СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/1202/15-ц
Провадження № 2/547/12/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області,

заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі

за позовом ОСОБА_3 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання незаконним та скасування рішення, про визнання помилки у тексті рішення щодо адреси розташування земельної ділянки; до Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Семенівському районі Полтавській області про визнання незаконним і скасування рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагенства у Семенівському районі Полтавської області про внесення змін до Державного земельного кадастру, про зобовязання здійснити скасування реєстрації земельної ділянки, третя особа ОСОБА_1;

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_1 до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, ОСОБА_3 про скасування у частині рішення Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, про зобовязання Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Семенівського районного суду Полтавської області перебуває вказана цивільна справа.

12.04.2016 представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони до набрання чинності рішенням у справі у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, кадастровий номер 070010041, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що предметом спору є земельна ділянка, яка є спірною та на яку претендують ОСОБА_3 і ОСОБА_1, що знаходиться за адресою Полтавська обл., Семенівський р-н, с. Нова Олександрівка, вул. Щорса, б/н, на дану адресу ОСОБА_1 отримав дозвіл Товстівської сільської ради від 18.06.2015; особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову; відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вирішуючи питання щодо заяви про забезпечення позову суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частинами 1-3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Наведені у заяві представника положення п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9 (далі Постанова № 9) є неповними. Так, п. 6 Постанови № 9 передбачено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Тому, допускаючи забезпечення позову, суд відповідно до ч. 4 ст. 153 ЦПК вправі покласти на позивача обов'язок внести на депозитний рахунок суду заставу, достатню для того, щоб запобігти зловживанню забезпеченням позову (проте її розмір не повинен перевищувати розміру ціни позову). За змістом цієї норми суд (суддя), визначивши вид забезпечення позову та розмір застави, повинен зазначити у відповідній ухвалі, що остання звертається до виконання негайно після внесення предмета застави у повному розмірі.

Пунктом 1 Постанови № 9 звернуто увагу судів на те, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до п. 4 Постанови № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а заява про забезпечення позову повинна містити вказівку на вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності.

Однак представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних у ч. 3 ст. 151 ЦПК України (невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду) не надала; достатності обґрунтування заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки кадастровий номер 070010041 не надала.

Суд зазначає, що "заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки" за змістом є абсолютним обмеженням щодо земельної ділянки, у т.ч., але не обмежуючись її оглядом, вимірюванням, перевіркою меж, межових знаків, проведенням можливих експертиз тощо.

Між сторонами існує спір щодо адреси та меж земельної ділянки. Право власності або право землекористування на земельну ділянку не виникло ні у ОСОБА_3, ні у ОСОБА_1. Позовна вимога ОСОБА_1 про зобов'язання Товстівської сільської ради затвердити технічну документацію із землеустрою має ознаки спору, який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, за дотриманням умов, передбачених щонайменше ст.ст. 186, 1861 Земельного кодексу України (проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, тощо); має ознаки ініціювання підміни судовим рішенням необхідних для набуття права власності відповідних рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210, 223, 293, 296 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволеннізаявипредставника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Ф.Харченко