У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що він працював на Публічному акціонерному товаристві «Євраз Суха Балка» (далі - ПАТ «Євраз Суха Балка») на різних посадах з 08 липня 1985 року по 04 серпня 1998 року, з 28 травня 1990 року

по 09 грудня 1991 року, з 07 квітня 1999 року по 04 січня 2010 року. У період роботи наказами по підприємству неодноразово підвищувались тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам.

У 2012 році дізнався про порушення відповідачем законодавства щодо виплати заробітної плати за час щорічних відпусток, у зв'язку з чим звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ПАТ «Євраз Суха Балка» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, компенсації втрати частин заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 22 травня

2013 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2013 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Євраз Суха Балка» недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 5 085 грн 52 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На підставі наведеного просив суд стягнути з відповідача на свою користь середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з середньомісячного числа робочих днів - 21 день, кількості календарних днів затримки розрахунку - 44 місяці та середньоденної заробітної плати за останніх два місяці перед звільненням - 93 гривні 02 копійки, що в загальному розмірі становить 85 932 гривні 87 копійок; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень, а також витрати на правову допомогу - 3 410 гривень 40 копійок.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем пропущений тримісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України, для звернення до суду, який обчислюється з дня, коли він дізнався про порушення свого права, що є днем проведення з ним остаточного розрахунку (20 листопада 2013 року), а також врахував, що відповідачем не порушено право позивача на отримання належних грошових коштів при звільненні, у зв'язку з чим правомірно вважав, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені

ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік