 у будинку №10 по вул. Л. Толстого у м. Одесі; відновити двері між приміщеннями №11 та №13 та двері, що зачиняють вхід до приміщення №13.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнала , просила відмовити у задоволенні позову.

Рішення ухвалено у відсутність представника третьої особи КП ЖКС «Порото-Франківський».

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_4, що полягають у: привласненні приміщення горища над квартирою №7 у будинку №10 по вул. Льва Толстого у м. Одесі і облаштування приміщення горища під власне житлове приміщення; привласненні приміщення фонаря у квартирі АДРЕСА_4; реконструкції приміщення, яке займає ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_5, а саме перенесенні входу до належної ОСОБА_4 кімнати з приміщення коридору №4 до приміщення коридору №3; неузгодженому улаштуванні системи теплопостачання та водовідведення до приміщення горища над квартирою №7 у будинку №10 по вул. Льва Толстого у м. Одеса; неузгодженому демонтуванні дверей між приміщеннями 11 та 13 і безпідставному користуванні приміщення №13.

Зобовязано ОСОБА_4 відновити становище, що існувало до порушення, а саме: звільнити приміщення горища над квартирою №7 у будинку №10 по вул. Л.Толстого у м. Одесі, облаштоване ОСОБА_4 під приміщенням для проживання; звільнити приміщення фонаря у квартирі АДРЕСА_3; перенести вхід до належної ОСОБА_4 кімнати з приміщення коридору № 3 до приміщення коридору № 4; демонтувати системи теплопостачання та водовідведення до приміщення горища над квартирою № 7 у будинку № 10 по вул. Л. Толстого у м. Одесі; відновити двері між приміщеннями № 11 та № 13 та двері, що зачиняють вхід до приміщення №13.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 діюча в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі договору дарування №391 від 28.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, є власником 183/1000 частин квартири АДРЕСА_6 .

Відповідч ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 4697 від 16.03.1994 року є влаником 208/100 частин квартири АДРЕСА_6 .

Відповідно до технічного паспорту виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» 18.10.2002 року реєстровий № кн. 101пр. стор.81-7 та 12.01.2012 р. реєстровий №760пр.-114-7, вищезазначена квартира має загальну площу 183,5 кв.м., з яких житлова 117,4 кв.м., підсобна 63,9 кв.м. та складається з 5 житлових кімнат.

Відповідно до Довідки (з місця мешкання про склад сім`ї та реєстрацію) №1078 від 16.05.2013 року, у кімнаті 1 площею 21,60 кв.м., квартири АДРЕСА_7 зареєстровані та постійно проживають: відповідальний -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 Сусідами по квартирі є: ОСОБА_4, сім`я з 8 чоловік, що займає 1 кімнату площею 19,60 кв.м.; ОСОБА_9, сім`я з 1 людини, яка займає 1 кімнату площею 18,50 кв.м.,; ОСОБА_10, сім`я з 3 чоловік, що займає 1 кімнату площею 30,94 кв.м.; ОСОБА_11, сім`я з 1 людини, яка займає 1 кімнату площею 21,90 кв.м.(а.с.8).

Відповідно до відповіді від 06.02.2014 р. №Ш-111/1 на звернення ОСОБА_2, ЖКС «Порто-Франківський» повідомив, що співробітниками обслуговуючої ділянки №9 КП ЖКС «Порто-Франківський» за адресою вул. Л.Толстого, 10, було проведено комісійне дослідження по факту самовільного захоплення та незаконного використання приміщення загального користування по зазначеній адресі, в результаті якого гр. ОСОБА_4 було вручено припис про необхідність надання правовстановлюючих документів (а.с.20).

З ОСОБА_12 складеного 10.07.2015 р. представниками ділянки №9 КП ЖКС «Порто-Франківський» (начальником ділянки ОСОБА_12, майстром ОСОБА_13, юристом КП ЖКС ОСОБА_14Н.) вбачається, що в ході проведення дослідження квартири АДРЕСА_8 ЖКС було встановлено, що зазначений в технічному паспорті вхід до жилої кімнати Sжит -24,5м/кв. з коридора S -6,9м/кв. є закритим, вхід зроблено з коридора S-8,6 м/кв. В приміщенні коридора S -6,9 м/кв. розміщені двері у простір світлового фонаря (на момент огляду закрита). Дверний прохід в кухні S -8,4 м/кв. з коридора S-2.3 м/кв. закладений. Зі слів гр. ОСОБА_2 простір світлового фонаря та кухні S-8,4 м/кв. обєднано з приміщенням, що використовується ОСОБА_4 У чорному ході, вихід на який здійснюється через комунальну кухню S-12,0 м/кв. спостерігаються двері на горище. Зі слів громадянки ОСОБА_2 на горищі обладнано окрема квартира на площі розташованій над кухнею S-12,0 та 8,4 м/кв., світловим фонарем та ванною S-4,2 м/кв.. нарівні пятого поверху та горища гр. ОСОБА_4 облаштовано 2-ва балкона. Зі слів ОСОБА_2 роботи по реконструкції проводились у 2004 р. на момент дослідження двері гр. ОСОБА_4 не відкривала (а.с.38).

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_4 не заперечувала факт здійснення реконструкції квартири та горища та перенесення вхідних та міжкімнатних дверей.

Матеріали справи не містять, а відповідачем ОСОБА_4 всупереч до вимог ст.60 ЦПК України не надані докази отримання дозволу на виконання будівельних робіт та затвердженної у встановленому законом порядку проектної документації в органах державного архітектурно-будівельного контролю або інспекції ДАБК Одеської області та згоди всіх співласників квартири № 7 та ЖКС «Порто-Франківський» на проведення реконструкції квартири та зайняття горища.

В судовому засіданні колегії суддів позивач ОСОБА_2 пояснила, що в кімнаті відповідач проживає разом з донькою ОСОБА_15 та онукою ОСОБА_16 . Всі неправомірні дії по самовільній реконстукції картири та захоплення горища та світлового фонаря вчиненні ОСОБА_4 без узгодження з іншими співласниками квартири, внаслідок чого порушені права її дитини на користування кухнею, горищем, технічним приміщенням фонаря .Добровільно відновити стан квартири ОСОБА_4 відмовилася та на теперішній час чути ,що на горищі проводяться ремонтні роботи.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги заяву сусідів ОСОБА_17, ОСОБА_18,ОСОБА_19 , щодо відсутності зауважень по ремонту , демонтажу та реконструкції фонаря, оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_18,допитанної в якості свідка в судовому засіданні суду першої інстанції, свідок ОСОБА_20, колишня співвласниця квартири АДРЕСА_9, пояснила що таку згоду вона не надавала, заяву від 24.12.2003 року не підписувала та взагалі не бачила. Крім того, свідок ОСОБА_20 підтвердила факт проведення ОСОБА_4, без згоди інших співвласників, переобладнання зазначеної квартири.

У Рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього (п. 1.1).

Горища будинку, технічне приміщення фонарь є загальним майном у спільній частковій власності та позивач має право на користування горищем та технічним приміщенням фонарем.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов , вірно посилався на положення ст.ст. 316,317,319 ,358 ЦК України.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі обєктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що реконструкція квартири проводилася за згодою усіх співласників квартири та з дотриманням норм ДБН не заслуговують на увагу , оскільки позивач та колишній власник квартири ( кімнати № 7) ОСОБА_18 згоди на проведення відповідачем реконструкції квартири та горища не надавали. Крім того,з наявної в матеріалах справи заяви від 24.12.2003 року вбачається ,що ОСОБА_17 та ОСОБА_11 не заперечували проти дій ОСОБА_4 повязаних з демонтажем,ремонтом та реконструкцією простіру світлового фонаря у комунальній квартирі. Докази отримання згоди співласників на реконструкцію самої квартири та горища матеріали справи не містять.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що демонтаж реконструкції є крайньою мірою та суд першої інстанції не перевірив чи технічно можливо здійснити демонтаж конструкцій, оскільки суд першої інстанції не вирішував питання про демонтаж конструкцій квартири. Судом першої інстанції були вирішенні вимоги щодо зобовязання відповідача звільнити приміщення простіру світлового фонаря,відновити двері та демонтувати системи теплопостачання та водовідведення до приміщення горища.

Крім того ,за клопотанням відповідача ОСОБА_4, яка не заперечувала здійснення нею самовільної реконструкції квартири та переобладнення приміщення горища під жилу кімнату ,судом першої інстанції призначалася судова будівельно-технічна експертиза (а.с.52), проте не була проведена ,саме з вини відповідача ОСОБА_4П.(а.с.56).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідно до ст.ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Право власності на 183/1000 частин квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_3 набув лише на підставі договору дарування від 28.03.2012 року. Тобто право на захист своїх прав, як власника частки квартири, ОСОБА_3 набув 28.03.2012 р, при цьому з позовом в його інтересах ОСОБА_2 звернулася 30.07.2014 р.,тобто в межах строку позовної давності.

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_5 на те, що право вланості на 208/1000 частин квартири АДРЕСА_10 з 2008 року зареєстровано за донькою відповідача ОСОБА_15 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.06.2008 року (а.с.110,111),а тому відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем , оскільки ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10.03.2009 року скасовано рішення Приморського районного суду м.Одеси від 13.06.2008 року та призначено справу до розгляду.

У подальшому ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 23.11.2009 року позов ОСОБА_15 до ОСОБА_4 про визнання правочину дійсним та визнання права власності залишено без розгляду.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_4 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 діючої в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_21

ОСОБА_22

ОСОБА_23