Провадження № 2-о-85/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Подобєді О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва, про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.01.2016 заявник заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті в певний час - ІНФОРМАЦІЯ_5 року громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті місто Макіївка Донецької області. Крім того, просить зобов'язати відділ ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві встановити факт смерті в певний час ОСОБА_2 та видати свідоцтво про смерть ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовує тим, що її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Макіївка Донецької області.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 померла на окупованій території, вона звернулася до відділу ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, за місцем свого проживання, з проханням видати свідоцтво про смерть матері. Для цього надала лікарське свідоцтво про смерть №781. Однак відділом їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що подане нею лікарське свідоцтво було видано на території невизнаної республіки та засвідчене її печаткою.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 їй необхідно для звернення в подальшому до органів ПФ України за оформленням допомоги на поховання.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала заяву та просила суд її задовольнити.

В запереченнях зацікавленої особи Управління ПФ України в Солом'янському районі м. Києва, які надійшли на адресу суду, остання просить відмовити в задоволенні заяви посилаючись на її безпідставність та необгрунтованість. Зокрема, звертає увагу суду на те, що оскільки ОСОБА_2 проживала та померла в м. Макіївка і лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 №78 від 20.10.2015 р. було видане на окупованій території, засвідчене печаткою невизнаної республіки, тому цей документ не має юридичної сили.

В судове засідання зацікавлені особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва - своїх представників не направили. Подали суду заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутності. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності зацікавлених осіб.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_2 остання була зареєстрованою та проживала в м. Макіївка Донецької області, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як пояснила заявник в судовому засіданні її матір ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у місті Макіївка Донецької області. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Лікувальним закладом було видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті від 20.10.2015 №781 на бланку форми №106/о, затвердженому наказом МОЗ України від 08.08.2006 №545, однак засвідченому печаткою невизнаної республіки.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві з відповідною заявою.

Листом від 29.12.2015 №12472/03/04-38 відділ ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві повідомив заявницю про те, що провести державну реєстрацію смерті гр. ОСОБА_2 на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 20.10.2015 №781 є неможливим, оскільки даний документ засвідчений печаткою невизнаної республіки.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника в цій частині знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені.

При цьому, зважаючи на те, що факт смерті ОСОБА_2 з боку зацікавленої особи Управління пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва не оспорюється, наведені у її запереченнях доводи правового значення для вирішення справи не мають та не приймаються судом до уваги.

Щодо вимог заявника про зобов'язання зацікавленої особи відділу ДРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві вчинити певні дії, то на думку суду такі вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки, по-перше, не можуть бути розглянуті в рамках окремого провадження, так як не направлена на встановленням факту, що має юридичне значення, по-друге, саме рішення суду про встановлення факту є підставою для його реєстрації у встановленому законом порядку та одержання відповідних документів.

Таким чином, вимоги заявника у цій частині є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні належить відмовити, відповідно в цілому заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка д. Дубровка Шкловського району Могільовської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Макіївка Донецької області.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: