У Х В А Л А

21 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в указаній справі.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статей 61, 65 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанови Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі № 6-163цс12 та 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, відповідно до статей 203, 215, 1054 ЦК України, статті 65 СК, виходив із відсутності підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсними, оскільки при укладенні договорів про надання та використання платіжної картки, про надання кредиту відповідачка не здійснювала розпорядження майном подружжя, тому відсутня необхідність надання згоди позивачем на укладення його дружиною зазначених договорів.

Постановою Верховного Суду України від 20 лютого 2013 року у справі № 6-163цс12, що надана заявником для порівняння, скасовано рішення суду касаційної інстанції, яким стягнуто з кожного відповідача (ОСОБА_3, ОСОБА_1) на користь позивача по половині суми боргу за договором позики, справу за позовом про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом про визнання правочину недійсним передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції, оскільки усупереч статтям 65, 73 СК України висновок суду про те, що отримані ОСОБА_3 грошові кошти були витрачені в інтересах сім'ї, не підтверджений відповідними доказами, а також не з'ясовано чи надавала ОСОБА_1 у письмовій формі згоду на укладення оспорюваного договору позики.

Постановою Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-55цс13, що надана заявником для порівняння, відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали суду касаційної інстанції, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за первісним та зустрічним позовами про поділ спільного майна подружжя, оскільки суд виходив з того, що договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо договір укладено в інтересах сім'ї, а майно, одержане за цим договором, фактично використане на задоволення потреб сім'ї.

Таким чином, порівняння змісту постанов Верховного Суду України зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства "Банк Форвард" про визнання договорів недійсними за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 жовтня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 9 грудня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 січня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук