Справа №705/3549/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

секретар Музичук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Томашівської сільської ради Уманського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Томашівської сільської ради Уманського району про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві вони вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла їхня мати ОСОБА_4, яка за життя 19 червня 2002 року склала заповіт, яким заповіла своє майно ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3. ОСОБА_5 відмовилась від своєї частки в спадковому майні. У встановлений законом строк, з метою належного оформлення права на спадкове майно, вони звернулися до Уманської районної державної нотаріальної контори із відповідною заявою, але нотаріусом 22.04.2016 року було винесено постанову, якою їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом по ? частині кожному на земельну ділянку площею 0,4106 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно заповіту спадкоємцями вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте враховуючи те, що в позивачів відсутній витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку. В зв'язку з цим вони змушені звертатися з даним позовом до суду, так як позбавлені права оформити свої спадкові права.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, проте на адресу суду подали заяви в яких вказали, що позов підтримують та просили справу розглядати за їх відсутності.

Представник відповідача - Томашівської сільської ради в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслали заяву, в якій вказали, що проти задоволення позову не заперечують та просили справу розглядати без участі представника Томашівської сільської ради.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи процесуальну позицію позивачів, відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 року виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла мама позивачів ОСОБА_4, актовий запис № 4 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,4106 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, належної спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2002р зар. в реєстр. за № 249 Уманської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 153 (а.с.13).

З приводу отримання у спадок земельної ділянки, що розташована на території Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, яка входить до спадкового майна після померлої ОСОБА_4, позивачі звернулися до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящука Д.О., але їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку розміром 0,4106 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Томашівської сільської ради Уманського району Черкаської області, було відмовлено у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 7).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на землю на підставі цивільно-правових угод чи прийняття спадщини.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В порядку статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно ст.ст. 1225, 1261 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на ? частку земельної ділянки, площею 0,4106 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Томашівської сільської ради по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на ? частку земельної ділянки, площею 0,4106 га, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Томашівської сільської ради по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.С. Годік