№ 207/1200/16-ц
№ 2/207/915/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Дніпродзержинськ

Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ОСОБА_1 розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) у звязку із простроченням їх сплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) у звязку із простроченням їх сплати.

У позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам, не дивлячись на те, що у даному випадку стягнення по виданому виконавчому листу повинно проводитись державним виконавцем. Адже відповідно до позовної заяви позивач вказує, що аліменти на утримання двох дітей: доньки Катерини, 2007р.н. та сина ОСОБА_4, 2008 р.н.з відповідача вже були стягнуті рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 14.05.2012р. по справі №404/7744/12-ц, виконавчий лист знаходиться на виконанні в Баглійському відділі ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Таким чином аліменти з відповідіача вже стягнуті судом, позивач предявила виконавчий лист до виконання і заборгованість їй нарахована вже державним виконавцем.

Згідно зі ст.74 ЗУ Про виконавче провадження у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначається гл.4 ЗУ Про виконавче провадження та визначається державним виконавцем. Отже з позову виходить, що аліменти за вказаний період з відповідача вже стягнуті за рішенням суду і нараховані державним виконавцем і саме державний виконавець повинен вживати заходи стосовно того, щоб вони були сплачені вчасно.

Звідси виходить, що у позивача відсутнє право щодо вибору підсудності, оскільки позови про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів пред'являються в суд за загальними правилами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування.

Разом з цим, відповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС Дніпропетровської області, яка надійшла до суду 19.05.2016 року, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що є територією Дніпровського району м. Дніпродзержинська та відповідно справа підсудна Дніпровському районному суду м. Дніпродзержинська.

Згідно ч. 3 ст. 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, коди справа не підсудна цьому суду.

Виходячи з викладеного, керуючись ч. 1 ст. 109, ст. 115, ч. 3 ст. 121, Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) у звязку із простроченням їх сплати - повернути позивачеві, розяснити, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до належного суду - Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Юрченко