Справа № 515/193/16-ц
Провадження № 2-о/515/408/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

заявників ОСОБА_1

ОСОБА_2

представника заявника - адвоката ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Дивізійської сільської ради

Татарбунарського району ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, з викликом заінтересованої особи Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2016 року заявниці звернулися до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на наступні обставини.

12 жовтня 2015 року помер ОСОБА_5 у віці 63 роки в м. Одеса, який був заявниці ОСОБА_1 - батьком, а ОСОБА_2 - чоловіком. Після його смерті залишилась земельна ділянка, розташована на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яку останні мають право успадкувати як спадкоємці першої черги за законом. Заявниця ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину після смерті батька, а дружина померлого - ОСОБА_2 бажає відмовитися від спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка на користь своєї доньки ОСОБА_1, тому звернулись з цього приводу до нотаріуса.

На їх звернення, заявниці отримали відмову у вчиненні вказаних нотаріальних дій у звязку з ненаданням доказів родинних відносин із спадкодавцем, так як у свідоцтві про смерть спадкодавця та в Державному акті на право приватної власності на землю його прізвище записано «Вдовіченко», а в паспортах заявниць їх прізвища різняться та значаться як «Вдовиченко».

Вказані обставини стали причиною звернення останніх до суду з вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем, який доводився їм чоловіком та батьком відповідно, оскільки іншого позасудового способу встановити даний факт немає.

Представник заявників адвокат ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.22). Вимоги заяви просив задовольнити у повному обсязі.

Представник Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, заяву підтримав (а.с.21).

Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи відсутність заперечень заінтересованої особи, яка вважає вимоги заяви обгрунтованими та законними, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України вважає можливим заяву задовольнити з таких підстав.

За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що заявниці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є дружиною та донькою, відповідно, померлого ОСОБА_5, що підтверджуєтьмся наступними доказами:

- копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №428944 від 16.10.2015 року (а.с.10), згідно якої ОСОБА_5 помер 12 жовтня 2015 року у м. Одесі;

- копіями паспортів: серії КК 020477, виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 07.05.1998 року (а.с.3) та серії КК 582049, виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 30.01.2001 року (а.с.5) , згідно яких прізвища обох заявниць по справі значаться як Вдовиченко.

Разом з тим, в копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №306269 від 18.11.1975 року, складеного російською мовою (а.с.8), зазначено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 уклали шлюб 18.11.1975 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Вдовіченко» .

Із копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖД №264953 від 07.10.1981 року, актовий запис №22, заповненого також на російській мові (а.с.9), вбачається, що батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД за №003729 від 21.08.2009 року (а.с.11) підтверджується, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 5,05 га, розташованої на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Із відмови нотаріуса №52/02-14 від 02.02.2016 року (а.с.12), вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо прийняття та відмови від спадщини після смерті ОСОБА_5 у зв'язку з тим, що у свідоцтві про смерть та Державному акті прізвище спадкодавця значиться як Вдовіченко", а в паспортах заявників їх прізвища значиться як Вдовиченко. Через вказану розбіжність, заявникам рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

У відповідності з п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Від встановлення вказаного факту залежить можливість прийняття та відмови заявників, які, відповідно являються донькою та дружиною спадкодавця, від майнових прав щодо обовязкової частки у спадщині після померлого 12.10.2015 року ОСОБА_5 в установленому законом порядку.

Тому, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт родинних відносин між заявницею ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_5, як подружжям, що підтверджується наданою до суду заявою заінтересованої особи - представника сільської ради щодо повного визнання вимог заяви (а.с.21) та дослідженими судом належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, згідно яких персональні данні чоловіка заявниці в свідоцтві про одруження (а.с.8) повністю співпадають з даними померлого ОСОБА_5 згідно свідоцтва про його смерть (а.с.10). Також судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.9), де персональні данні її батька повністю співпадають з даними спадкодавця.

Вищевказані документи, на думку суду, містять розбіжності з причини допущення помилки при їх заповненні відповідальною особою, яка видавала відповідні документи. Тому, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі і дають можливість встановити, що померлий 12 жовтня 2015 року у м. Одеса ОСОБА_5 був чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 - був батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,58,59,60,213-215,256,259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, з викликом заінтересованої особи - Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між померлим 12 жовтня 2015 року у м. Одеса ОСОБА_5 як чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Встановити факт родинних відносин між померлим 12 жовтня 2015 року у м. Одеса ОСОБА_5 як батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенюк