Справа № 433/747/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

07.06.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Крівоклякіної Н.В., за участю секретаря Рєзнікової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до ОСОБА_3 та правил надання продукту кредитних карт від 12.10.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 31 312,13 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 31 312,13 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду, що підписана ним Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами ОСОБА_4 складають між банком і відповідачем кредитний договір. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 21.02.2016 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 70 298,74 грн., яка складається з: 29 115,78 грн. - заборгованість за кредитом; 16 720,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 18 634,08 грн заборгованість по комісії за користування кредитом; 5828,08 грн штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того просить покласти на відповідача судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області ( на 16.05.2016 р., на 23.05.2016 р., на 07.06.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які

вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено наступне.

12.11.2007 року ОСОБА_2 підписав анкету-заяву, згідно якої оформив на своє імя платіжну картку Visa Gold зі встановленням кредитного ліміту у сумі 9000,00 грн та сплатою відсотків у розмірі 20% на місяць із розрахунку 360 днів на рік (а.с.9).

12.10.2012 року ОСОБА_2 підписав Генеральну угоду про реструктуризацію та приєднання до ОСОБА_3 та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої сторони домовились зменшити розмір

заборгованості, яка виникла в період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 3802,26 грн, комісію на 0,0 грн, пеню на 0,0 грн, штраф на 768,41 грн, заборгованість згідно Договору 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 20 801,63 грн. Згідно з п.1.2 Генеральної угоди за Договором 2 був також зменшений розмір заборгованості, який виник з дати надання кредиту, а саме: відсотків на 700,17 грн, комісії на 557,24 грн, заборгованість за Договором 2 з дати підписання угоди складає 12650,51 грн. Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди банк надав позичальнику терміновий кредит на споживчі цілі в сумі 31312,14 грн на 36 місяців з 12.10.2012 року по 31.10.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зазначеним в заяві (а.с.10).

Кредитний договір складається із Генеральної угоди, ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та ОСОБА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Своїм підписом ОСОБА_2 підтвердив, що Генеральна угода разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також ОСОБА_4 складають укладений між ним та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг, що свідчить про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач ОСОБА_2 належно не виконував свої зобов'язання за Кредитним договором №б/н від 12.10.2012 року внаслідок чого станом на 21.02.2016 року утворилась заборгованість, яка становить 70 298,74 грн та складається з: 29 115,78 грн заборгованість за кредитом; 16 720,80 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 18 634,08 грн заборгованість по комісії за користування кредитом; 5828,08 грн штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Згідно з п.2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязався повернути всю суму кредиту, сплатити відсотки, винагороду згідно Генеральної угоди і ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 1.1.2.5 ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг позичальник зобовязався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п.1.1.2.6 ОСОБА_3 надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) позичальник зобовязаний оплатити винагороду банку.

Як вбачається зі змісту п.1.1.3.2.2 ОСОБА_3 має право вимагати дострокового

виконання зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2010 року, в розмірі 64 470,66 грн, в яку входить сума заборгованості за кредитом 29 115,78 грн, сума заборгованості по процентам за користування кредитом 16 720,80 грн, заборгованість по комісії за користування кредитом 18 634,08 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в загальній сумі 5828,08 грн штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, суд дійшов наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,

виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Отже, зобовязання за своїм значенням поділяються на: основні зобовязання які можуть існувати самостійно, та додаткові (акцесорні) зобовязання які забезпечують належне виконання основних зобовязань і виникають та існують виключно за умови існування основного зобовязання.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, основним зобовязанням позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафа, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. ОСОБА_4 та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористичная операція, в якому міститься місто Луганськ Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у м.Луганськ, а тому він є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним ОСОБА_4 України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 12.10.2012 року вбачається, що з 16.11.2012 року відповідач не виконує зобов'язання за генеральною угодою належним чином та з цієї дати за відповідачем рахується заборгованість за кредитом у розмірі 31 312,14 гривень (а.с.8).

Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 календарних днів, позичальник сплачує штраф у розмірі 5828,08 гривень

Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення строку погашення заборгованості більше ніж на 31 календарний день починаючи з 12.10.2012 року, тому згідно п. 2.2 генеральної угоди позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь штрафу у розмірі 5828,08 гривень, який нарахований позивачем до 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно оригіналу платіжного доручення №BOJ60B113E від 30.03.2016 року позивачем при подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с.41).

За таких обставин з відповідача підлягають стягненню судові витрати у сумі 1378,00 грн.

На підставі викладеного, ст. 509, 526, 549, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224 - 227 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (р/р № 3111, , МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором б/н від 12 жовтня 2012 року в сумі 70 298 (сімдесят тисяч двісті девяносто вісім) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (р/р № 3111, , МФО № 305299) судові витрати в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення

може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.В. Крівоклякіна.