У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна в порядку спадкування за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її рідний дядько ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1 505 кв. м та житлового будинку загальною площею 67,7 кв. м. по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є спадкоємцем за правом представлення та у зазначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, що не дає можливості позивачу здійснити її право на належне оформлення спадкового майна, тому просила задовольнити позов.

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із указаним вище зустрічним позовом, посилаючись на те, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її троюрідний брат ОСОБА_7 Мати ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, була сестрою померлого ОСОБА_7 Таким чином, ОСОБА_4 є спадкоємцем другої черги по праву представлення замість своєї матері. Вона як троюрідна сестра померлого, є спадкоємцем п'ятої черги. Вважає, що має право ставити питання про зміну черговості спадкування, оскільки за життя з братом підтримувала близькі родинні стосунки, допомагала йому вести господарство, ремонтні та будівельні роботи, обробляти город, допомагала продуктами харчування та ліками, надавала фінансову допомогу, а коли брат помер взяла на себе витрати на поховання. ОСОБА_4 не визнає її права на спадкування, у зв'язку з чим просила задовольнити зустрічний позов.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2015 року визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого у ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на жилий будинок та земельну ділянку, які розташовано по АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2015 року скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Відмовлено ОСОБА_4 в частині позовних вимог про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

У решті рішення суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити зустрічний позов.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

З матеріалів справи убачається, що у ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер рідний дядько ОСОБА_4 та троюрідний брат ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 від 29 квітня 2014 року.

Заповітів за життя ОСОБА_7 не залишив.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України встановлено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З матеріалів спадкової справи № 186/2014 убачається, що мати ОСОБА_4, та сестра ОСОБА_7, ОСОБА_8, померла раніше останнього (ІНФОРМАЦІЯ_1 року).

За таких обставин, висновок судів про те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 по праву представлення замість своєї матері у другу чергу, є правильним.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1 505,0 кв. м та будинку загальною площею 67,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що за ОСОБА_4 слід визнати право власності у порядку спадкування за законом лише на спірний житловий будинок, загальною площею 67,7 кв. м, оскільки спірна земельна ділянка не перебувала у власності померлого, а була виділена йому у користування та для будівництва.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування.

Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. У зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_5 не доведено існування всіх п'яти зазначених обставин, тому висновок судів про те, що відсутні правові підстави для задоволення позову ОСОБА_5 та зміну черговості у спадкуванні, є правильним.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2015 року у нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Черкаської області від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Л.М.Мазур

В.А.Нагорняк