Провадження №2/485/277/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

22 червня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання - Забаровська С.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

14 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 11 серпня 2009 року, і від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей, вказавши на неможливість подальшого збереження сім'ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що сімейні та подружні стосунки з чоловіком останній раз припинили 04 червня 2016 року з причини його негідної поведінки за допущення подружньої зради. Протягом усього часу фактичного спільного проживання з 2003 року відповідач зловживав спиртними напоями, ображав її, не виконував сімейних обов"язків. Він систематично йшов з дому, повертався за кілька днів чи місяців без пояснення причин своєї відсутності. При цьому, наражав сім"ю на загрозу інфекційних захворювань. Будь-якої участі в утриманні та вихованні дітей як батько не приймає і живе лише своїми інтересами.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судовий виклик вручено 18 червня 2016 року. Про причини неявки відповідач суд не сповістив і заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За згоди позивачки, суд ухвалив про заочний порядок розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєструвало шлюб 11 серпня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, про що у книзі реєстрації одружень вчинено запис №52 на підставі якого видано свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №053043 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується записами даних про батьків у їх свідоцтвах про народження (а.с.5-7).

Позивачка та відповідач припинили спільне проживання, сімейні та подружні стосунки не підтримують.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року за №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи, суд встановив, що шлюб сторін у справі існує формально. Протягом спільного проживання чоловік не виконував своїх сімейних обов"язків. При цьому, він допускав негідну поведінку, яка виражалася у подружніх зрадах, пияцтві, образах на адресу дружини, залишення сім"ї без матеріального забезпечення. Відповідач протягом тривалого часу не виконує покладений на нього судом обов"язок сплати аліментів на утримання дітей. Попередньо, у 2015 році позивачка заявляла позов про розірвання шлюбу, який було їй повернуто на підстаі ч.2 ст.110 СК України.

Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливими та суперечить інтересам позивачки і дітей, що мають істотне значення, оскільки існування шлюбу може спричинити шкоду їх як фізичному так і психологічному здоров"ю.

З урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції позивачки, є недоцільним надання подружжю часу на примирення відповідно до ст.111 СК України.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог. У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору, розмір і сплата яких підтверджена документально (а.с.1).

Керуючись ст.ст.88,209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 11 серпня 2009 року, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №52, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище "Зелюкіна".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551грн.20коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачкою протягом десяти днів після отримання його копії на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя