РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначивши в обґрунтування позову наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Позивачу було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини нотаріусом у зв'язку з пропуском строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, для звернення з заявою про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду.

За вказаних обставин позивач просить суд визначити додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4

В судовому засіданні Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Представник Відповідача Запорізької міської ради до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просить суд ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 10.11.2015 року, позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_4

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки є її сином, інших спадкоємців за законом, окрім позивача немає, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних доказів того, що він пропустив строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 з поважних причин, які б могли перешкодити позивачу оформити право на спадщину за законом, тому позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягають задоволенню.

Разом з тим, з довідки ЖБК-2 від 11.11.2015 року вбачається, що позивач проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містить п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з проголошення рішення суду. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В.Калюжна