Справа № 177/849/15-ц
Провадження № 2/177/42/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_1, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконкому Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом позбавлення права на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою 03.04.2015 року та, уточнюючи позовні вимоги в ході судового розгляду, просив суд усунути йому перешкоди в користуванні власністю, а саме житлом - домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом позбавлення відповідачів ОСОБА_1 та її малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування вказаним житлом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння він отримав у власність на підставі договору довічного утримання від 18.01.2007 року укладеного між ним як набувачем та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року як відчужувачем.

З 25.11.2008 року відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, але не проживають з 2011 року без поважних причин, обмежуючи права позивача стосовно зменшення оплати за комунальні послуги, перешкоджає вчиненню будь-яких правочинів щодо забезпечення власних потреб.

Позивач вказував на те, що самостійно відповідачі не бажають знятися з реєстраційного обліку, через що він змушений звернутися до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримував, просив задовольнити. Вказував, що відповідачі зареєстровані в будинку колишнім власником ОСОБА_5, яка померла. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не проживають в будинку з 2011 року, особистих речей не мають.

Відповідач ОСОБА_1, яка діє і в інтересах свого малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.01.2016 року позовні вимоги не визнавали, вказували, що позивач створював відповідачам несприятливі умови проживання в АДРЕСА_1 що стало причиною неможливості їх проживання в будинку. Однак, будучи присутніми в судовому засіданні 08.06.2016 року позовні вимоги визнали та не заперечували щодо задоволення позову, вказуючи на те, що дійсно 25.11.2008 року вона з малолітнім сином була зареєстрована за вказаною адресою за згодою колишнього власника цього будинку - ОСОБА_5, яка є її та позивача бабою. Тобто, позивач є її двоюрідним братом, але вони не є членами сімї, разом не проживали та не вели спільного господарства. Після смерті баби, вона деякий час проживала у вказаному будинку, але з 2011 року проживає за іншою адресою.

Представники третіх осіб Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконкому Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, надали заяви про розгляд справи за відсутності представників (а.с.40, 41, 71)

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних законних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору довічного утримання від 18.01.2007 року, укладеного між ОСОБА_5 як відчужувачем та ОСОБА_1 як набувачем належить житловий будинок з надвірними господарчими та побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.02.2007 року (а.с.6,7).

За життя ОСОБА_5, баби позивача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.10) та була колишньою власницею вказаного житла, та проживала за адресою АДРЕСА_1 до дня смерті, у вказаному будинку з 25.11.2008 року (а.с.28) були зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На цей час за адресою АДРЕСА_1 Дніпропетровської області зареєстровані позивач та відповідачі ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4,15,28), які не являються членами сім'ї позивача в розумінні ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України та висновків, викладених в Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, що сторонами не оспорюється.

Відповідачі ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_4 за вказаною адресою зареєстровані, але з 2011 року не проживають, що вбачається з акту мешканців АДРЕСА_1 Дніпропетровської області посвідченого секретарем виконкому Геківської сільської ради В.В. Ей (а.с.13), що не заперечувала і відповідач..

Отже відповідачі зареєстровані за зазначеною адресою не як члени сім'ї позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Відповідно до п. 34 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Крім того, суд вражає необхідним зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місця проживання дитини у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Як вбачається з довідок Гейківської сільської ради, управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації, криворізького багатопрофільного навчально-реабілітаційного центру «Перлина», що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якого представляє його мати ОСОБА_1.(а.с.57), зареєстрований за адресою реєстрації матері АДРЕСА_1 Дніпропетровської області знаходиться на утриманні матері, яка є одинокою матір'ю та перебуває на неповному держутриманні, оскільки навчається за програмою спеціальної школи (пробне) навчання (а.с.15, 32,33,35,37,59).

Згідно ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування Гейківської сільської ради не висловив свою думку з приводу заявлених вимог, покладався на розсуд суду. (а.с.71).

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вказував позивач та що вбачається і з матеріалів справи, відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, але не проживають без поважних причин, що не заперечувалось і відповідачем, фактом своєї реєстрації у домоволодінні АДРЕСА_1 Дніпропетровської області чинять позивачу перешкоди у здійсненні права власності на вказаний житловий будинок, оскільки він змушений сплачувати за відповідачів комунальні послуги, таке інше.

Судом також не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням.

На підставі вище викладеного, суд вважає необхідним, позовні вимоги позивача задовольнити та усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом позбавлення права ОСОБА_1 та її малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 10, 60, ч.2 ст. 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_1, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування виконкому Гейківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом позбавлення права на користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю - шляхом позбавлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з її малолітнім сином - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим приміщенням,- будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: