АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретаря Окармус О.М.

за участю: позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Посилалася на те, що 02 жовтня 1993 року у виконкомі Карапчівської сільської ради Вижницького району зареєструвала шлюб з ОСОБА_4

У шлюбі народилося двоє синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Зазначала, що сімейне життя з відповідачем не склалося. ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовував сварки, скандали, принижував її честь і гідність, між ними не було взаєморозуміння. Відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, не працював. Все привело до того, що вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства і вже два роки разом не проживають.

№ 22ц-798/16 р. Головуючий у 1-й інстанції Пилип?юк І.В.

категорія 48/49/50 Доповідач Бреславський О.Г.

Вважала, що надалі їх спільне життя неможливе, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина, оскільки такі відносини між батьками негативно впливають на виховання дитини. Спору про місце проживання неповнолітнього сина немає, він проживає і буде проживати з нею.

Оскільки ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, то заявляє вимогу про стягнення аліментів.

Вказувала, що відповідач в даний час офіційно ніде не працює, але часто виїжджає на тимчасові заробітки, тому може сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_4, що зареєстрований 02 жовтня 1993 року у виконкомі Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №24 та стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі даного позову і до досягнення ним повноліття.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 02 жовтня 1993 року у виконавчому комітеті Карапчівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №24 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Вали Вижницького району Чернівецької області аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн. щомісяця, починаючи з 28.01.2016 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в доход держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що неповнолітня дитина ОСОБА_7 проживає з позивачем та знаходиться на її матеріальному утриманні, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, позивачем доведено, що відповідач офіційно не працює, однак є здоровим, працездатним, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. При цьому, суд керувався ст.ст.180, 181, 182,184,191 СК України та розміром прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленим ст.7 Закону України «Про Державний бюджет».

Такий висновок суду першої інстанції є правильним і до встановлених судом спірних правовідносин застосовані норми матеріального права що їх регулюють.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач перебували в шлюбі під час якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім на даний час та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачем ОСОБА_3, знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач ОСОБА_4 добровільно допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає.

Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 191. аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» визначений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1689 гривень.

За таких обставин та норм матеріального права, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів в сумі 750,00 грн., виходячи з обовязку обох батьків утримувати дитину та розміру прожиткового мінімуму на дитину який встановлений законом.

Доводи апеляційної скарги про необхідність зменшення розміру аліментів, з врахуванням наявності у відповідача на утриманні непрацездатної матері не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_4 не надав суду в підтвердження цього належні докази.

Не обґрунтованими є посилання апелянта на те, що він по матеріальному стану не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, оскільки він є працездатного віку і таку можливість має.

Наведене свідчить, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повно зясованих обставин справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права, є по суті правильним, а підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :