У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,заподіяної внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя знаходиться вказана цивільна справа.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3звернувся до суду із заявою про забезпечення позову,в якій просить суд накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1,який є власністю відповідача ОСОБА_2 з посиланням на те,що з 09.06.2015 р.з моменту завдання шкоди позивачу відповідач не вжив необхідних заходів для відшкодування шкоди,ухилявся від спілкування з потерпілим,через що представник позивача припускає,що у разі задоволення позову відповідач буде всіляко ухилятися від його виконання.

Позивач підтримав заяву представника з наведених у ній підстав.

Відповідач та його представник адвокат ОСОБА_4проти задоволення заяви заперечували з посиланням на те,що вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу немає,а,навіть,за наявності такої,обов*язок по відшкодуванню шкоди несе страхова компанія,де була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_2

Заслухавши учасників процесу,перевіривши обґрунтованість заяви про забезпечення позову,суд не встановив підстави для її задоволення,виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України,суд за заявою осіб,що беруть участь у справі,може прийняті заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову,як це встановлено ч.3 цієї ж статті,допускається,якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено,що одним із видів забезпечення позову майнового характеру є,зокрема,накладення арешту на майно або грошові кошти,що належать відповідачу і знаходяться у нього або інших осіб.

Водночас,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На даній стадії судового розгляду справи суд з наданих позивачем доказів не встановив підстав вважати,що існує реальна загроза утруднення або невиконання можливого рішення суду,переконання представника позивача про задоволення позову є передчасним,розмір шкоди,завданої позивачу та вина у цьому відповідача на теперішній час у судовому засіданні не перевірені,тому заява про забезпечення позову подана передчасно,без достатнього обґрунтування.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи,що на час розгляду заяви про забезпечення позову для її задоволення немає передбачених законом підстав,суд у її задоволенні відмовляє,що не перешкоджає позивачу в подальшому звернутися до суду із такою заявою у разі виникнення підстав,що передбачені вказаними вище приписами цивільного процесуального законодавства .

На підставі ст.151-153,293 ЦПК України,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко