Справа № 663/443/16-ц
Провадження № 2/663/295/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С.В.,

за участю: секретаря Замятіної В.А.,

прокурора Козак Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовськ Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області, Служба у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи заявлені вимоги тим, що 06.06.2014 року її призначено опікуном малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір'ю ОСОБА_2 являється ОСОБА_5, яка згідно судового рішення позбавлена батьківських прав. Батько ОСОБА_3 вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2012 року засуджений за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини належного йому майна. 24.02.2016 року відповідач звільнений з місць позбавлення волі. Позивачка зазначає, що за час перебування у неї дитини її батьки ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавали, окрім аліментів, які стягувалися за судовим рішенням, фактично відповідачем було перераховано у серпні, жовтні і грудні 2015 року, аліменти у розмірі 400 грн. у зазначені місяці. Біологічні батьки дитини, зокрема ОСОБА_2 не виявляє до дитини батьківської турботи, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших моральних цінностей. Дитина не отримувала від батька жодного листа або листівки на свята чи на день народження, тим самим батько самоусунувся від виконання обов'язків по вихованню дитини. Позивачка вказує, що на момент отримання виписного епікризу малолітня ОСОБА_2 страждала на затримку психо-мовленнєвого розвитку, рахіт ІІ ступеню, фетально-алкогольний синдром, плоско-вальгусні стопи, атопічний дерматит, тому потребує постійного догляду лікарів. На теперішній час дитина перебуває у задовільному фізичному, психологічному та моральному стані, для підтримки якого потребує постійного медичного супроводу, що виражається у рекомендаціях лікарів загального та вузького профілю. Зазначає, що вона, як опікун сумлінно виконує приписи, рекомендації лікарів щодо підтримки здоров'я дитини, а саме: забезпечує належне повноцінне збалансоване харчування, прийом ліків для профілактики сезонних захворювань, полівітамінних комплексів, протиалергійних препаратів тощо. Дитина відвідує навчально-виховний комплекс «Школа гуманітарної праці» Херсонської обласної ради - сучасний навчальний заклад, який забезпечує навчання і виховання обдарованих дітей Херсонської області на рівні європейських стандартів. Відповідач не в змозі фінансово забезпечити належний медичний догляд, задовольнити потреби в розвитку, навчанні та вихованні дитини. Крім того, відповідач хворіє на туберкульоз, має наркотичну залежність, перебував у місцях позбавлення волі. З наведених в сукупності підстав позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судового засідання від 13.05.2016 року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Службу у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Грищук Р.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Також позивачка зазначила, що за час перебування в її родині малолітньої ОСОБА_2, вона та її чоловік щиро полюбили дівчинку як свою рідну дитину, а вона в свою чергу вважає їх своїми батьками, тому мають беззаперечний намір усиновити ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Старчеус С.І. позовні вимоги не визнали повністю з підстав відображених у запереченні проти позову (а.с. 81). При цьому відповідач пояснив, що не мав можливості займатися вихованням доньки у зв'язку з перебування його у місцях позбавлення волі, запевнив, що не має захворювання на сухоти, на даний час бажає виховувати дитину та докладати для цього всіх зусиль.

Представник Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області та Служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області Кравчук Т.С. в судовому засіданні висловила єдину позицію про згоду з позовними вимогами, вважала доцільним в інтересах малолітньої дитини позбавити батьківських прав відповідача, оскільки той має захворювання на туберкульоз, наркотичну залежність, належним вихованням дитини ніколи не займався, й перебування дитини з батьком, який має вказане захворювання матиме вкрай негативні наслідки на стан здоров'я дівчинки.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлені позивачкою вимоги, вважала, що позбавлення прав відповідача відносно його малолітньої дитини за наявності встановлених в судовому засіданні обставин, відповідає інтересам дитини.

Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до таких висновків.

Згідно ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 являються ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, актовий запис № 20 від 20.08.2012 року (а.с. 8).

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17.04.2014 року, ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 (а.с. 10-11).

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2012 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України (незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно), ч. 2 ст. 309 КК України (незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст.ст. 307, 309, 310, 317 КК України) до остаточного покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі з конфіскацією ? частини належного йому майна. Міру запобіжного заходу у виді підписка про невиїзд залишено без змін до вступу вироку в законну силу. У вироку вказано про перебування на час розгляду кримінальної справи ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога з діагнозом опійна наркоманія, що враховано судом при призначенні покарання. (а.с. 12-15).

З огляду наведеного суд не приймає доводи відповідача про недоведеність перебування його на обліку у лікаря нарколога, до того ж, згідно відповіді КЗ «Скадовська центральна районна лікарня» від 21.03.2016 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2005 року з діагнозом - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності (а.с. 159).

Посилання відповідача на зняття його з обліку у лікаря нарколога суд вважає безпідставним, оскільки таке зняття, як вбачається з відповіді від 28.08.2014 року, обумовлене перебуванням його в м'ясцях позбавлення волі (а.с. 117).

З копії довідки про звільнення серії ХЕР № 11740 вбачається, що ОСОБА_3 за вищевказаним вироком суду відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 02.08.2013 року по 24.02.2016 року (а.с. 103).

Отже з часу народження дитини 07.08.2012 року та до 02.08.2013 року ОСОБА_3 перебував на волі.

Актом від 28.11.2013 року підтверджено виявлення залишеною без догляду та опіки малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Як вбачається з копії акту соціального інспектування сім'ї ОСОБА_9 від 25.11.2013 року, комісія дійшла висновку клопотати перед службою у справах дітей районної державної адміністрації про влаштування ОСОБА_2 до дитячого закладу на час вирішення питання про встановлення юридичного статусу дитини (а.с. 16).

Рішенням № 34 від 23.10.2014 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Скадовського району Херсонської області вирішено затвердити висновок засідання ради опіки та піклування від 17.10.2014 року про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_2 (а.с. 76).

Розпорядженнями голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 572 від 02.12.2013 року, № 368 від 06.06.2014 року, № 225 від 29.04.2014 року, вирішено клопотати перед управлінням охорони здоров'я Херсонської обласної державної адміністрації про направлення ОСОБА_2 до обласного Будинку дитини на час вирішення юридичного статусу дитини, малолітній ОСОБА_2 встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_1 призначено опікуном малолітньої ОСОБА_2(а.с. 155, 18, 7).

ОСОБА_1 за станом здоров'я протипоказань для опіки не має, перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, що підтверджується копіями висновку про стан здоров'я від 24.05.2014 року та свідоцтва про одруження від 26.09.1998 року серії НОМЕР_2, актовий запис № 64 (а.с. 32, 22).

Актом обстеження житлово-побутових умов від 26.05.2014 року, метою якого є підготовка висновку про можливість вважати кандидатами в усиновлювачі, встановлено, що умови проживання сім'ї ОСОБА_1, ОСОБА_10, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, добрі, в помешканні зроблений сучасний ремонт, дуже гарно та затишно, наявні всі меблі, побутова техніка, для дитини підготовлена окрема кімната, вказаний житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (а.с. 23, 105).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11.02.2015 року стягнуто аліменти з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку з кожного, починаючи з 13.11.2014 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В рішенні зазначено позицію відповідача ОСОБА_3 про заперечення ним вимог про стягнення з нього аліментів (а.с. 17).

При цьому суд не приймає доводи ОСОБА_3 про невідповідність відображення у вказаному судовому рішенні його позиції, оскільки такі доводи спростовуються змістом витребуваної судом копії заяви, яку надсилав ОСОБА_3 до Дніпровського районного суду м. Херсон як відзив на позов по справі про стягнення з нього аліментів (а.с. 146).

Згідно копії довідки Новомиколаївської сільської ради Скадовського району Херсонської області від 02.12.2013 року, ОСОБА_2, 2012 року народження зареєстрована в АДРЕСА_2, на території ради житла та майна на праві приватної власності немає (а.с. 19).

Як вбачається з копії виписного епікризу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 06.06.2014 року встановлено наступний діагноз: затримка психомовного розвитку, рахіт ІІ ступеня, фетально-алкогольний синдром, плоско-вальгусні стопи, атопічний дерматит (а.с. 20).

Як вбачається з копії довідки № 22 від 04.03.2016 року, виданої КЗ «Скадовська районна лікарня» вбачається, що ОСОБА_3 на тубобліку не перебуває (а.с. 73).

Разом з тим, згідно даних медичної довідки від 31.03.2016 року, ОСОБА_3 з 30.08.2013 року по 11.07.2014 року знаходився на лікуванні в Снігурівській виправній колонії УДПтСУ в Миколаївській області (№ 5) - спеціалізованій туберкульозній лікарні. Прибув із слідчого ізолятора м. Миколаєва, встановлено діагноз: Інший туберкульоз (06.09.2013 року) верхніх часток легень (вогнищевий) Деструкція - МБТ - Мазок - Культура в роботі Гістологія 0 Категорія 3 (2013). Отримував лікування, за результатом якого 12.06.2014 року лікарсько-консультативною комісією встановлено діагноз: Великі залишкові зміни туберкульозу верхніх часток легень у вигляді щільних вогнищ. Диспансерна категорія 5.1. (а.с. 157).

Також, за даними довідки Снігурівської виправної колонії УДПтСУ у Миколаївської області (№ 5) встановлено, що ОСОБА_3 відбував покарання за вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 05.12.2012 року з одночасним лікуванням туберкульозу легень (а.с. 116).

З урахуванням наведеного, а також відсутності доказів одужання ОСОБА_3 від вказаного захворювання, суд не приймає доводи відповідача про відсутність у нього захворювання легень.

При цьому слід зазначити, що згідно інструкції «Про групування диспансерних контингентів, протитуберкульозних закладів та її застосування», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я № 385 від 09.06.2006 року «Про затвердження Інструкцій щодо надання допомоги хворим на туберкульоз» до категорії 5.1 - відносяться особи із залишковими змінами після вилікування туберкульозу різної локалізації. Відповідно до додатку 3 до вказаної Інструкції термін диспансерного спостереження дорослих осіб, які хворіли на туберкульоз у лікаря-фтізіатра залежить від величини залишкових змін. Особи з малими залишковими змінами спостерігаються - 3 роки, особи з великими залишковими змінами спостерігаються у лікаря - 10 років.

За встановлених обставин суд погоджується з доводами представника позивачки про необхідність ОСОБА_3 перебувати на обліку та проходити диспансерне спостереження у лікаря - щонайменше 10 років, тобто ОСОБА_3 перебуває у групі ризику осіб, які хворіли або хворіють на туберкульоз.

Як вбачається з копій довідок Скадовського районного центру зайнятості від 09.03.2016 року та від 10.05.2016 року, ОСОБА_3 станом на 10.05.2016 року перебуває на обліку в Скадовському районному центрі зайнятості як безробітний з 14.03.2016 року, протягом періоду перебування йому видано направлення на роботу в ТОВ «АТБ-Маркет» на посаду охоронця, від якої він відмовився в зв'язку віддаленим місцем проживання (а.с. 75, 158).

Із копій заяв від 09.03.2016 та 24.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області з приводу припинення опіки щодо його доньки ОСОБА_2, та передачі йому дитини для подальшого виховання (а.с. 77, 78).

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 підтверджується належність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 6.34 га. на території Таврійської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 80).

Висновком про стан утримання, навчання та виховання дітей, які перебувають під опікою (піклуванням) від 22.02.2016 року № 256/07-16 встановлено, що опікун ОСОБА_1 виконує свої обов'язки по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 належним чином, дбає про здоров'я та всебічний розвиток дитини (а.с. 87).

Згідно копії характеристики № 12 дошкільного навчального закладу - центр розвитку дитини № 20 «Пірамідка» Херсонської міської ради, ОСОБА_2 проживає з батьками: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_10, які створили всі умови для гармонійного розвитку дитини. Дівчинка завжди охайно вдягнена. Батьки приймають активну участь у вихованні дитини, відвідують батьківські збори, цікавляться результатами діяльності дитини. Марія відвідує дитячий садок з 02.03.2015 року, взаємовідносини з дітьми складаються добре, охоче іде на контакт з дорослими, із задоволенням бере участь в ігровій та навчальній діяльності, перевагу надає рухливим іграм, мовлення дитини розвинене відповідно віку, на заняттях активна, розуміє словесні інструкції, навички самообслуговування сформовані на належному рівні (а.с. 88).

Актом обстеження житлово-побутових умов малолітньої від 24.12.2015 року встановлено, що умови проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, добрі. Малолітня мешкає в родині опікуна ОСОБА_1 - викладач Херсонського державного університету, та її чоловіка ОСОБА_10 - заступник директора ТОВ «Сервіс Гранд», у приватному двоповерховому будинку за вищевказаною адресою, який складається з п'яти кімнат, санітарної кімнати, кухні, вітальні. У помешканні створені всі належні умови для проживання. Дитина має окрему, облаштовану до її віку потреб, кімнату, забезпечена одягом, взуттям відповідно до її віку та пори року. Наявне повноцінне харчування. Опікун відповідально ставиться до виховання дівчинки (а.с. 89).

З відповіді Північної виправної колонії УДПтСУ в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь (№ 90) від 21.03.2016 року вбачається, що згідно з журналом реєстрації вхідної кореспонденції засуджених Північної ВК (№ 90), ОСОБА_3 за період відбування ним покарання до звільнення (29.07.2014 року - 05.05.2015 року) отримав один лист від ОСОБА_12 с. Таврія (а.с. 100).

При цьому ОСОБА_3 надаючи пояснення в судовому засіданні підтвердив, що не надсилав будь-яких листів дитині, з підстав необізнаності адреси її проживання.

Між тим, суд зазначає, що враховуючи наявність цивільної справи про стягнення з ОСОБА_3 аліментів, яка розглядалась Дніпровським районним судом м. Херсон, останній, з урахуванням обов'язку суду щодо надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу, був обізнаний про дані опікуна дитини та місце їх проживання з листопада 2014 року (аліменти стягнуто з 13.11.2014 року, тобто з дня пред'явлення позову (а.с. 17)). Крім того, ОСОБА_3 не був позбавлений права, у випадку його на те бажання, дізнатися про місце перебування дитини та її стан шляхом листування зі Службою у справах дітей, чого ним не було зроблено.

З наведеного вбачається байдужість ОСОБА_3 за весь час перебування його в місяцях позбавлення волі відносно долі його малолітньої дитини, стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку. Як пояснила в судовому засіданні представник Служби у справах дітей Скадовської РДА Херсонської області Кравчук Т.С., ОСОБА_3 звільнившись з місць позбавлення волі прийшов до служби із вимогами про надання йому банківської картки на яку нараховуються кошти як соціальна допомога на малолітню дитину, долею та місцем перебування дитини взагалі не цікавився, вже після цього подав заяву про передачу йому дитини для подальшого виховання.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 16.02.2016 року, ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 17 днів (а.с. 101).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 12.02.2016 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, із застосуванням наступних обмежень: заборона виїзду за межі (району) міста без дозволу органів внутрішніх справ; заборона виходу з будинку з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; реєстрація в міліції 2 рази на місяць (а.с. 102).

Із довідки про склад сім'ї від 21.01.2016 року № 127 вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 106).

З довідки про розмір отриманих аліментів від 22.03.2016 року вбачається, що у період з 01.01.2015 року по 22.03.2016 року ОСОБА_1 отримала аліменти від ОСОБА_3 в розмірі 1 526,35 грн., а саме: з січня по квітень 2015 року - не отримувала аліменти, травень 2015 року - 200 грн., з червня по липень 2015 року - не отримувала, серпень 2015 року - 408, 70 грн., вересень 2015 року - не отримувала, жовтень 2015 року - 408, 70 грн., листопад 2015 року - не отримувала, грудень 2015 року - 408, 70 грн., з січня по лютий 2016 року - не отримувала, березень 2016 року - 100,25 грн. (а.с. 107).

Як вбачається з довідок Херсонського державного університету від 04.04.2016 року, ОСОБА_1 кандидат наук, доцент, працює в Херсонському державному університеті з 02.09.2013 року і по теперішній час на посаді доцента кафедри загальної та соціальної допомоги, отримує заробітну плату у відповідному розмірі (а.с. 108, 109).

У відповіді КЗ «Херсонська міська клінічна лікарня» ім. О.С. Лучанського від 25.03.2016 року зазначено, що ОСОБА_2 знаходиться під наглядом дитячої поліклініки з червня 2014 року (з моменту призначення ОСОБА_1 опікуном над нею). Дитина перебуває на «Д» обліку у педіатра з діагнозом аномалія розвитку жовчо-вивідних шляхів, дискинезія жовчо-вивідних шляхів, вазомоторний риніт, аденоїди ІІ-ІІІ ступеню, гіпертрофія ньобних мигдаликів. У зв'язку з наявністю захворювань органів травлення дитини, по рекомендації педіатра, відвідує дитячий садок санаторного типу для дітей з захворюванням органів травлення. ОСОБА_2 регулярно обстежується і оглядається вузькими спеціалістами, як дитина, що знаходиться під опікою (2 рази на рік). Вакцинована згідно віку. З приводу вазомоторного риніту, аденоїдних вегетацій оглянута імунологом 01.10.2015 року, отоларингологом 22.03.2016 року. Рекомендована аденотомія, яка запланована на травень 2016 року. Опікун ОСОБА_1 виконує всі рекомендації дільничного педіатра та своєчасно звертається за медичною допомогою (а.с. 110).

Як вбачається з копії вимоги про судимість, ОСОБА_3 був засуджений вироком Скадовського районного суду Херсонської області 03.09.1999 року за ст. 114 КК України, відповідно до ст. 1-Б Закону України «Про амністію» звільнено від відбування покарання, 14.03.2000 року Цюрупинським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна, 31.10.2005 року Скадовським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309 КК України (2001 року) до 1 року позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України (2001 року) звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 05.12.2012 року Скадовський районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України (2001 року) до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна (а.с. 114-115).

Актами обстеження умов проживання від 30.03.2016 року ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 встановлено, що санітарно-гігієнічні норми будинку задовільні, в наявності дитячий одяг, який не відповідає віку, відсутні засоби особистої гігієни для дитини, відсутнє дитяче ліжко, туалет та водопостачання знаходяться на дворі, опалення в будинку пічне, для виховання та розвитку дитини умови не створені. ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає. Є присадибна ділянка в розмірі 0,13 га., на якій вирощується сільськогосподарська продукція для своїх потреб (а.с. 118, 119).

Відповідно до висновку від 07.04.2016 року, орган опіки та піклування Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 120-121).

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо необґрунтованості та суб'єктивному прийнятті, на його думку, вказаного висновку, оскільки як вбачається з його змісту комісія з питань захисту прав дитини районної державної адміністрація дійшла до такого висновку зважаючи, крім іншого, на наявність у ОСОБА_3 неодноразових судимостей, тяжкої хвороби легень, дані про перебування його на обліку у лікаря нарколога, байдужість до долі дитини, відсутність ініціативи до створення належних умов для виховання та розвитку малолітньої дитини, зокрема відсутність дитячого ліжка за місцем проживання, засобів гігієни тощо. Жоден з викладених у вказаному висновку доводів не спростовано відповідачем.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 - лікар педіатр, пояснила, що знає родину ОСОБА_10 на протязі року. Марія хвороблива дитина, досить часто потребує медичної допомоги. ОСОБА_1 та її чоловік звертаються в лікарню при перших симптомах хвороби. В плані лікування дитини проблем не виникає, необхідні медикаменти купуються своєчасно, використовуються сучасні методи лікування - небулайзерна терапія, бо у дитини наявні абструктивні бронхіти. Дорого вартісні медичні препарати та вказаний метод лікування дозволяють швидше досягнути ремісії. Коли дитині був встановлений діагноз аномалія жовчовивідних шляхів, дискинезія жовчовивідних шляхів, ОСОБА_1 рекомендовано перевести дитину до дитячого садка санаторного профілю для дітей з захворюванням кишково-шлункового тракту. На даний час дитина відвідує такий заклад. Динаміка одужання покращилась, бо в садку набагато краще харчування та відповідний режим дня. ОСОБА_1 та її чоловік прикладають максимум зусиль щоб дитина зростала здоровою у всіх відношеннях, в них дуже гарні теплі стосунки, дитина вважає їх рідними мамою та батьком. Дитина потребує систематичних медичних оглядів, так як з народження має свій фон. Якщо взяти перелік захворювань, якими вона хворіла, то наслідки цього певний час залишаються. На даний час проходить не тільки лікування, а й профілактика деяких захворювань. Зазначила, що їй не відомо, чи ухиляється від виконання свої батьківських обов'язків біологічний батько дитини. Зауважила, що при першому зверненні до лікарні, дитина була хвора, мали місце прояви алергічного дерматиту. Необхідно було підібрати харчування та медикаменти для результативного лікування та її одужання. Допускає, що хвороба набута через неправильне харчування та неналежний догляд. Протягом року частота захворювань зменшується завдяки зусиллям опікуна та її чоловіка, які на належному рівні дотримуються всіх рекомендацій лікарів.

Свідок ОСОБА_14 - медична сестра обласного Будинку дитини, в судовому засіданні пояснила, що малолітню ОСОБА_2 знає по своїй роботі. Перший раз її побачила, коли її було направлено в Будинок дитини у віці 1 рік три місяці. Зазначила, що працює в ізоляторі, куди поступають хворі діти з усіх груп. Дитина часто хворіла, не була приучена до горщика, не вміла самостійно їсти, була постійно роздратованою та без кінця плакала. Психічний стан дитини був дуже поганий у порівнянні з нормальними дітьми її віку. Дитина має алергічні захворювання, її обличчя було покрите аденомами, багато часу знаходилась в ізоляторі. Коли приїжджали ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_10, ОСОБА_2 «розквітала», вони одразу знайшли спільну мову, дитина дуже раділа зустрічам. Крім ОСОБА_10, ОСОБА_2, за час перебування її в Будинку дитини, ніколи ніхто не навідував, жодних листів від родичів не надходило. На сьогоднішній день, дитина дуже змінилась, стала вихована, має гарні манери, вільно спілкується, ні в чому не має потреби, ОСОБА_10 вважає своїми рідними батьками, в родині гарні відносини.

Свідок ОСОБА_15 - депутат Антонівської селищної ради м. Херсон, в судовому засіданні пояснила, що добре знає родину ОСОБА_10, часто бачить маленьку ОСОБА_2. Та дитина, якою вона була раніше, коли ОСОБА_10 її тільки взяли до себе, і та, що є на сьогоднішній день - це дві різні людини. Після дитячого Будинку дівчинка не могла наїстися хлібом, була замкнута. На сьогодні, коли привозять ОСОБА_2 до дитячого садка, вона дуже гарно вдягнена, поводить себе дуже виховано та елегантно, цілує маму з татом. Дитина раніше була заляканою, некомунікабельною, зараз вона вихована та розумна дівчинка. Подружжя ОСОБА_10 «дихають» цією дитиною, вона в них єдина, вони забезпечують її всім необхідним.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 знайома вже чотири роки. Побачила вперше ОСОБА_2 коли ОСОБА_10 взяли її до себе в родину, дитина була заляканою та постійно плакала. Не знала смаку їжі, смаку м'яса. Через два дні вона вийшла до гостей в гарній сукні, але з сумними очима. І ще деякий час вона плакала, всіх боялася, ні з ким не контактувала. Опікуни мають стабільне фінансове становище, але не можуть мати своїх власних дітей, тому і взяли на виховання ОСОБА_2. За той час, що ОСОБА_2 перебуває в цій родини, вона перетворилась з гидкого каченя на красуню. Має біле обличчя, рум'яні щічки. Добре орієнтується в сучасних ґаджетах. Дитина має купу різноманітних книжок, іграшок. Ходить до елітного дитячого садка, бо так краще для її здоров'я. На сьогоднішній день родина ОСОБА_10 виховує тільки одну дитину, яка першочергово отримує все для неї необхідне. Дитина називає та вважає подружжя ОСОБА_10 мамою та батьком, нікого з рідних та близьких не згадує. Зазначила, що при зустрічі ОСОБА_1 з ОСОБА_3, останній не поцікавився станом здоров'я та розвитком дитини, а одразу почав з'ясовувати відносини.

З огляду наведеного суд звертає увагу, що відповідач почав відбувати покарання в місцях позбавлення волі з серпня 2013 року й будь-яких доказів належного виконання ним батьківських обов'язків, піклування про фізичний і духовний розвиток дитини до початку відбування покарання, не надано, більше того, з достовірністю встановлені дані про занедбаність малолітньої дитини станом на грудень 2013 року, час направлення її до Будинку дитини, що підтверджується медичними документами, показами свідків, з приводу наявності в неї цілого ряду захворювань та тяжкого психоемоційного стану, вказують на протилежне.

Суд не приймає посилання представника відповідача на рішення виконкому Таврійської сільради Скадовського району Херсонської області прийнятого в 2014 році (а.с. 76) як на відсутність на той час підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, оскільки як вбачається зі змісту вказаного рішення мотивами його прийняття стало лише перебування ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі, відсутність дисциплінарних стягнень та підтримання зв'язків з близькими. Поряд з цим, не взято до уваги наявність у ОСОБА_3 тяжкого захворювання, наркотичної залежності, стан здоров'я дитини, в зв'язку з чим суд вважає вказане рішення поверхневим, а тому не приймає його як на підставу заперечень відповідача проти позову.

Будучи звільненим з місць позбавлення волі, відповідачем не створені умови для належного проживання малолітньої дитини, її фізичного та духовного розвитку, відповідач не має постійної роботи, адже дитина за наявного в неї стану здоров'я потребує постійного лікування та медичного супроводу, в зв'язку з чим потребує постійних матеріальних витрат, в тому числі непередбачуваних.

Вказане спростовує бажання батька до належного виховання дитини, а нерегулярне надання коштів на дитину, розмір яких не відповідає потребам дитини, було обумовлене виконанням судового рішення про стягнення аліментів.

Враховуючи встановлені факти і обставини справи, те, що відповідач має небезпечне для оточуючих захворювання, перебуває на обліку у лікаря нарколога з відповідним діагнозом, неодноразово судимий, в тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно виховання доньки, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться освітою, станом здоров'я, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, суд приходить до висновку про обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ухвалюючи таке рішення суд також приймає до уваги вік та стать дитини, перебування її в сім'ї опікуна майже два роки, вважає, що зміна звичних умов життя і розрив її з повноцінною родиною, з людьми, яких вона вважає своїми рідними батьками і які в свою чергу також щиро люблять її як свою рідну доньку й мають намір її удочерити, а також зі звичним для неї соціальним оточенням призведе до істотного психотравмуючого ефекту на дитину та до негативних наслідків, які вкрай погано позначаться на її розвитку, стані здоров'я та подальшому світосприйнятті.

З огляду на вище встановлені в сукупності обставини саме таке рішення суду найкращим чином відповідає інтересам дитини, зростання її в повноцінній родині, в атмосфері любові, розуміння, моральної та матеріальної забезпеченості, наділення необхідною турботою та увагою.

На підставі ст.ст. 164-166 СК України, керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Таврія Скадовського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Таврія Скадовського району Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1 витрати зі слати судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Пухальський

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2016 року