У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачем. Відповідач у травні 2016 року різко змінив своє ставлення до позивачки та дитини, відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року, позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 8 липня 2016 року, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Крім цього, ОСОБА_2 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що підстави пропущення строку на касаційне оскарження судових рішень є поважними, зазначене клопотання підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що відповідач є працездатною особою, має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй дочці до досягнення нею повноліття. Разом із тим, суди вірно враховували наявність у відповідача батьків похилою віку, один з яких страждає на цукровий діабет, що підтверджено випискою з амбулаторної картки хворого

ОСОБА_6, а також взяли до уваги витрати відповідача по утриманню квартири, в якій зареєстрована дитини. Таким чином, визначений судами розмір аліментів є розумним, справедливим та таким, що відповідає інтересам дитини.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня

2016 року та ухвали апеляційного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 2 серпня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна