АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3043/16 Справа № 194/128/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пономаренко І. П. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

13 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2.

на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.01.2016 року позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживачів була повернута позивачу, та роз'яснено його право для вирішення спору звернутися до належного суду за місцем знаходження відповідача /а.с. 1-2/.

З цією ухвалою не погодився ОСОБА_2 який звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма процесуального права, та просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження /а.с. 26-28/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у січні 2016 року звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Надра» з позовом про захист прав споживачів, та просив визнати недійсним договір Кредитування комерційного автотранспорту від 29.08.2007 року та зняти обтяження з автомобіля.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.08.2007 року між ним та ВАТ КБ «Надра» був укладений договір Кредитування комерційного автотранспорту № 8/2007/980-МК27/15-КА на суму 69 900 грн. для придбання автомобіля, договір було укладено в наслідок обману зі сторони ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 при вживанні своїм службовим становищем, які вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської від 05.03.2014 року були визнані винними у скоєнні злочину відносно потерпілого ОСОБА_2 та інших /а.с. 13-18/.

Відмовляючи ОСОБА_2 у прийнятті позовної заяви суддя посилався на те, що до цього договору не застосовується Закон України «Про захист прав споживачі», а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування, оскільки місце знаходження відповідача є місто Київ, то позовну заяву необхідно повернути позивачу для звернення до суду за місцем знаходження відповідача.

Але з цим висновком погодитися не можна, з наступних підстав.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Цей Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень п.п. 22, 23 ст.1, ст. 11, ч. 8 ст. 18, ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями ч.4 ст. 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення так і виконання такого договору.

Позивач ОСОБА_2 у своєму позові посилається на те, що договір «Кредитування комерційного автотранспорту» від 29.08.2007 року укладений в наслідок обману, а тому просить визнати його недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Незалежно від предмета й підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року справа № 6-2712цс15 та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 січня 2016 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.