Справа № 298/1051/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 травня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Готри Т.Ю., Джуги С.Д.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Великоберезнянського районного суду від 01 березня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - ПАТ «Райффвайзен Банк Аваль», ПАТ «Про Кредит Банк», про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та направити справу на новий судовий розгляд..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п.3 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зважаючи, що предметом даного позову є стягнення з відповідача ОСОБА_4 грошових коштів розмірі еквівалентному 2 948 500 грн., на думку колегії суддів, правомірним є накладення арешту на нерухоме та рухоме майно відповідача, оскільки припущення про можливе зникнення або зменшення такого майна, з метою уникнення від виконання можливого судового рішення по такій справі - є достатньо обґрунтованим.

Суд першої інстанції залишив поза увагою дану обставину у зв'язку з чим дійшов безпідставного висновку про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин, ухвала судді Великоберезнянського районного суду від 01.03.2016 року, відповідно до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись 152, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Великоберезнянського районного суду від 01 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

З метою забезпечення позову накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належать ОСОБА_4, мешканцю АДРЕСА_1 і знаходиться в нього або в інших осіб в межах суми 2 948 500 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді