Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 50 Доповідач Григорусь Н. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Житомирської в складі:

головуючого судді: Григорусь Н.Й.

суддів: Худякова А.М., Кочетова Л.Г.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду міста Житомира від 23 березня 2016 року

в с т а н о в и л а :

Позивач у грудні 2015 року звернувся в суд із позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 400,00 грн щомісячно і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у нього змінився матеріальний стан, крім того мінімальний розмір аліментів на малолітню дитину становить 350,00 грн.

Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 23 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Зменшено розмір стягуваних аліментів з 1000,00 грн до 650,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове - про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає обставинам справи. Зокрема, суд не врахував, що матеріальне становище позивача не змінилося, він свідомо ухиляється від утримання малолітньої дитини.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан платника аліментів погіршився, а відтак наявні підстави для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, враховуючи наступне.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу), яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України та роз'яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

З роз'яснень, викладених у п. 17 вищевказаної постанови та ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України вбачається, що при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи 295/4162/15-ц вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року, який було розірвано. Від даного шлюбу мають дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю - відповідачем по справі ОСОБА_2

Заочним рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02 квітня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 19 березня 2015 року і до досягнення нею повноліття.

Під час апеляційного розгляду позивач пояснив, що він є працездатним, але офіційно не працює, має мінливий дохід, на сьогоднішній день не спроможний сплачувати визначений судом розмір аліментів на утримання дочки. На його думку, кошти на дитину у повному обсязі (не залежно від їх розміру) витрачатися не будуть.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного становища, зокрема, кращого матеріального становища дружини, зазначені обставини були враховані судом при винесені судового рішення про стягнення аліментів, яке ніким не оскаржене та набуло законної сили, тощо. Сам по собі факт зняття позивача з обліку у центрі зайнятості, не є доказом того, що від цього погіршилось його матеріальне становище. Слід також зазначити, що позивачем не надано, а судом не здобуто жодного належного доказу на підтвердження того, що ним надається будь-яка матеріальна допомога на утримання малолітньої дитини. Згідно довідки № 3/5061 від 26.11.2015 за позивачем рахується заборгованість зі сплати аліментів з березня 2015 року, відомостей щодо її оплати позивачем також не надано. Проте, саме батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, а не перекладати свій обов'язок на державу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки у позивача змінилося матеріальне положення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Крім того, позивач не позбавлений права звернутися у загальному порядку з вимогою про зменшення розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану сторін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду міста Житомира від 23 березня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 606,32 грн судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Судді