АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/4491/15-ц
Провадження № 22-ц/792/598/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Фанди В.П.,

суддів : Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

за участі: секретаря Лапка Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У грудні 2015 року позивач звертаючись до суду з позовом, просив визнати за ним право власності на ? частину квартири № 20, по вул. Ватутіна, 65-А у м. Шепетівка. Зазначав, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період якого за спільні кошти було придбано спірну квартиру. 24 червня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, в спірній квартирі проживає відповідач та малолітня донька сторін. Однак, після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спірної квартири, в звязку із чим позивач змушений був звернутися до суду.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину квартини № 20 по вул. Степана Бендери, 65-А у м. Шепетівка, вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Зазначала, що спірну квартиру було придбано за кошти отримані від продажу її однокімнатної квартири, що підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Апелянт на перегляд справи не зявилася, належним чином повідомлена про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 21 квітня 2016 року.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник позивача заперечила щодо задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Фанда В.П. Категорія : 5

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 25 листопада 2006 року між сторонами було укладено шлюб, який 24 червня 2014 року на підставі рішення суду було розірвано. В період шлюбу 29 липня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу було придбано двохкімнатну квартиру за № 20 по вул. Степана Бендери,65-А (колишня Ватутіна) у м. Шепетівка.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Факт набуття квартири за час шлюбу не заперечувався сторонами, підтверджується свідоцтвом про укладення та відповідно розірвання шлюбу.

Набуття спірної квартири за спільні сумісні кошти та спільну працю подружжя підтверджується ксерокопією письмової заяви ОСОБА_3 від 29.07.08 року, яку він подавав до нотаріальної контори при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири та давав згоду на придбання відповідачем даної квартири у спільну сумісну власність.

Така обставина відповідачем при укладенні спірного договору не оспорювалася у нотаріальній конторі.

З врахуванням цього, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні даної справи суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду України висловлену у справі № 6-612цс15.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому у відповідності із ч.4 ст.60 ЦПК України правильно не взяв до уваги лише посилання відповідача на придбання спірної квартири за кошти від продажу трьома співвласниками ( ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4М.) належної їм квартири.

У відповідності із вимогами ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які можуть бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З врахуванням цієї норми суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та заперечення відповідача на підтвердження придбання квартири за особисті кошти - не можуть бути достатніми для прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, не спростовують визнання відповідачем у нотаріальній конторі факту придбання квартири у спільну сумісну власність.

Доводи апеляційної скарги, на які посилається апелянт, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя Апеляційного суду В.П. Фанда