Справа № 215/4784/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 в м.Кривому Розі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

27.08.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, для погашення заборгованості по кредитному договору від 26.09.2008 р. в сумі 494758 грн. 50 коп. станом на 28.07.2015 р., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

В обґрунтування вказує, що згідно умов кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит на строк до 25.09.2028 р. в сумі 24500 доларів США, зі сплатою 11,9% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань по кредитному договору, оскільки відповідач не вносить платежів, заборгованість станом на 28.07.2015 р. перед Банком становить 415909,46 грн. за курсом НБУ 22,98 грн., заборгованеості за кредитом, та 78849,04 грн. заборгованості по відсоткам. Для забезпечення виконання зобовязання за договором з ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір спірної квартири від 26.09.2008 р., по умовам якого відповідач передав в іпотеку Банку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 для купівлі якої і брався кредит.

В звязку з невиконанням умов Договору, не повернення кредиту та не виконання зобовязань відповідно до умов договору іпотеки, ст.ст.526-530, 1050-1054 ЦК України, ст.ст.33, 37 Закону України «Про іпотеку» Банк має право та вимагає звернути стягнення на заставлене майно, шляхом набуття права власності на квартиру згідно рішення суду. Відповідачу була направлена вимога про виконання обовязків по договору яка проігнорована.

Представник Банку ОСОБА_2 направила до суду клопотання про підтримання позову, та розгляд справи в відсутності представника Банку.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував, вказує що в звязку з різким підвищенням курсу долара США він не міг оплачувати кредит, оскільки його заробітна плата не змінилася. Крім того позивач не згоден з нарахування відсотків за кредитом, хоча вимогу банку про виконання обовязків він отримав, але банк не йде на поступки щодо реструктуризації заборгованості.

Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов Банку підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 26.09.2008 р. між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір згідно якого Банк надав відповідачу кредит на строк до 25.09.2028 р. в сумі 24500 доларів США зі сплатою 11,9 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом а.с.5-13, який уточнювався додатковим угодами а.с.18-27. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені п.1.1.-3.1. Договору які передбачають повернення кредиту, процентів за користування кредитом які нараховуються щомісяця, у встановлені строки не виконує, має заборгованість перед Банком в сумі 494758,50 грн. за курсом НБУ 22.98 грн. за 1 долар США, станом на 28.07.2015 р., що підтверджується довідкою про стан розрахунків а.с.28, та включає в себе 18851,61 долар США заборгованості за кредитом та 3573,93 долар США заборгованості по відсоткам.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 611, 625 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, божник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Заперечення відповідача стосовно підвищення курсу іноземної валюти стосується неможливості сплати кредиту, тому суд не може прийняти їх уваги, оскільки боржник не звільняється від відповідальності з за неможливості виконання грошового зобовязання.

З метою забезпечення виконання зобовязання по кредиту з відповідачем укладено та нотаріально посвідчено 26.09.2008 р.іпотечний договір за умовами якого відповідач передав в іпотеку Банку двокімнатнуквартиру АДРЕСА_2, загальною площею 48.1 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м. а.с.14-16, вартістю на час укладення договору 194369,23 грн.

В звязку з невиконанням вимог до ОСОБА_1 05.08.2015 р. була направлена вимога про повернення кредитних коштів, та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки а.с.29-32.

Не повернення кредиту та не виконання всіх зобовязань в тридцятиденний термін - відповідно до умов договору іпотеки, ст.ст.12, 33, 36, 37 ч.1 Закону України «Про іпотеку», п.11 іпотечного договору - строк повернення кредиту визнається таким що настав, Банк має право розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки, на тридцять перший день, яке на розсуд Банку може бути здійснене на підставі рішення суду. При чому Банк як іпотеко держатель самостійно обирає способи звернення стягнення на предмет іпотеки, та може задовольнити вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно ст.ст.589, 590 ч.1, 2 ЦК України - у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказане відповідає розясненням викладеним в п.39 постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Тому слід звернути стягнення на предмет іпотеки та визнати за Банком право власності на спірну квартиру, для погашення заборгованості по кредитному договору.

Заперечення відповідача стосовно неможливості виконання договору, та не згоду з розміром нарахованих відсотків не може бути прийняте до уваги, оскільки боржник не звільняється від виконання грошового зобовязання з за неможливості його виконання, а незгода з розміром нарахованих відсотків не має правового значення для вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки. Нараховані відсотки є частиною заборгованості яка не погашена відповідачем в тридцяти денний термін з дати отриманої вимоги Банку, тому позивач може розпочати процедуру звернення стягнення.

При задоволенні позову, та звільненні Банку від сплати судового збору, в якому введена тимчасова адміністрація, та діють повноваження Фонду гарантування вкладів- судовий збір в сумі 1943,69 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, відповідно до оцінки предмета іпотеки, згідно ст.ст.79,81,88 ЦПК України.

На підставі ст.ст.589-591, 525-526, 611 Цивільного Кодексу України, ст.33-37 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст.10, 27, 31, 60, 79, 81, 88, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити, звернути стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки що належить ОСОБА_1 на праві власності: квартиру АДРЕСА_1, для погашення заборгованості по кредитному договору від 26.09.2008 р. в сумі 494758 грн. 50 коп. станом на 28.07.2015 р.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на двокімнатнуквартиру АДРЕСА_2, загальною площею 48.1 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_3 НОМЕР_1 на користь держави 1943 грн. 69 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: