Категорія:58 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 травня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Федонюк С.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути позовну заяву для подання до належного суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 294 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня його проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до частини 3 статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вперше оскаржив ухвалу суду про відкриття провадження ще 30.11.2015 року. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху для усунення недоліків, а саме - для сплати судового збору, та надіслано на адресу, зазначену ним в апеляційній скарзі. 11 січня 2016 року конверт із зазначеною ухвалою повернувся до апеляційного суду з відміткою поштового відділення: «за відмовою адресата від одержання», яка мала місце 08.01.2016 року, тобто відповідач ОСОБА_2 за вказаною ним адресою відмовився отримати конверт із ухвалою суду.

У зв"язку з цим ухвалою апеляційного суду Волинської області від 15 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

16 лютого 2016 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу на ту ж ухвалу місцевого суду від 04.09.2015 року.

Однак, ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано апелянту строк у 30 та 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху, щоб подати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, у якій вказати поважні причини пропуску цього строку, та усунути інші недоліки апеляційної скарги - сплатити судовий збір, оскільки судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідачу ОСОБА_2 було двічі направлено копію зазначеної ухвали апеляційного суду - 24 лютого 2016 року та 30 березня 2016 року на вказану в апеляційній скарзі адресу його місця перебування (АДРЕСА_1, 34740 та АДРЕСА_2 43001).

До даного часу особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_3 ухвалу судді апеляційного суду від 23 лютого 2016 року не виконав і зазначені в ній недоліки апеляційної скарги не усунув.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З аналізу зазначених норм Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що ст.17 Конвенції закріплює один із основоположних принципів Конвенції -принцип неприпустимості зловживання правами, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно з ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Із поштових повідомлень про повернення листів апеляційного суду за закінченням терміну зберігання вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не бажає цікавитися рухом поданої апеляційної скарги, самоусунувшись від виконання своїх обов'язків добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст. 121, 297 ЦПК України приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Повернути апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2015 року про відкриття провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя