Справа № 144/391/16-ц
Провадження № 2/144/305/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої - судді Задорожної Л.І.,

секретаря судового засідання - Кошмелюк А.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теплик справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Приватного підприємства «ВІНАВТОТРАНС», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

В березні 2016 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства «ВІНАВТОТРАНС» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 286 817 грн. 59 коп. як з солідарних боржників, судових витрат у справі, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2015 року між банком та відповідачем ПП «ВІНАВТОТРАНС» був укладений договір №F2NVILON0QWY0, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 127 034 грн. на термін, зазначений в Додатку №1 до договору, а ПП «ВІНАВТОТРАНС» зобов'язалось повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, які встановлені кредитним договором. Вказує на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, кредит у визначені договором строки не повертає і станом на 09 березня 2016 року має заборгованість, яка складається з 120 000 грн. заборгованості за кредитом, 56 339 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 103 128 грн. 48 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань по договору, 1 000 грн. - штраф(фіксована частина), 6 350 грн. - штраф(процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язання за договором №F2NVILON0QWY0 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Відповідно до умов п.2.1.2 договору поруки на адресу відповідачів було направлено письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за договором №F2NVILON0QWY0, яка була залишена без задоволення.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» тричі(06 та 30 травня, 23 червня 2016 року) не з'явився, в тексті позовної заяви зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 05 травня 2016 року, позов не визнав з підстав, що викладені в письмових запереченнях.

Відповідач - ПП «ВІНАВТОТРАНС» - в судове засідання двічі не з'явився, про час та місце проведення засідання був повідомлений в установленому порядку, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Від відповідача ПП «ВІНАВТОТРАНС» 23 червня 2016 року надійшли письмові заперечення проти позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами матеріали, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому позивач має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами, на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів.

Судом встановлено, що 23 лютого 2015 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»» та відповідачем ПП «ВІНАВТОТРАНС» було укладено кредитний договір №F2NVILON0QWY0, за умовами якого було надано кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії(п.А 1 договору), з лімітом кредитного договору в розмірі 127 034 грн., у тому числі 120 000 грн. на реструктуризацію заборгованості за договором про надання банківських послуг №37337466, укладеним між банком та ПП «ВІНАВТОТРАНС», в розмірі 34 грн. для сплати за реєстрацію предмета застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними в п.2.1.1 договору, у розмірі 7 000 грн. на сплату судових витрат, передбачених п.п.2.2.13, 2.3.13, 5.8 договору(п.А 2 договору). Ліміт кредитування на конкретну дату визначається сумою кредитних коштів, яка у цю дату може знаходитись в користуванні позичальника, поточний ліміт встановлюється згідно з графіком зменшення поточного ліміту, зазначеним в додатку №1 до договору(п.А 2.1). За користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати фіксовані проценти в розмірі 23% річних(а.с.10).

В п.1.1 кредитного договору встановлено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А 1 цього договору з лімітом та на цілі, зазначені у п.А 2 цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п.2.1.2 договору, в обмін на зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни. Не відновлювана кредитна лінія надається банком для здійснення позичальником платежів, пов'язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

В розділі 2 кредитного договору №F2NVILON0QWY0 визначено обов'язки банку: - відкрити для обслуговування кредиту рахунки зазначені у п.А 4 договору(п.2.1.1); - зобов'язання з видачі кредиту або його частини згідно з умовами договору виникають у банку з дня надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум в порядку, передбаченому п.2.4.2 та з урахуванням п.1.1 договору( абзац третій п.2.1.2

- 2 -

договору).

В забезпечення виконання зобов'язання за договором №F2NVILON0QWY0 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 23 лютого 2015 року було укладено договір поруки №F2NVILON0QWY0(а.с.15).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, обов'язку позичальника повернути кредитні кошти передує обов'язок банку надати грошові кошти.

Тому, позивач повинен довести, що виконав свої обов'язки, які встановлені кредитним договором №F2NVILON0QWY0. Однак, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини надання грошових коштів ПП «ВІНАВТОТРАНС» у розмірі та на умовах, встановлених договором(чи були відкриті для обслуговування кредиту рахунки зазначені у п.А 4 договору(п.2.1.1); чи надавав позичальник розрахункові документи на використання кредиту(п.2.1.2); чи перераховувались кредитні кошти на поточний рахунок позичальника в якому розмірі та в який час(п.1.)).

Позивачем було надано розрахунок заборгованості за договором №F2NVILON0QWY0(а.с.6), відповідно змісту якого жодного платежу ПП «ВІНАВТОТРАНС» за кредитним договором не було здійснено.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на

припущеннях.

Відповідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

За клопотанням представника відповідача відповідно ухвали Теплицького районного суду від 06 травня 2016 року позивачеві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було запропоновано подати: оригінали документів, що підтверджують факт укладення кредитного договору 23 лютого 2015 року №F2NVILON0QWY0 та договору поруки; оригінали документів, що підтверджують отримання відповідачем ПП «ВІНАВТОТРАНС» кредитних коштів; оригінали документів, що підтверджують направлення відповідачам повідомлення від 02 вересня 2015 року про погашення простроченої заборгованості та підтвердження вручення відповідачам цього повідомлення.

Однак, позивачем було проігноровано вказану ухвалу суду, оригіналів документів суду не було надано, про причини невиконання ухвали суду не повідомлено.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами факт отримання відповідачем ПП «ВІНАВТОТРАНС» кредитних коштів, а отже, не доведено виникнення у відповідачів обов'язку повернути грошові кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 614, 629,1054 ЦК України, ст.ст.3,10,15,60,88,209,213,215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Приватного підприємства «ВІНАВТОТРАНС», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 червня 2016 року.

СУДДЯ