Справа №667/6324/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді Ус О.В.,

секретар - Ханіков І.І.,

з участю заявника скарги ОСОБА_1, представника ГТЮ у Херсонській області та Мінюсту України ОСОБА_2, представника ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні ОСОБА_3, представника боржника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_5, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулись до суду з скаргою на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування.

З урахуванням уточнених вимог просили визнати неправомірною дію, бездіяльність Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по контролю за виконавчими провадженнями № 3989602 та № 3827338 про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_8 (в подальшому зміна прізвища заявника скарги на ОСОБА_1) у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на утримання доньки ОСОБА_5, яка народилася 03 грудня 1996 року, до її повноліття, та на утримання дружини у зв'язку з доглядом за дитиною до її повноліття у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, також неправомірною дію, бездіяльність щодо розгляду скарг заявника про прийняття заходів по виявленню дійсного доходу боржника по аліментах шляхом розкриття банківської таємниці рахунків боржника, його абонентів, направлення запиту до Республіки Кіпр та скасування постанов державного виконавця ВП № 3989602 від 04.12.2014р. та ВП №3827338 від 12.12.2014р. про закінчення виконавчих проваджень.

16 березня 2016 року до Комсомольського районного суду м.Херсона надійшло клопотання скаржників, приєднане до матеріалів справи про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, оскільки ОСОБА_1 є матірю дитини інваліда з дитинства та усі її зусилля направлені на реалізацію прав та інтересів дитини, внаслідок чого вона є безпорадною у самостійному вирішенні соціально-правових питань. Крім того, вважала, що вона приймала усі можливі заходи щодо досудового врегулювання постійно писала скарги, клопотання, зверталась до відповідних органів за розясненнями.

В судовому засіданні заявники скарги підтримали свої вимоги в повному обсязі, просили її задовольнити, поновив їм строк звернення до суду зі скаргою, якщо суд вважає його пропущеним. Заявник ОСОБА_1 зауважила, що вважає безпідставним закінчення виконавчих проваджень з огляду на те, що при примусовому виконанні судових рішень про стягнення аліментів не здійснено запит до Республіки Кіпр відповідно до Угоди між Україною та Республікою Кіпр № 2910-4 від 22.09.2005 року. Крім того, вважала, що Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України не здійснювало саме належний контроль за виконавчими провадженнями та не звернулася в порядку контролю з запитом до Республіки Кіпр. Вважала, що строк не порушено, оскільки вона неодноразово зверталася до цих органів, крім того копії постанов про закінчення виконавчих проваджень отримала лише 03.01.2015 року та оскаржила їх на її думку до вищестоящого органу - Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Зазначила, що остаточні розрахунки заборгованості, що додані до постанов про закінчення виконавчого провадження не оскаржувала через досвід в оскарженні такої довідки їй було раніше за іншою довідкою відмовлено у вимогах на усіх рівнях судових інстанцій.

Заявник ОСОБА_5 повністю підтримала думку скаржника ОСОБА_1, доповнень не мала, в подальшому після оголошення перерви на обід, в судове засідання не зявилася, оскільки зі слів її матері заявника ОСОБА_1 готується до іспиту. Вислухав думку учасників судового процесу, враховуючи, що ОСОБА_1 має довіреність від ОСОБА_5 на представлення її інтересів, суд ухвалив продовжити судовий розгляд у відсутність заявника скарги ОСОБА_5

Представник Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України вважав скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що заявниками пропущений строк звернення до суду зі скаргою, вимоги заявників до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України стосуються не контролю за виконанням судових рішень, а здійснення адміністративних функцій щодо відповіді на звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян» внаслідок чого підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, зазначив, що ні Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, ні Міністерство юстиції України не мають повноважень щодо примусового виконання рішень суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1, а також не є компетентними органами для надіслання від свого імені доручень у іншу державу, а лише виконують функції їх пересилання тобто організовують взаємодію між судами різних держав сторін договірних правовідносин про надання правової допомоги.

Представник відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні вважала скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявниками пропущено строк звернення до суду зі скаргою та державним виконавцем ухвалено постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем складені довідки-розрахунки заборгованості, за якими заборгованість по аліментам перед ОСОБА_1 за спірними виконавчими провадженнями відсутня. Розрахунок заборгованості в судовому порядку не оскаржувався. Крім того, дитині виповнилося 18 років, внаслідок чого виконавчі провадження підлягають закінченню у будь-якому випадку.

Представник боржника за виконавчими провадженнями ОСОБА_7 - ОСОБА_4 вважав скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, зазначив, що заявниками пропущений строк звернення до суду зі скаргою, відсутні поважні причини, виконавчі провадження закінчені законно, вимоги щодо Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки повязані зі зверненнями заявників в порядку Закону України «Про звернення громадян». Боржником повністю виконані зобовязання. Крім того, вважав, що скаржниками невірно обраний спосіб захисту їх прав, якщо вони вважають їх порушеними.

Суд, вислухав пояснення скаржників, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали скарги, оглянув в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень 17-1220 ЄДРВП 3827338 та 8-632 ЄДРВП 3989602 встановив наступне.

07 вересня 2006 року відкриті виконавчі провадження:

-за виконавчим листом, виданим Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дружини ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частки заробітку, починаючи з 22.12.2005 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття;

-за виконавчим листом, виданим Комсомольським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки заробітку, починаючи з 22.12.2005 року до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття.

Сторонами вказаних виконавчих проваджень є: стягувач ОСОБА_8, боржник ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КГ № 012192 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірваний 29.06.2006 року, після реєстрації розірвання шлюбу колишній дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Тобто, сторонами спірних виконавчих проваджень є заявник скарги ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_7.

Заявник скарги ОСОБА_5 не є стороною виконавчих проваджень 17-1220 ЄДРВП 3827338 та 8-632 ЄДРВП 3989602.

За приписами ч.1 ст. 383 ЦПК України зі скаргою на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи під час виконання судового рішення у цивільній справі можуть звернутися сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене в задоволенні скарги в частині вимог, предявлених ОСОБА_5 необхідно відмовити, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження, тобто є неналежним заявником скарги.

За змістом ст. 383 та ч.1, 2 ст. 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга може бути подана до суду у 10 денний строк з дня коли особа дізналась, або повинна була дізнатись про порушення прав чи свобод.

Згідно ч. 1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з 2006 року в проваджені відділу ДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні знаходились виконавчі провадження, відкриті за виконавчими листами № 2-281, виданих 17.07.2006р. Комсомольським районним судом м.Херсона, про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_8 (в подальшому зміна прізвища на ОСОБА_1) щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12.12.2005р., на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дитини та про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 (в подальшому зміна прізвища на ОСОБА_1) аліментів як на утримання дружини по догляду за дитиною, щомісячно у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку.

У зв'язку з виконанням фактично рішення суду та відсутності заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини, постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_9 від 04.12.2014р. виконавче провадження № 3989602 за виконавчим листом № 2-281 закінчено.

Виконавче провадження № 3827338 за виконавчим листом № 2-281 про стягнення аліментів на утримання дружини, постановою державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_9 від 12.12.2014р. закінчено, оскільки згідно ухвали Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.06.2011р. визначено, що кінцевою датою сплати аліментів на утримання дружини по догляду за дитиною є повноліття доньки ОСОБА_5, якій 03 грудня 1996 року виповнилося 18 років. На час повноліття дитини заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Судом встановлено, що 29 травня 2012 року заявник ОСОБА_1 зверталася з заявою до Головного управління юстиції в Херсонській області щодо направлення запиту до Республіки Кіпр відповідно до вимог Конвенції для виявлення доходу боржника ОСОБА_7; аналогічна заява подана 30 липня 2012 року.

З дослідженої з матеріалів виконавчого провадження копії ухвали Комсомольського районного суду м.Херсона від 17.12.2013 року у справі скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця встановлено, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги в частині:

- по нарахуванню довідки заборгованості №17296 від 27.08.2013 року по аліментам - враховуючи, що довідки про фактичний розмір заробітної плати боржника про отримані доходи за кордоном оформлені неналежним чином, боржник заперечує факт отримання зазначених доходів, дії державного виконавця по нарахуванню заборгованості по аліментам боржника, як з непрацюючої особи, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, при відсутності інформації про наявність інших доходів та майна боржника, відповідали вимогам ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.3 ст.195 СК України, нарахований розмір аліментів відповідає вимогам ст.182 ч.2 СК України та станом на 01.09.2013 року заборгованість по аліментам відсутня;

- про скасування довідки розрахунку №17296 від 27.08.2013 року враховуючи, що за правилами розділу VІI ЦПК України предметом скарги, можуть бути лише процесуальні рішення та дії державних виконавців, тому заявник, не погоджуючись із розрахунком заборгованості по аліментах, проведеним державним виконавцем, вправі звернутися до суду з відповідним позовом на загальних підставах, оскільки існує спір про право.

Крім того, суд прийшов до висновку про те, що державний виконавець не наділений повноваженнями щодо звернення з запитом до Республіки Кіпр для зясування фактичного доходу боржника.

З ухвали апеляційного суду Херсонської області від 30 січня 2016 року вбачається, що ухвала Комсомольського районного суду м.Херсона від 17.12.2013 року у справі скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця залишена без змін, дії та рішення державного виконавця по встановленню дійсного доходу боржника, визначенню розміру стягнутих за рішенням суду аліментів ґрунтуються на вимогах закону, а тому відсутні підстави для задоволення скарги. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що визначаючи розмір належних до сплати на користь стягувача аліментів, державний виконавець правомірно обрахував їх розмір на підставі ч.3 ст.195 СК України, згідно якої якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Колегія суддів визнала неприйнятними доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець при визначені розміру аліментів не врахував доходи ОСОБА_7 під час його працевлаштування на судах іноземних держав згідно даних, що містяться у довідках ТОВ «ОСОБА_10, лтд» та ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна», оскільки за період працевлаштування боржника з березня по липень 2009 року; з листопада 2009р. по березень 2010р.; з серпня по грудень 2010 року була обрахована заборгованість на підставі зазначених довідок. Проте, ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона від 04 квітня 2012 року, що набрала законної сили, таке нарахування заборгованості було визнано незаконним, а дії державного виконавця по складанню довідки-розрахунку за вказані періоди неправомірними. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно листів Міністерства юстиції України від 25.06.2013р. №6-9632/6.1; ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні від 14.06.2012р. №15163 адресованих ОСОБА_11, останній був роз'яснений порядок щодо вирішення питання про направлення запитів до Республіки Кіпр на підставі Угоди між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах від 2004 року.

09.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України, в якій в тому числі просила зобовязати ДВС Суворовського РУЮ направити запит до Республіки Кіпр відповідно до вимог Конвенції для виявлення доходу боржника.

16 вересня 2014 року Міністерством юстиції України на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що її звернення від 09.09.2014 року відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» переадресовано ДВС України.

24 вересня 2014 року Державною виконавчою службою України вказана скарга, як звернення, скерована начальнику управління ДВС ГУЮ у Херсонській області, до компетенції якого відповідно до п.4.1, п. 4.10 Положення про управління державної виконавчої служби належить розгляд звернення.

16 жовтня 2014 року ГУЮ у Херсонській області повідомлено ОСОБА_1, що її скарга розглядається як звернення через невідповідність ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Встановлено, що протягом з квітня по вересень 2014 року ОСОБА_7 сплачено аліменти на загальну суму 12 тис.грн., станом на 01.10.2014 р. заборгованість відсутня,боржник не є пенсіонером, направлений повторний запит до ТОВ «Марлоу Навігейшен України» щодо працевлаштування боржника. Щодо заборгованості за попередній час, інформовано, що в задоволенні її скарги, в тому числі щодо скасування довідки-розрахунку заборгованості від 27.08.2013 року, направлення запиту до Республіки Кіпр щодо зясування доходу боржника ухвалою Комсомольського районного суду м.Херсона їй було відмовлено.

18.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просила в тому числі зобовязати ДВС направити запити на Кіпр щодо зясування доходу боржника.

25.12.2014 року ОСОБА_1 Міністерством юстиції України надана відповідь, що її повторна скарга від 17.11.2014 року розглянута та повідомлено, що: відповідно до інформації Державної виконавчої служби України на виконанні у відділі державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні перебували виконавчі листи Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 липня 2006 року № 2-281 про стягнення з ОСОБА_7 на її користь аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12 грудня 2005 року, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття дитини та по догляду за дитиною - у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 12 грудня 2005 року. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 08 червня 2011 року розяснено, що кінцевою датою сплати ОСОБА_7 аліментів на її утримання є повноліття доньки. Аліменти стягувалися із заробітної плати боржника за місцем роботи в АСК «Укррічфлот». Після звільнення ОСОБА_7 розрахунок заборгованості по аліментах здійснювався виходячи із середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. У звязку з Вашою заявою 04 травня 2011 року державним виконавцем направлено запит до ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» щодо працевлаштування ОСОБА_7 Згідно з інформацією, наданою ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна», ОСОБА_7 з 17 серпня по 16 грудня 2010 року був працевлаштований на посаді старшого механіка на т/х «RMS DUISBURG». Базова ставка старшого механіка на судах іноземних судновласників компанії «Марлоу Навігейшн» (Кіпр) становить 3 970 доларів США в місяць. На підставі довідки компанії «Марлоу Навігейшн» (Кіпр) про нараховану заробітну плату ОСОБА_7, яка надійшла до державного виконавця 13 вересня 2011 року, державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах. Згідно з довідкою-розрахунком станом на 01 листопада 2011 року заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 1/4 частини становила 13 544, 57 грн та у розмірі 1/6 частини на її утримання по догляду за дитиною становила 88 740, 99 грн, однак ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 04 квітня 2012 року дії державного виконавця щодо складання вказаної довідки-розрахунку визнано неправомірними. У звязку з цим боржником сплачувались аліменти у розмірі, обчисленому державним виконавцем виходячи з середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості. Враховуючи те, що 03 грудня 2014 року дитині ОСОБА_5 виповнилося вісімнадцять років та відсутність заборгованості по сплаті аліментів, на виконання вищезазначених виконавчих документів державним виконавцем 04 грудня 2014 року винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також Державною виконавчою службою України повідомлено, що наразі відділом антикорупційної політики Служби проводиться перевірка вказаних у скарзі фактів та у разі виявлення в діях посадових осіб відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні ознак корупційного правопорушення буде вжито заходів реагування, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції». Водночас зазначено, що витребувати від компетентних органів Республіки Кіпр інформацію про доходи ОСОБА_7 можливо на підставі доручення, складеного судом згідно з положеннями міжнародного договору, чинного у відносинах між Україною та Республікою Кіпр. Такими міжнародними договорами є Угода між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах 2004 року та Конвенція про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах 1970 року. Однак згідно з частиною другою статті 1 цієї Конвенції доручення не. може бути використано з метою отримання доказів, які призначаються не для використання в судовому розгляді, вже розпочатому або такому, що готується. Згідно з підпунктом 88 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, Мін'юст забезпечує правове співробітництво судів та інших органів державної влади у цивільних і кримінальних справах із компетентними органами іноземних держав на підставі законів та міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Тому у разі отримання судового доручення про витребування від компетентних органів Республіки Кіпр інформації про доходи ОСОБА_7 воно буде надіслано для виконання до компетентних органів Республіки Кіпр.

Після отримання постанов про закінчення виконавчих проваджень 17-1220 ЄДРВП 3827338 від 12.12.2014 року та 8-632 ЄДРВП 3989602 від 04.12.2014 року, ОСОБА_1 03.01.2015 року направлена скарга до ГУЮ у м.Херсоні про скасування вказаних вище постанов та прийняття заходів щодо виконання судових рішень, в тому числі щодо надіслання запиту до Республіки Кіпр відповідно до вимог Конвенції для виявлення доходу боржника.

27 січня 2015 року ГУЮ у м. Херсоні надана відповідь ОСОБА_1, що її скарга розглянута, як звернення громадян, оскільки остання не оформлена відповідно до вимог ст.82 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник повідомлена про те, що на додаток до раніше наданої їй відповіді за № С-774-2 від 16.10.2014 р., про те, що з відповіді 28.10.2014 року з ТОВ «Марлоу Навігейшен Україна» встановлено, що вказана компанія не надавала посередницькі послуги боржнику ОСОБА_7 щодо працевлаштування. На підставі чого, державним виконавцем складено відповідні довідки-розрахунки заборгованості, за якими встановлена відсутність заборгованості, внаслідок чого державним виконавцем 04.12.2014 року та 12.12.2014 року у звязку з відсутністю заборгованості та досягненням дитини повноліття на підставі ст. 49 ч.1 п.8 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження ЄДРВП 3989602, ЄДРВП 3827338 закінчені та розяснений порядок оскарження.

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 направлено клопотання до Міністерства юстиції України про витребування від компетентного органу Республіки Кіпр довідки про доходи ОСОБА_7 та скарга про скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень та направлення запиту до компетентного органу Республіки Кіпр, яка 27.03.2015 року скерована за належністю Державній виконавчій службі України.

18 березня 2015 року, 18 травня 2015 року ОСОБА_1 направлені аналогічні скарги з тих саме питань на адресу Міністерства юстиції України.

06 квітня 2015 року Державною виконавчою службою України звернення ОСОБА_1, скероване начальнику управління ДВС ГУЮ у Херсонській області, до компетенції якого відповідно до п.4.1, п. 4.10 Положення про управління державної виконавчої служби належить розгляд звернення.

28 квітня 2015 року ГУЮ в Херсонській області повідомлено ОСОБА_1П, що її скарга від 18.03.2015 року розглянута як звернення у звязку з її невідповідністю ст.82 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник повторно повідомлена про те, що за складеним державним виконавцем довідками відсутня заборгованість ОСОБА_12 по аліментам, про що винесені постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, ОСОБА_1 щодо її прохання про направлення запиту до компетентного органу Республіки Кіпр щодо витребування довідки про доходи боржника від компанії «Марлою Навигейшен» повідомлено, що між Україною та Республікою Кіпр діє Угода від 2004 року та Конвенція про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справа 1970 року, якою передбачено отримання інформації про доходи боржника на підставі доручення, складеного судом згідно з положенням вищевказаних міжнародних договорів. При цьому ГТУЮ у Херсонській області забезпечує виконання положень договорів про правову допомогу та в разі отримання судового доручення, складеного у відповідності до закону, останнє буде надіслане до компетентного органу Республіки Кіпр через Мінюст України.

11 червня 2015 року ОСОБА_1 у відповідь на її скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» та скерована до ГТУЮ у Херсонській області з департаменту Державної виконавчої служби, повідомлено, що розглядом її питань викладених у зверненні їй надано вичерпну відповідь 28.04.2015 року. Додатково повідомлено, що відсутні підстави для витребування виконавчих проваджень, оскільки вони закінчені та у встановлений законом строк не оскаржені.

19 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Міністерства юстиції Державна виконавча служба України в тому числі з питання направлення запиту до компетентного органу Республіки Кіпр щодо роботи боржника в компанії «Мерлоу Навігейшен», яке було скеровано до ГТУЮ у Херсонській області. Згідно відповіді від 24.07.2015 року ОСОБА_1 розяснено, що у раніше наданій відповіді 27.01.2015 року їй повідомлялося щодо працевлаштування за 2014 рік, оскільки про інформацію за попередні роки їй повідомлялося протягом 2012-2014 років. Також було розяснено що в разі отримання судового доручення, складеного у відповідності до закону, останнє буде надіслане до компетентного органу Республіки Кіпр через Мінюст України.

Зі змісту скарги, матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 оскаржувані постанови про закінчення виконавчих проваджень отримала 03.01.2015р., після чого неодноразово, в період з січня 2015р. по червень 2015р., зверталась зі скаргами до Головного територіального управління юстиції у Херсонській області та Міністерства юстиції України, вважаючи це досудовим оскарженням, внаслідок чого суд приходить до висновку про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду.

За приписами п.8 ч.1ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Державним виконавцем зроблений розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчими провадженнями 17-1220 ЄДРВП 3827338 та 8-632 ЄДРВП 3989602, за якими на день досягнення дитиною 18-річного віку, заборгованість по аліментам відсутня.

За приписами ст. 195 СК України розмір заборгованості по аліментам обчислюється державним виконавцем, а в разі спору судом.

При огляді виконавчих проводжень судом встановлено, що матеріали виконавчих проваджень 17-1220 ЄДРВП 3827338 та 8-632 ЄДРВП 3989602 не містять відомостей щодо отриманого боржником заробітку, який не включено до розрахунку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено та не заперечувалося ОСОБА_1, що довідки розрахунки заборгованості по аліментам, складені за приписами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» вона не оскаржувала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_6 при винесенні постанов про закінчення виконавчих проваджень 17-1220 ЄДРВП 3827338 від 12.12.2014 року та 8-632 ЄДРВП 3989602 від 04.12.2014 року діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги в цій частині.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів та інших органів.

Згідно роз'яснень наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.19 постанови № 3 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», розгляд судами скарг у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України, є однією з форм судового контролю за виконанням судових рішень, виконання яких є складовою частиною цивільного процесу, оскільки провадження у справі завершується виконанням ухвалених у такій справі судових рішень. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби України, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, у розумінні статті 383 ЦПК України є діями цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК України (стаття 383 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заявники звернулись з скаргою на бездіяльність Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо контролю примусового виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.03.2006р. та апеляційного суду Херсонської області від 22.06.2006р. ухвалених за результатом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_8 (в подальшому зміна прізвища на ОСОБА_1) до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Враховуючи, що заявники вважають, що оскаржують дії, бездіяльність органів примусового виконання щодо здійснення нагляду за виконанням судового рішення, ухваленого за результатом розгляду цивільної справи суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження по скарзі в цій та вважає можливим розгляд скарги за суттю.

Звертаючись до суду з скаргою, ОСОБА_11 посилалась на те, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на утримання її та дочки, Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області та Міністерство юстиції України не здійснили контроль за виконанням судового рішення шляхом вчинення дій щодо усунення допущених державним виконавцем порушень.

Органами державної виконавчої служби відповідно до ст. 3 Закону України «про державну виконавчу службу» є:

-департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

-управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень;

-районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

При цьому виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Компетенція органів державної виконавчої служби з організації діяльності державної виконавчої служби визначена статтею 5 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Так, Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснює керівництво органами державної виконавчої служби та контроль за їх діяльністю, добір кадрів, методичне керівництво діяльністю державних виконавців, підвищення їх професійного рівня, фінансове і матеріально-технічне забезпечення органів державної виконавчої служби, розглядає скарги на дії державних виконавців, організовує виконання рішень відповідно до закону, надає роз'яснення та рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі організують виконання законів і здійснюють керівництво управліннями державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними відділами державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції, координують і контролюють їх діяльність; організують професійну підготовку та атестацію державних виконавців; розглядають скарги на дії державних виконавців; заохочують за успіхи в роботі і накладають стягнення за порушення трудової дисципліни; здійснюють матеріально-технічне забезпечення державної виконавчої служби; організують виконання рішень відповідно до закону, надають рекомендації щодо виконання державними виконавцями рішень у порядку, встановленому законом.

Статтею 10 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що контроль за діяльністю працівників органів державної виконавчої служби здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Тобто, ні Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, ні Міністерство юстиції України не мають безпосередньої компетенції щодо виконання судових рішень, за якими були відкриті виконавчі провадження ЄДРВП 3827338 та ЄДРВП 3989602 про стягнення аліментів з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1

Згідно з Положенням про Державну виконавчу службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 229, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про виконавче провадження, правильністю, своєчасністю та повнотою вчинення виконавчих дій державними виконавцями покладається на Державну виконавчу службу України.

Тобто, Міністерство юстиції України не має повноважень щодо безпосереднього контролю за виконавчим провадженням, внаслідок чого скарга в частині неналежного контролю (враховуючи, що оскаржує бездіяльність Міністерством юстиції України саме як контроль за здійсненням виконавчого провадження, а не оскарження його дій в порядку розгляду її звернень за Законом України «Про звернення громадян») за виконавчими провадженнями з боку Міністерства юстиції України є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

ОСОБА_1 неодноразова зверталася до ГТУЮ у Херсонській області щодо контролю за виконанням рішення, які розглядалися у порядку Закону України «Про звернення громадян» з наданням обґрунтованої відповіді щодо суті звернення. Отже, оскільки скарги ОСОБА_1 розглянуті в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян", оскільки подані без додержання вимог, викладених у ч.6 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження» здійснювати перевірку законності виконавчого провадження мають право, зокрема начальники управлінь державної виконавчої служби, їх заступники щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції.

За положеннями ст.86 зазначеного Закону посадові особи, зазначені у статті 84 цього Закону, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням вищої посадової особи, з власної ініціативи або під час розгляду поданої відповідно до частини сьомої статті 82 цього Закону скарги на постанову начальника підпорядкованого органу державної виконавчої служби, винесену за результатами розгляду скарги на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця, інших посадових осіб державної виконавчої служби. Про результати перевірки законності виконавчого провадження посадовою особою, яка його витребувала, виноситься постанова, яка є обовязковою для виконання державними виконавцями та підлеглими посадовими особами державної виконавчої служби.

Отже, чинним законодавством чітко визначено підстави здійснення перевірки за законністю виконавчого провадження в порядку контролю, та виключний перелік осіб, які мають право проводити контроль за законністю виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги скарги щодо визнання бездіяльності Головного територіального управління юстиції у Херсонській області по нездійсненню контролю за законністю виконавчого провадження, визначеного положеннями ст.ст. 83, 84, 85 Закону України "Про виконавче провадження" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судом не може бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 щодо не надіслання судового доручення Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області, Міністерством юстиції України до Республіки Кіпр відповідно до Угоди між Україною та Республікою Кіпр № 2910-4 від 22.09.2005 року, оскільки п. 3 Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі,одним із основних завдань ГТУЮ у Херсонській області є здійснення в межах повноважень міжнародно-правового співробітництва.

Відповідно до п. 4.54 вказаного Положення, ГТУЮ організовує взаємодію судів та інших органів державної влади у цивільних та кримінальних справах із компетентними органами іноземних держав на підставі законів, міжнародних договорів України; забезпечує виконання положень міжнародних договорів України про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах.

Водночас органи юстиції не можуть бути ініціюючою стороною з приводу направлення запиту/доручення.

Відповідно до п. 1.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 за №1092/5/54, суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через Головні територіальні управління юстиції та Міністерство юстиції України.

Згідно положень п. 1.10.1 Інструкції, Мін'юст як Центральний орган України через Головні управління юстиції отримує доручення компетентних органів України, клопотання заінтересованих осіб і направляє до запитуваної держави в порядку, установленому міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 2 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, Договірна Держава призначає Центральний Орган, який зобов'язується отримувати судові доручення, що надходять від судових органів іншої Договірної Держави, і передавати органу, компетентному їх виконати. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Між Україною та Республікою Кіпр відсутні міжнародні договори щодо правовідносин на стадії примусового виконання рішень, внаслідок чого у Мін'юсту та ГТУЮ відсутні повноваження на стадії примусового виконання рішень ініціювати та направляти доручення до компетентного органу Республіки Кіпр.

Слід зазначити, що такі повноваження відсутні і у суду при розгулі скарг в порядку розділу VIІ ЦПК України, оскільки при розгляді таких скарг судом перевіряється лише обґрунтованість скарги, та в разі її обґрунтованості суд зобовязує державного виконавця або посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі через її необґрунтованість, відсутність порушень з боку державного виконавця та посадових осіб державної виконавчої служби при здійсненню контролю за виконанням судових рішень у виконавчих провадженнях ЄДРВП 3827338 ЄДРВП 3989602 та при винесенні постанов про закінчення цих виконавчих проваджень від 12.12.2014 року та 04.12.2014 року відповідно.

Витрати, повязані з розглядом скарги відсутні.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 293, 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_5, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування відмовити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, Міністерство юстиції України, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_6, ОСОБА_7 на бездіяльність Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Міністерства юстиції України, зобов'язання вчинити певні дії, визнання незаконними рішень державного виконавця та їх скасування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_13