АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/2617/16 Головуючий 1 інстанції - Задорожний М.І.
Категорія - аліменти
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю., Піддубного Р.М.

за участю секретаря - Гребенщикової Ю.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1, аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що 31 серпня 1996 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, подружжя проживало разом до 03 вересня 2003 року, після чого шлюб було розірвано.

Від спільного шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом із матір'ю.

З 01 вересня 2015 року ОСОБА_3 навчається на третьому курсі денного відділення групи 31-Е в Харківському автомобільно-дорожньому технікумі та потребує матеріальної допомоги батька.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з 17.09.2015 року і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове по суті позовних вимог. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що на його утриманні знаходяться малолітня дитина від другого шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, котра дуже часто хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, а його жінка знаходиться у відпустці по догляду за хворою дитиною так як дитина за станом здоров'я не має можливості відвідувати дитячий садок. Також надає допомогу своїй хворій тещі, яка є пенсіонеркою та отримує невелику пенсію. Крім того допомагає сестрі, яка є переселенкою з зони АТО.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов»язаний утримувати сина на період навчання до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, добровільно коштів на утримання сина, який продовжує навчання, відповідач не надає. При визначенні розміру аліментів суд врахував обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище та стан здоров'я дитини та платника аліментів, тому визнав, що розмір аліментів є цілком можливим для сплати відповідачем.

Судова колегія не може в повній мірі погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції в зв»язку з наступним.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є: батько - ОСОБА_1; мати - ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу між батьками син проживає із матір'ю.

ОСОБА_3 на даний час є студентом денного відділення групи 31-Е Харківського автомобільльно-дорожнього технікуму та його стипендія складає 550,00 грн., що підтверджується довідкою.

Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу їм надати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання закінчується у випадку закінчення навчання.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі чи частині від заробітку (доходу) платника аліментів.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач зобов»язаний утримувати сина на період навчання до досягнення дитиною віку двадцяти трьох років, добровільно коштів на утримання сина, який продовжує навчання, відповідач не надає.

Між тим, при визначенні розміру аліментів судом недостатньо врахувано інші істотні обставини, що мають значення по справі, а саме матеріальне становище платника аліментів, який має малолітню дитину від іншого шлюбу. Дитина хворіє не може відвідувати дитячий садок, що підтверджується довідкою. В зв»язку із тим, що дитина часто хворіє та не може відвідувати дитячий садок, його дружина не працює. Також відповідач надає допомогу своїм іншим членам сім»ї . В зв»язку з наведеним судова колегія вважає, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти як визнав суд першої інстанції.в розмірі 25 % з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.

Оскільки, позов поданий матір'ю в інтересах сина, суд першої інстанції правильно визнав можливим стягнути аліменти на користь ОСОБА_2, на період навчання дитиною ОСОБА_3. Також при цьому суд врахував стан здоров»я дитини ОСОБА_3, який в зв»язку з захворюванням не може сам себе забезпечити на час навчання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що згідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни. Тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково. Рішення районного суду слід змінити в частині розміру стягнутих аліментів та стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 17.09.2015 року і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років. В іншій частині вказане рішення слід залишити без змін..

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, 309, 313,314,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2016 року змінити в частині розміру стягнутих аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з 17.09.2015 року і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: