АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6227/16 Справа № 202/359/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.09.2013 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 30,00% на рік з кінцевим терміном повернення, який співпадає із строком дії картки. Відповідач порушив умови укладеного договору, в звязку з чим станом на 31.10.2014 року виникла заборгованість у розмірі 21250,13 грн., а саме: 10996,34 грн. заборгованість за кредитом, 7615,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1150,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 988,10 грн. штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 21250,13 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного:

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги спростовуються матеріалами справи та відсутні докази отримання відповідачем коштів за спірним договором.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком з наступних підстав.

За змістом статей 526, 530, 610, 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02.09.2013 року ОСОБА_2 отримав отримав кредит у розмірі 11000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який співпадає із строком дії картки 02.09.2014 року.

Відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.10.2014 року, згідно розрахунку позивача, виникла заборгованість у розмірі 21250,13 грн., а саме: 10996,34 грн. заборгованість за кредитом, 7615,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1150,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 988,10 грн. штраф (процентна складова).

Таким чином, на підтвердження своїх позовних вимог банк долучив до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02.09.2013 року, укладеним між сторонами, станом на 31.10.2014 року(а.с.3), який, відповідно до ст. ст. 57, 64 ЦПК України, є одним із видів доказів.

За наявності сумнівів у наданих позивачем документах, на підтвердження існування договірних відносин та отримання відповідачем ОСОБА_2 кредитних коштів, суд першої інстанції не розяснив позивачу вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, його права щодо надання доказів на підтвердження тих обставин, які судом поставлені під сумнів та не попередив про наслідки ненадання таких доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2А укладено кредитний договір № б/н, який складається з заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифів банку.

За п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, що підтверджується власноручним підписом у заяві.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 02.09.2013 року (а.с.3), ОСОБА_2 користувався кредитними коштами в період з 03.09.2013року по 30.09.2013 року, однак у встановлений Договором строк кошти повернуті не були, в звязку з чим станом на 31.10.2014 р. утворилась заборгованість у розмірі 21250,13 грн., а саме: 10996,34 грн. заборгованість за кредитом, 7615,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1150,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 988,10 грн. штраф (процентна складова).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За п. п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, чим порушує умови договору, з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 21250,13 грн.

Судом першої інстанції вищенаведених обставин не враховано та ухвалено помилкове рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 511 грн. 56 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21250,13 грн. за кредитним договором № б/н від 02.09.2013 року, яка складається з наступного:

-10996,34 грн. заборгованість за кредитом;

-7615,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1150,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

-500.00 грн. штраф (фіксована частина);

-988,10 грн. штраф (процентна складова)

та судові витрати у справі в розмірі 511,56 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3