Справа № 214/7746/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

19 травня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом та за заповітом, суд

встановив:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом в якому просять визнати заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 за реєстром №5905 від 05.12.2008 року дійсним, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири №3, загальною площею 74.4 м.кв., та жилою площею 50,5 м.кв., в будинку № 7, на вул. Тесленко в м. Кривому Розі, в порядку спадкування за заповітом, після померлої 22 січня 2009 року ОСОБА_6, визнати право власності в порядку спадкування за законом, на 1/4 частку від спадкового майна за ОСОБА_1 та 1/12 частку від квартири загальною площею 74.4 м.кв., жилою площею 50,5 м.кв., в будинку № 7, на вул. Тесленко в м. Кривому Розі, після смерті ОСОБА_7 померлого12 червня 1997 року, визнати право власності в порядку спадкування за законом, на 2/4 частки від спадкового майна за ОСОБА_2, та 2/12 частин від зазначеної квартири загальною площею 74.4 м.кв., та жилою площею 50,5 м.кв., в будинку № 7, на вул. Тесленко в м. Кривому Розі, після смерті ОСОБА_7, померлого12 червня 1997 року. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначають наступне. Згідно свідоцтва про право власності від 27.08.1993 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 12.06.1997 року помер ОСОБА_7 25.07.2001 року ОСОБА_1 подарувала належну їй 1/3 частку квартири онучці ОСОБА_8. 11.06.2002 року державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 спадкоємцям першої черги дружині померлого ОСОБА_1, дітям померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та матері померлого ОСОБА_6 Разом з тим, ОСОБА_6 відмовилась від своєї ? частки на користь ОСОБА_2 Після смерті спадкодавця ОСОБА_7, власника 1/3 частки квартири, право власності в порядку спадкування за законом на 2/4 частини від спадкового майна померлого спадкодавця отримав ОСОБА_2, що складає 2/12 частини від квартири, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по ? частки від спадкового майна померлого, що складає по 1/12 частини квартири. 22.01.2009 року померла ОСОБА_6 За життя ОСОБА_6 склала заповіт, в якому заповіла належну їй 1/3 частину АДРЕСА_2, а також належні їй грошові внески з усіма належними до них відсотками та виплатами, які знаходяться у «Ощадбанку України».

23.09.2015р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори для одержання дублікату Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2002 року після смерті ОСОБА_7, в звязку з його втратою, на що отримали відмову в звязку з відсутністю письмової заяви ОСОБА_3, тобто всіх осіб щодо яких вчинялась нотаріальна дія. ОСОБА_3 хоча і є власником 1/12 частини квартири АДРЕСА_3 та зареєстрована в ній, однак в зазначеній квартирі не проживає, місце її мешкання позивачам не відомо. Також 23.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори для отримання спадщини за заповітом після ОСОБА_6, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну квартиру і дублікату заповіту, який ОСОБА_1 отримала 24.09.2009 року у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 У звязку із викладеним у позивачів виникла необхідність звернутися до суду про визнання права власності частки квартири після смерті ОСОБА_7, в 1/4 частці за ОСОБА_1 та 2/4 частках за ОСОБА_2 від спадкового майна спадкодавця, що дорівнює 1/12 і 2/12 частини від зазначеної квартири та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_1, після померлої 22 січня 2009 року ОСОБА_6, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_4.

Представник позивачів до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі повідомлялись про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись з приміткою «за закінченням терміну зберігання», в судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані сторонами докази, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №С-3245 від 27.08.1993р. квартира АДРЕСА_5 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.10,11).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть 12.06.1997 року помер ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого завідуючою Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_5 25.07.2001р. ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_8 1/3 частину квартири АДРЕСА_6 (а.с.61).

Згідно заповіту, посвідченого 05.12.2008р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_6, а також належній їй грошові внески ОСОБА_1 (а.с.13).

Відповідно довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 29.12.2008р. ОСОБА_6, згідно розпорядження УЖКГ №С-1261 від 18.05.1993р. належить частина квартири АДРЕСА_3, ОСОБА_8 належить 1/3 зазначеної квартири, згідно договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого 25.07.2001 року, ОСОБА_1 1/12 частина, ОСОБА_2 -2/12 частин та ОСОБА_3 -1/12 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого сьомою КДНК 11.06.2002р. за реєстровим №2-1812 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про смерть 22.01.2009 року померла ОСОБА_6 (а.с.16).

Відповідно довідки КП ЖЕО №35 №8066 від 27.08.2015р. ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.07.1974р. і по день смерті. Разом із ним в зазначеній квартирі були зареєстровані : ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.18).

Відповідно довідки КП ЖЕО №35 №8065 від 27.08.2015р. ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14.03.1964р. і по день смерті. Разом із нею в зазначеній квартирі були зареєстровані : ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.17).

Згідно довідки КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», відповідно до архівної справи, станом на 31.12.2012р., 2/12 частки квартири, розташованої в м. Кривому Розі по вул. Тесленка 7/3, зареєстровані на праві спільної часткової власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на імя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2002р. Сьомою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №2-1812 (а.с.20).

Згідно листа Саксаганського районного відділу в м. Кривий Ріг Державної міграційної служби України №1229/Ш-202 від 15.09.15р. зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 можливо при наявності права власності на житло (а.с.21-22).

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори від 23.09.2015р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 05.12.2008р. на належну ОСОБА_6, померлій 22.01.2009р. частку квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл.,м. Кривий Ріг, вул. Тесленка 7/3, через те, що наданий для оформлення спадщини заповіт втратив чинність. ОСОБА_1 було запропоновано звернутись до суду для визнання права власності на відповідну частку квартири (а.с.23).

Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори від 23.09.2015р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі дубліката Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 11.06.2002р. за реєстром №2-1812 після смерті ОСОБА_7, померлого 12.06.1997 року на частку квартири, розташованої за адресою: Дніпропетровська обл.,м. Кривий Ріг, вул. Тесленка 7/3, успадкованої в ? частці ОСОБА_1, в 2/4 чатках ОСОБА_2 та в ? частці ОСОБА_3, через те, що особа, щодо якої вчинялась нотаріальна дія, ОСОБА_3 не подала заяву про видачу дублікату вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запропоновано звернутись до суду для визнання права власності на відповідну частку квартири (а.с.24).

Згідно звіту про оцінку майна вартість квартири АДРЕСА_6 станом на 23.09.2015р. складає 197252,00 грн. (а.с.25-49).

Згідно інформації зі спадкової справи №446/2015, за прийняттям спадщини після ОСОБА_6 померлої 22.01.2009 року зверталась ОСОБА_1 (а.с.85-93).

Згідно спадкової справи №978/97р., відкритої після смерті ОСОБА_7, який помер 12.06.1997 року, ОСОБА_6 відмовилась від належної їй 1/4 частини спадкового майна на користь ОСОБА_2 Державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на спадкове майно ОСОБА_7, померлого 12.06.1997 року: в ? частину спадкового майна - дружина ОСОБА_1, в 2/4 частинах спадкового майна син ОСОБА_2, в ? частині спадкового майна дочка ОСОБА_3

Суд, розглянувши цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, 24.09.2009р. було видано дублікат заповіту за номером у спадковому реєстрі 45977036, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 05.12.2008р. Враховуючи, що під час посвідчення заповіту були дотримані всі вимоги щодо його форми та порядку вчинення, за отриманням свідоцтва про право на спадщину зверталась лише позивач ОСОБА_1, інші спадкоємці не звертались до суду з приводу визнання зазначеного заповіту недійсним, а також враховуючи те, що позивачем було втрачено більш пізній примірник заповіту, а саме дублікат, тому суд вважає за можливе визнати оригінал заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 за реєстровим №5905 від 05.12.2008 р. дійсним.

Разом з тим, на підставі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права.

Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у нього документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Суд на підставі письмових доказів встановив, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_6, оскільки під час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем, на неї ОСОБА_6 було складено заповіт та відповідно інформації зі спадкової справи ОСОБА_1 не заявляла про відмову від спадщини.

Суд також приймає до уваги, що перешкодою для нотаріального оформлення спадщини позивачу ОСОБА_1 є відмова державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири 3, розташованої у буд.7 по вул. Тесленко у м. Кривий Ріг, оскільки наданий позивачем для оформлення спадщини заповіт втратив чинність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_7 в порядку спадкування за заповітом, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки інакше ніж за рішенням суду оформити спадщину вона не має можливості.

Що стосується позовних вимог, щодо визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі зазначають про втрату оригіналу свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 11.06.2002 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 та перешкодою для нотаріального оформлення спадщини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відмова державного нотаріуса Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії видачі дубліката цього свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня заява ОСОБА_3 про видачу дублікату вказаного свідоцтва про право на спадщину. ОСОБА_3 є власницею 1/12 частини квартири АДРЕСА_6, зареєстрована в ній, але в ній не мешкає, місце її проживання позивачам не відоме.

Отже, судом встановлено, що позивачі фактично прийняли спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_7, оскільки під час відкриття спадщини вони постійно проживали разом із спадкодавцем, та відповідно інформації зі спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_7, не заявляли про відмову від неї та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки інакше ніж за рішенням суду оформити спадщину позивачі не мають можливості.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів належить стягнути солідарно на користь позивачів судові витрати судовий збір у сумі 1631,91 грн. (а.с.1,2,3)

На підставі викладеного і керуючись ст. 15,16,392,1216,1223,1233,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст.3,10,11,15,88,209,212- 218, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом та за заповітом, задовольнити.

Визнати заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 за реєстровим №5905 від 05.12.2008 року дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частку квартири 3, загальною площею 74,4 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м., у будинку 7 по вул. Тесленко в м. Кривий Ріг.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/12 частку квартири 3, загальною площею 74,4 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м., у будинку 7 по вул. Тесленко в м. Кривий Ріг, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 12 червня 1997 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/12 частин квартири 3, загальною площею 74,4 кв.м., житловою площею 50,5 кв.м., у будинку 7 по вул. Тесленко в м. Кривий Ріг, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 12 червня 1997 року.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 1631,91 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів позивачем з моменту винесення, відповідачем після процедури перегляд заочного рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва