Справа № 606/1672/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Марціцкої І.Б.

за участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Теребовлянська державна нотаріальна контора, у якому просить встановити факт про те, що він є рідним братом ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на грошові вклади в ТВБВ №10019/20 філії Тернопільського обласного управління АТ Ощадбанку з нарахованими пропроцентами та компенсацією на двох відкритих на ОСОБА_2 по ощадній книжці НОМЕР_1 та по ощадній книжці НОМЕР_2. Заявлені вимоги ОСОБА_1мотивує тим, що через розбіжності в документах він як спадкоємець не може оформити свої спадкові права після смерті сестри, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Так, у свідоцтві про смерть його сестривказано як "ОСОБА_2", а свідоцтві про одруження прізвище дружини після реєстрації шлюбу вказано як "ОСОБА_2", тому документально встановити факт родинних відносин між ним та його сестрою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не можливо. Позивач є спадоємцем усього майна після смерті ОСОБА_2 за законом. Прийняв спадщину в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України, так як подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Однак, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Враховуючи наведене, для реалізації своїх спадкових прав, позивач змушений звертатися до суду щоб визнати право власності на спадщину.

Позивач та його представник в судове засідання до суду не з'явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, зсилаючись на мотиви наведені у позовній заяві, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Справа розглянута відповідно до п. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського району Тернопільської області від 05.04.2005 року, актовий запис № 6);

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_4 25.05.1948 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі відомості про батька вказаний "ОСОБА_6", та в графі відомості про матір вказана "ОСОБА_5".

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_4, виданого 20.05.1983 року, в графі батько вказаний "ОСОБА_6", та в графі мати вказана "ОСОБА_5".

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема для підтвердження такого факту для одержання в нотаріальні конторі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

За таких обставин, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_1та його сестрою ОСОБА_2 підтверджено належними та допустимими доказами.

02.08.2005 року позивач звернувся в Теребовлянську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 по заповіту. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.09.2012 року №16/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із наявністю нового заповіту. У справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №760/2012 від 02.08.2005 року за заявою ОСОБА_1 Інші особи із заявою про прийняття спадщини не зверталися.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Теребовлянської районної ради 02.02.2006 року власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2.

Згідно ощадної книжки НОМЕР_1 та ощадної книжки НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2 були відкриті рахунки на грошові вклади в ТВБВ №10019/20 філії Тернопільського обласного управління АТ Ощадбанку.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Враховуючи наведене, позивачі є спадкоємцями другої черги.

Встановивши, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за законом, а тому слід визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті сестри за законом право власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на грошові вклади в ТВБВ №10019/20 філії Тернопільського обласного управління АТ Ощадбанку з нарахованими пропроцентами та компенсацією на двох відкритих на ОСОБА_2 по ощадній книжці НОМЕР_1 та по ощадній книжці НОМЕР_2, оскільки позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами.

Керуючись ст. ст.15,16,256 ,328, 392, 1216 -1218, 1222, 1262, 1296 ЦК України Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляєсамостійних вимог Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинк з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошові вклади в ТВБВ №10019/20 філії Тернопільського обласного управління АТ Ощадбанку з нарахованими пропроцентами та компенсацією на двох відкритих на ОСОБА_2 по ощадній книжці НОМЕР_1 та по ощадній книжці НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Марціцка