Єдиний унікальний номер 219/2179/14-ц Номер провадження 22-ц/775/904/2016
Головуючий у 1 інстанції: Погрібна Н.М. Єдиний унікальний номер 219/2179/14-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/904/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014р. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що в ході проведеної з 26.03.2014р. інвентаризації майна та товаро - матеріальних цінностей, що є власністю ТОВ «Теплообмінник» та/або знаходяться на території товариства виявлено відсутність на території товариства автонавантажувача типу Балканкар, вантажопідйомністю 3 тони, що працює на дизельному паливі, який є власністю юридичної особи товариства і обліковується за даними бухгалтерського обліку товариства. В ході проведення службового розслідування було встановлено, що 08 грудня 2013 року під час виконання відповідачем, котрий є одним з учасників товариства, обов'язків директора товариства відповідно наказу від 02.12.2013року за № 37-К, з території своїм ходом був видалений автонавантажувач, без оформлення відповідних документів на його використання в інтересах ТОВ «Теплообмінник», котрий до цього час не повернутий на територію товариства. Тому позивач просив винести рішення, яким витребувати у ОСОБА_1 автонавантажувач типу Балканкар, вантажопідйомністю 3 тони, що працює на дизельному паливі та примусово повернути його товариству.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційний скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що стороною позивача на обґрунтування позовних вимог було надано ряд документів, яким суд не дав належну оцінку. Суд не задовольнив клопотання про виклик свідка ОСОБА_3, про виклик для допиту як свідка відповідача ОСОБА_1, про витребування у відповідача ОСОБА_1 договорів, які підтверджують купівлю і продаж ним автонавантажувача «Балканкар» та корінця до прибуткового касового ордеру про внесення ним коштів за виручений автонавантажувач до каси ТОВ «Теплообмінник», сам ОСОБА_1 зазначених документів суду не надав. З огляду долучених до справи копії паспорта ОСОБА_1 та копії інвентаризаційного опису майна ТОВ «Теплообмінник», який підписав власноруч ОСОБА_1 добре було відомо, що на автонавантажувач «Балканкар», який знаходився на території ТОВ «Теплообмінник», відділом ДВС Артемівського МУЮ було накладено арешт. Але, незважаючи на це, ОСОБА_1 автонавантажувач з території підприємства вилучив та, як він засвідчив в суді, продав невідомій особі. За фактом розкрадання майна позивача Артемівським МВ ГУ УМВС України в Донецькій області відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 191 КК України. На неодноразові запити суду до «Держтехнагляду» про реєстрацію автонавантажувача «Балканкар», який належав ТОВ «Теплообмінник» відповіді не надійшло. Суд не оцінив надані позивачем докази всебічно, повно та об'єктивно, внаслідок чого ухвалив неправильне рішення.

В засіданні апеляційного суду представник позивача Ніколаєнко В.І. підтримував апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні. Відповідач ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджено отриманою ним особисто 12 травня 2016р. телефонограмою із зазначенням часу та місця розгляду справи. Третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням його на лікарняному з 4 квітня 2016р. та від'їздом у зв'язку з цим 8 травня 2016р. для подальшого лікування. Клопотання судом відхилене, оскільки із доданих до заяви копій листків непрацездатності вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на амбулаторному лікуванні з 4 квітня 2016р. по 23 травня 2016., відомостей про продовження лікування після 23 травня 2016р. немає. Крім того, суд врахував, що перебування на амбулаторному лікуванні не завадило ОСОБА_2 прийняти участь у розгляді цієї справи в апеляційному суді 20 квітня 2016р. та дати пояснення по суті справи, на наявність нових доказів чи інформації третя особа не посилається.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача Ніколаєнко В.І., дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин, дотримався вимог матеріального і процесуального закону та правильно прийшов до висновку про недоведеність позову.

Так, із справи вбачається, що позивач просив витребувати у відповідача автонавантажувач типу «Балканкар», вантажопідйомністю 3 тони, що працює на дизельному паливі та примусово повернути його позивачу, посилаючись на ч.1 ст. 387 ЦК України та вказуючи, що автонавантажувач є власністю товариства, обліковується за даними бухгалтерського обліку, а 8 грудня 2013р. під час виконання відповідачем обов'язків директора ТОВ «Теплообмінник» автонавантажувач був видалений з території товариства своїм ходом без оформлення відповідних документів на його використання і не повернутий на територію підприємства.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні документи:

- копію пояснювальної від сторожа ОСОБА_5, з якої вбачається, що під час його чергування 8 грудня 2013р. був вигнаний погрузчик з присутністю ОСОБА_1 з території ТОВ «Теплообмінник» і по сьогоднішній день на території не знаходиться;

- копії службових записок від 27.03.2014р. та від 31.03.2014р. про відсутність на території підприємства автопогрузчика;

- копію наказу про покладення на ОСОБА_1 виконання обов'язків директора ТОВ «Теплообмінник» з 2 грудня 2013р.;

- копію інвентаризаційного опису основних засобів від 30.08.2012р., у якому міститься запис про наявність автопогрузчика без номера вартістю 13 873 грн. та вартістю по бухгалтерським даним 1 435 грн.;

- копію статуту ТОВ «Теплообмінник» та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, із яких вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є засновниками цього товариства;

- копію витягу про реєстрацію у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна боржника ТОВ «Теплообмінник», у тому числі автонавантажувача «Балканкар», детальний опис якого наведений у додатку №1 до договору застави майна №142-7/2005 від 16.06.2005р., обтяжувачем є філія «Пролетарське відділення Промінвестбанку у м. Донецьк»;

- копію договору на проведення експертної оцінки, акту приймання - передачі робіт по експертній оцінці від 21.06.2005р. та звіту експерта про вартість об'єкта експертної оцінки, з якого вбачається, що оціночна вартість автопогрузчика «Балканкар» 1994р. випуску заводський номер 7 становить 14 831 грн.;

- копію актів перевірки наявності, стану та вартості майна від 21.10.2005р., з якої вбачається, що відповідно до здійсненої представниками Промінвестбанку та представниками заставодавця ТОВ «Теплообмінник» перевірки майна, що пропонується в заставу Промінвестбанку підтверджені наступні дані щодо наявності, стану і вартості предмету застави, зокрема, автонавантажувача «Балканкар», довідки про сплату відсутні по причині закінчення строку зберігання, загальна вартість -5 000 грн., первинна балансова вартість - 13 838 грн., залишкова балансова вартість на 01.10.2005р.- 3 136,26 грн., вартість за експертною оцінкою - 14 831 грн., підтвердження наявності майна - балансові дані;

- копію додатку №6 до Положення «Про порядок кредитування в філіях Промінвестбанку - таблиця №1 «Наявність, стан і вартість обладнання, яке передається під заставу Промінвестбанку», у якій зазначено автопогрузчик вартістю 13 838 грн., процент зносу 10 269,63 грн., залишкова вартість 3 568, 37 грн.;

- копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 14.03.2014р., з якої вбачається, що державним виконавцем виконавчої служби Артемівського міського управління юстиції при виконанні зведеного виконавчого провадження накладено арешт на рухоме майно, встановлене згідно інвентаризаційного опису основних засобів від 30.08.2013р., у тому числі автопогрузчик без номера.

ОСОБА_1 проти позову заперечував та пояснив, що він автонавантажувач не був власністю позивача. Він особисто придбав його у 2006р. за генеральною довіреністю у ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та технічний паспорт весь час знаходились у нього, автонавантажувач дійсно знаходився на території підприємства позивача, але на баланс його не ставили, у 2014р. він продав автонавантажувач покупцю з м. Луганськ, правочин у нотаріуса не оформлювали, він лише віддав покупцю технічний паспорт.

Згідно ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зі змісту норм наведеного законодавства вбачається, що право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов'язаної особи такого майна.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що позивачем не надано доказів належності йому на праві власності автонавантажувача.

Копія інвентаризаційного опису основних засобів від 30.08.2012р. у якій зазначено про наявність автонавантажувача без номера не є документом, що підтверджує право власності.

Інші копії документів, зокрема, оцінка майна при передачі його у заставу банку, постанова про арешт державним виконавцем рухомого майна, у якій вказано про арешт всього майна, зазначеного у інвентаризаційному опису основних засобів від 30.08.2013р. також не підтверджують право власності позивача на автонавантажувач.

З урахуванням викладеного суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про витребування у відповідача автонавантажувача та повернення його позивачу, оскільки позивач не довів, що він є власником вказаного майна.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилався на те, що на неодноразові запити суду до «Держтехнагляду» про реєстрацію автонавантажувача «Балканкар», який належав ТОВ «Теплообмінник» відповіді не надійшло. Апеляційним судом витребувано відомості з Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області (Держсільгоспінспекція), із відповіді вбачається, що згідно бази даних на 13.05.2016р. за ТОВ «Теплообмінник» автонавантажувач «Балканкар» не значиться, також відсутня інформація про належність техніки ОСОБА_6.

Доводи скарги про те, що суд не задовольнив клопотання про виклик для допиту як свідка відповідача ОСОБА_1 необґрунтовані.

Згідно із ст. 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Тобто для допиту сторони як свідка необхідна її згода. Із справи не вбачається, що відповідач висловлював таку згоду. У якості відповідача ОСОБА_1 надав пояснення суду першої інстанції та письмові заперечення. З підстав неможливості допиту відповідача як свідка без його згоди аналогічне клопотання про виклик відповідача для допиту як свідка відхилене апеляційним судом.

Довід скарги про те, що суд не витребував у відповідача ОСОБА_1 договорів, які підтверджують купівлю і продаж ним автонавантажувача «Балканкар» та корінця до прибуткового касового ордеру про внесення ним коштів за виручений автонавантажувач до каси ТОВ «Теплообмінник» необґрунтовані. ОСОБА_1 пояснив в суді, що купив та продав автонавантажувач без укладення письмових угод, шляхом передачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та технічного паспорта та заперечував належність позивачу автонавантажувача і не давав пояснень про внесення коштів від продажу автонавантажувача у касу ТОВ «Теплообмінник».

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Теплообмінник» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: