Справа № 635/9517/15-ц
Провадження № 2/635/468/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого суддi Бобко Т.В.,

секретар судових засідань Щербак Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в пгт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 32,50 кв.м., житловою площею 11,20 кв.м., огорожу №1, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 з 1983 року по 1992 рік значився ОСОБА_6, а з 1994 року по 2008 рік - ОСОБА_5, який також був у ньому зареєстрованим та постійно проживав у зазначеному будинку, а тому набув право власності на нього, однак зареєструвати у встановленому законом порядку не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді вищевказаного майна, єдиним спадкоємцями є його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У встановленому законом порядку спадщину після смерті батька прийняла позивач, звернувшись у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, оскільки не зареєстроване право власності. Таким чином позивач є єдиною спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину.

Представник позивача ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи - Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області у судове засідання не з'явився, суду надана заява за підписом державного нотаріуса Богунової Н.В. про розгляд справи за відсутності представника Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №ч-755 від 20 листопада 2015 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Як вбачається з довідки Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області 316 від 07 грудня 2015 року, за даними погосподарського обліку сільської ради за адресою АДРЕСА_1 з 1983 року по 12.03.1992 року головою домогосподарства значиться ОСОБА_9 (погосподарські книги сільської ради №20 за 1983-1985 роки особовий рахунок НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за 1991-1995 роки особовий рахунок НОМЕР_4). З 1994 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 головою домогосподарства значився - ОСОБА_5 (по господарська книга сільської ради №08 за 2006-2010 роки особовий рахунок НОМЕР_5). Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 проживав та був зареєстрованим у зазначеному житловому будинку, що також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області №732 від 19 листопада 2015 року.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 і є єдиним власником зазначеного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 02 жовтня 2008 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку літ. А-1 загальною площею 32,50 кв.м. житловою площею 11,20 кв.м. та огорожа №1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцями після смерті останнього є його діти: ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 14 червня 1982 року, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_8 від 21 лютого 2004 року) та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_9 від 19 червня 1981 року).

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №3486/01-16 від 20 листопада 2015 року, після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори у із заявою про прийняття спадщини звернулася донька останнього - ОСОБА_3, якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок та відомості щодо державної реєстрації права власності на нього.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Як встановлено в ході судового розгляду, інший спадкоємець ОСОБА_4 на спадщину не претендує та не заперечує, проти прийняття його сестрою ОСОБА_3 спадщини після батька ОСОБА_5 в цілому, про що свідчить його письмова заява, наявна в матеріалах справи. Інеших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає, що підтверджується листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №353/01.16 від 18 лютого 2016 року. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, не отримала свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкодавцем не було оформлено належним чином право власності на зазначене спадкове майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 61, 197, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 32,50 кв.м., житловою площею 11,20 кв.м., огорожу №1, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: