АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/10742/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у березні 2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 522 281грн. 13коп. та судових витрат в розмірі 3 219 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 28 серпня 2007 року уклав з ТОВ «ТОТЕМ» кредитний договір про відкриття кредитної лінії №1388, за яким надав позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 500 000грн., з встановленою процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 17% та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 25 серпня 2010 року. У подальшому договорами від 6 лютого 2008 року, 14 квітня 2008 року, 28 листопада 2008 року до кредитного договору вносилися зміни, згідно яких було збільшено процентну ставку до 24% та встановлено новий графік погашення кредитної лінії.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та ОСОБА_1 31 жовтня 2007 року був укладений договір поруки №1541, до якого договором від 28 жовтня 2008 року вносились зміни.

Позивач стверджував, що виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, проте позичальником порушено умови договору щодо своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим банк направив 22 лютого 2011р. відповідачу претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач не здійснив погашення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15 лютого 2012 року складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 500 000грн., заборгованості за відсотками у сумі 19 493 грн. 14 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 2 547 грн. 94 коп., пені за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 240 грн. 05 коп.

Заочним рішенням суду від 27 серпня 2012 року позов задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року залишено без задоволення.

- 2 -

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Представник відповідача посилається на порушення судом норм матеріального права, оскільки вимоги до поручителя пред'явлені після спливу шестимісячного строку після настання строку виконання основного зобов'язання, що є підставою для визнання поруки припиненою.

Також представник відповідача вважає, що судом порушені норми процесуального права, так як до участі у справі у якості третьої особи не було притягнуто позичальника.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника позивача, який просив залишити рішення суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 28 серпня 2007р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «ТОТЕМ» укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 1388, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлювальної кредитної лінії у сумі, що не може перевищувати 500 000грн., а позичальник зобов'язався повернути кредит до 25 серпня 2010р. та сплачувати 17% річних за користування кредитними коштами.

Договорами про внесення змін до кредитного договору від 6 лютого 2008р., від 14 квітня 2008р., від 28 жовтня 2008р. та від 28 листопада 2008р., позивач та ТОВ «ТОТЕМ» вносили зміни до кредитного договору стосовно розміру ліміту та процентної ставки за користування кредитом, яка з 28 жовтня 2008р. встановлена у розмірі 24% річних, а також збільшений розмір процентної ставки у разі порушення позичальником строку остаточного повернення всіх сум кредиту з 34% річних до 48 % річних.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31 жовтня 2007р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 1514, за умовами якого поручитель у випадку настання терміну виконання зобов'язань за кредитним договором та/або прострочення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором по сплаті кредитору, зобов'язується виконати зобов'язання по погашенню заборгованості за кредитним договором по наданому кредиту в розмірі 500 000 грн., сплатити проценти у розмірі 17% річних, неустойки (штрафи, пені) за умовами кредитного договору та збитків, завданих кредиторові.

28 жовтня 2008р. між сторонами був підписаний договір про внесення змін до договору поруки від 31 жовтня 2007р., за умовами якого поручитель дав згоду на збільшення процентної ставки до 24% річних за користування кредитом. Проте, згоди на збільшення процентної ставки за порушення позичальником строків повернення кредиту поручителем надано не було.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем суду першої інстанції, заборгованість ТОВ «ТОТЕМ» перед банком за договором про відкриття кредитної лінії № 1388 від 28 серпня 2007р. станом на 15 лютого 2012р. становить 552 281грн. 13коп., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 500 000грн., заборгованості за відсотками у сумі 19 493 грн. 14 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 2 547 грн. 94 коп., пені за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 240 грн. 05 коп.

22 лютого 2012р. позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості у тридцятиденний строк.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, поручитель зобов'язався відповідати за повернення кредиту позичальником, однак своїх зобов'язань за договором поруки у добровільному порядку не виконав.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

- 3 -

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

З договору поруки № 1514 від 31 жовтня 2007р. вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 5.4) про його дію до повного погашення зобов'язання за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Такий правовий висновок був зроблений Верховним Судом України у справі 6-78цс12 і який не був врахований судом першої інстанції при вирішенні даного спору.

У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання визначений 25 серпня 2010р. (пункт 2.2)

За таких обставин у ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» виникло право пред'явити вимогу до відповідача, як поручителя, про виконання порушеного зобов'язання боржника ТОВ «ТОТЕМ» щодо повернення кредиту, починаючи з 25 серпня 2010р. протягом шести місяців, тобто до 25 лютого 2011р.

Проте, таку вимогу банк пред'явив до відповідача тільки 22 лютого 2012р.

Та обставина, що вимога за вих. № 330 датована 22 лютого 2011р., не є підставою для висновку про пред'явлення банком вимоги до поручителя протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, так як з наданих суду першої інстанції документів вбачається, що направлена вона була на адресу поручителя тільки 24 лютого 2012р., що підтверджується штампом поштового відділення (с.с.22).

Отже, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука відповідача є припиненою з 26 лютого 2011р., а позивач не мав правових підстав у березні 2012р. для пред'явлення позову про стягнення заборгованості із поручителя.

Вказані норми матеріального права та правовий висновок Верховного Суду України не були враховані судом першої інстанції при ухваленні судового рішення, тому колегія суддів скасовує рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2012 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: