Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/111/16-ц

Провадження №2/547/113/16

24 березня 2016 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Семаль» до ОСОБА_3 та фермерського господарства «Журавель», третя особа Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Семаль» звернулося до районного суду з цим позовом та зазначало, що 21 липня 2010 року було зареєстровано договір оренди землі між ДП «Семаль», правонаступником якого воно є , та відповідачкою ОСОБА_3.

Відповідно до чинного на час укладання договору та його державної реєстрації законодавства пятирічний строк дії договору закінчився 21 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» товариство вирішило скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк та 19 червня 2015 року направило власнику земельної ділянки ОСОБА_3 лист-повідомлення про намір скористатися переважним правом на оренду та додало до нього проект додаткової угоди.

На вказаний лист-повідомлення відповідачка ОСОБА_3 у строки, зазначені в ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповіді не надала, як не надала її і поза межами цих строків.

Пізніше позивачеві стало відомо, що ОСОБА_3 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди землі з Фермерським господарством «Журавель» та зареєструвала його того ж дня.

Вважаючи порушеним своє переважне право на продовження дії договору оренди землі, позивач просив постановити рішення про визнання договору оренди землі між ним та ОСОБА_3 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди укладеною. Позивач також просив визнати недійсним укладений 22 липня 2015 року договір оренди між ФГ «Журавель» і відповідачем ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що товариство добросовісно виконувало умови договору оренди, тому скористалося своїм правом на продовження договору оренди на новий строк. При цьому запропонувало відповідачці ОСОБА_3 ще кращі умови, ніж у попередньому договорі. Вони завчасно направили відповідачеві лист-повідомлення та проект додаткової угоди до договору, але ОСОБА_3 не відповіла на їх пропозицію та уклала новий договір оренди землі з фермерським господарством «Журавель». Товариство до цього часу продовжує відкрито користуватися земельною ділянкою ОСОБА_3, тому договір оренди землі вважається поновленим , оскільки орендодавець протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди не повідомив товариство про свою незгоду на продовження договору оренди.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_2 позов не визнала та пояснила, що договір оренди землі з позивачем ОСОБА_3 уклала ще в квітні 2008 року строком на 5 років та вважала, що строк його дії скінчиться у 2013 році. У 2013 році ОСОБА_3 зверталася до орендаря, тобто до позивача, із заявою про небажання продовжувати договір оренди на новий термін, але отримала відповідь про те, що договір оренди зареєстровано в липні 2010 року, тому термін його дії скінчиться тільки 21 липня 2015 року. Не чекаючи закінчення строку дії договору, вона 26 травня 2015 року звернувся до керівника товариства з письмовою заявою про небажання продовжувати договір оренди землі. Доказів про отримання позивачем заяви позивачка не має. Представник відповідачки також пояснила, що та отримала лист-повідомлення і примірник додаткової угоди до договору лише 26 червня 2015 року, тобто за 24 дні до закінчення строку дії договору, а не 30 днів, як зазначено у договорі та Законі «Про оренду землі».

Представник Фермерського господарства «Журавель» позов не визнала та пояснила, що позивач не виконав умови договору та приписів ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про повідомлення орендодавця за 30 днів до закінчення дії договору про своє бажання продовжити дію договору. Позивач та відповідачка уклали договір оренди землі у квітні 2008 року, тому 5-ти річний термін дії договору скінчився ще у квітні 2013 року. З 2013 року по 2015 рік ТОВ «Семаль» використовувало землю незаконно. ОСОБА_3 та ФГ «Журавель» у липні 2015 року мали повне право укласти договір оренди землі. Укладанням договору відповідачі не порушили прав позивача.

Представник третьої особи Семенівського районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання не зявився, керівник установи звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без їх участі. Свого ставлення до заявленого позову управління не виказало.

За згодою учасників провадження судом ухвалено рішення про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Встановлено, що 11 квітня 2008 року ОСОБА_3 та ДП «Семаль», правонаступником якого є ТОВ «Семаль», уклали договір оренди землі терміном на 5 років.

Вказаний договір зареєстровано в Семенівському Полтавської області райвідділі ПР ДДП «Центр ДЗК» 21 липня 2010 року (а.с. 7-9).

Відповідно до пункту 8 вказаного договору після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 43 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Встановлено, що 19 червня 2015 року ТОВ «Семаль» за №350 на адресу відповідачки ОСОБА_3 направило лист повідомлення про намір товариства продовжити договір оренди землі на новий строк та додало до листа проект додаткової угоди до договору оренди землі від 11 квітня 2008 року ( а.с. 10,11). В угоді відповідачеві запропоновано подовжити дію договору оренди на 10 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з карткою про вручення поштового відправлення (а.с. 10) відповідачка ОСОБА_3 отримала лист-повідомлення та проект угоди 26 червня 2015 року. Факт отримання відповідачкою документів не оспорюється.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 не надала позивачеві відповіді на пропозицію подовжити договір оренди та 22 липня 2015 року уклала новий договір оренди земельної ділянки №25 з Фермерським господарством «Журавель», державну реєстрацію якого здійснено того ж дня реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується відповідним витягом із державного реєстру (а.с.13).

Вирішуючи спір та відмовляючи позивачеві в позові, суд виходив з такого.

Правила поновлення договору оренди землі виписано в ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-пятої вказаної статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору І, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Аналіз вказаних положень закону дає підстави вважати, що орендар має переважне перед іншими право на поновлення договору оренди землі за умови встановлення таких юридичних фактів: орендар належним чином виконував обовязки по договору; орендар до закінчення строку дії договору, але не пізніше як за місяць до настання цього строку, повідомив орендодавця про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Встановлено, що договір оренди землі між сторонами укладено 11 квітня 2008 року, а його державну реєстрацію здійснено лише 21 липня 2010 року, тобто саме від цієї дати він набрав сили та закінчувався лише 21 липня 2015 року.

Про набрання чинності договору оренди землі з часу його державної реєстрації йдеться, зокрема, в п.43 самого договору оренди.

Повертаючись до процедури поновлення договору оренди землі, виписаної в ст. 33 Закону України « Про оренду землі», суд звертає увагу на обовязок орендаря повідомити про свої наміри орендодавця до спливу строку договору оренди землі, але не пізніше ніж за місяць, тобто про пропозицію поновлення договору оренди та умови поновленого договору орендодавець повинен дізнатися не пізніше ніж за місяць до закінчення строку договору.

На користь такого висновку в ч.5 ст. 33 Закону зазначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, тобто законодавець гарантує орендодавцеві не менше місяця для прийняття рішення.

Суд зауважує, що для правильного вирішення спору має значення не час направлення орендарем листа-повідомлення та додаткової угоди, а час отримання цих документів орендодавцем.

Встановлено, що товариство направило відповідачці ОСОБА_3 лист-повідомлення та проект додаткової угоди поштою 19 червня 2015 року , які відповідачкою отримані 26 червня 2015 року, тобто за 26 днів до закінчення строку договору, а не за 30 днів, як передбачено законом та договором (п.8 Договору).

Суд вважає, опираючись на аналіз положень ст.33 Закону «Про оренду землі», що сторони договору всі юридично значимі дії, передбачені цією статтею, повинні вчинити до закінчення строку дії договору, а тому неправильно було б вимагати від орендодавця надавати відповідь орендарю поза межами дії строку договору.

Суд не сприймає пояснення представника позивача про те, що товариство виконало вимогу закону та вчасно направило відповідачеві свої пропозиції, а саме 19 червня 2015 року. При цьому суд зауважує, що вирішальне значення має не час направлення документів відповідачеві ОСОБА_3 а час їх отримання, який до закінчення строку дії договору становив менше одного місяця.

Таким чином товариство не виконало приписів закону про завчасне повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договору оренди, тому визнавати поновленим договір оренди землі та визнавати укладеною додаткову угоду немає законних підстав.

Позивачем також ставилося питання про визнання недійсним договору оренди землі від 22 липня 2015 року між ОСОБА_3 і фермерським господарством «Журавель» та скасування рішення про його державну реєстрацію з підстав недотримання процедури поновлення договору оренди землі відповідачкою ОСОБА_3

Оскільки суд не знайшов підстав для визнання договору оренди землі між позивачем та відповідачем поновленим, підстав для визнання недійсним нового договору між ОСОБА_3 та ФГ «Журавель» не вбачається, як і підстав для скасування рішення про його державну реєстрацію.

Отже суд приходить до висновку, що в задоволенні всіх чотирьох позовних вимог товариству слід відмовити.

Суд також зауважує, що при вирішенні цього спору відповідачка ОСОБА_3 не довела фактів направлення до товариства заяв про її небажання продовжувати договір оренди на новий строк в 2013 року та в червні 2015 року. Суд вважає, що такі звернення, якби вони мали місце, не позбавляли товариства права звертатися до орендодавця з пропозицією поновити договір оренди при дотриманні часових вимог, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та договором оренди землі.

В позові також йшлося про те, що товариство продовжує відкрито користуватися земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_3 після закінчення строку дії договору оренди та укладання нового договору з ФГ «Журавель», що є підставою вважати договір поновленим на такий же строк і на тих же умовах.

Частиною 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дійсно передбачено ще одну умову поновлення договору оренди землі, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення поновлення договору оренди землі.

Суд вважає, що така процедура поновлення договору оренди землі може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже той факт, що ТОВ «Семаль» і тепер використовує земельну ділянку відповідача для своїх потреб не є підставою для поновлення договору оренди землі, оскільки між сторонами вирішується спір про виконання приписів частин 1-5 статті 33 Закону і цей спір вирішено не на користь позивача.

Суд також зауважує, що приведені позивачем підстави вважати договір оренди поновленим згідно з ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» суперечать іншій позовній вимозі про поновлення договору на умовах додаткової угоди. При цьому суд виходить з того, що в одному випадку договір поновлюється на нових умовах, викладених у додатковій угоді, а в іншому випадку (ч.6ст. 33 Закону «Про оренду землі) на тих самих умовах, що і попередній договір.

Таким чином суд приходить до висновку про неможливість задоволення позовних вимог товариства.

Керуючись ст. ст. 3,10,11, 16, 212-214 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», договором оренди землі від 11 квітня 2008 року,

Р І Ш И В :

Відмовити в позові ТОВ «Семаль» до ОСОБА_3, фермерського господарства «Журавель», третя особа Семенівське районне управління юстиції Полтавської області, про визнання договору оренди землі від 11 квітня 2008 року, зареєстрованого 21 липня 2010 року, між ТОВ «Семаль» і ОСОБА_3, поновленим, визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, визнання недійсним договору оренди землі №25 від 22 липня 2015 року між фермерським господарством «Журавель» та ОСОБА_3, скасування державної реєстрації договору оренди землі від 22 липня 2015 року між фермерським господарством «Журавель» і ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий - підпис ОСОБА_4

«З оригіналом згідно»

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2016 року.