Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 321/799/15 головуючий у 1 інстанції Мовчан О.Г.
провадження № 22-ц /778/2419/16 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Панкеєва О.В.,

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2016 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про перегляд в зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про визнання незаконним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ТОВ «Лан» звернулося до суду з заявою про перегляд в зв'язку з ново виявленими обставинами рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року по справі № 321/799/15-ц. В якості підстав потреби перегляду рішення суду заявник посилався на те, що в процесі судового розгляду цивільної справи № 321/1669/15-ц, 02.03.2016, позивачем ОСОБА_3 було надано усні пояснення стосовно привласнення ним документів бухгалтерського обліку ТОВ «Лан» з подальшою передачею до правоохоронних органів та висновки суду щодо ненадання можливості надати пояснення ОСОБА_3 стосовно невиконання ним розпоряджень директора ТОВ «Лан» є неправомірними.

Предметом розгляду цивільної справи № 321/799/15-ц було оскарження наказів директора ТОВ «Лан» стосовно притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності за невиконання розпоряджень директора щодо підготовки та передачі документів бухгалтерського обліку ТОВ «Лан» на зберігання в архів.

В процесі судового розгляду цивільної справи № 321/799/15-ц, позивач ОСОБА_3 заперечував наявність у нього документів бухгалтерського обліку ТОВ «Лан» та можливість їх передачі до архіву.

За твердженням ТОВ «Лан» пояснення ОСОБА_3 були покладені судом у основу при ухваленні рішення щодо задоволення позовних вимог, та на підставі листа слідчого Цапля О.С. стало відомо, що поясненняОСОБА_3 дані під час судового розгляду не відповідали фактичним обставинам, з огляду на що на думку заявника судом під час ухвалення рішення не враховані всі обставини, й рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, а саме рішення щодо відмови за всіма заявленими позивачем ОСОБА_3 вимогами.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2016 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ТОВ «Лан» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ЛАН». В обґрунтування позову зазначав, що працював на посаді головного бухгалтера ТОВ «ЛАН». 18 квітня 2014 року на підставі наказу директора вказаного підприємства № 9 він був звільнений з займаної посади на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2014 року його було поновлено на роботі. Наказом № 16 від 1 липня 2014 року його було попереджено про зміну істотних умов праці, а саме: змінювалась назва посади з «головного бухгалтера» на «бухгалтера» та зменшувався посадовий оклад до 1500 грн. Наказом № 21 від 1 вересня 2014 року його було переміщено на посаду бухгалтера з посадовим окладом 1500 грн. Потім, наказами № 12 від 2 червня 2015 року, № 14 від 8 червня 2015 року та № 24 від 24 червня 2015 року на нього були накладені дисциплінарні стягнення у виді доган.

Посилаючись на те, що він не допускав невиконання без поважних причин трудових обов'язків, порушень трудової дисципліни з його боку не було, він не відмовлявся продовжувати працювати у зв'язку із зміною істотних умов праці, а тому просив визнати незаконними та скасувати накази про оголошення йому доган, наказ про його звільнення та поновити його на роботі та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати незаконного звільнення по день поновлення його на роботі з розрахунку його середньої заробітної плати, а також стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50000 грн. та судові витрати.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними накази ТОВ «ЛАН» № 12 від 2 червня 2015 року, № 14 від 8 червня 2015 року, № 17 від 24 червня 2015 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарних стягнень у вигляді доган.

Визнано незаконним наказ ТОВ «ЛАН» № 19 від 7 серпня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи та поновлено на посаді бухгалтера ТОВ «ЛАН». Стягнуто з ТОВ «ЛАН» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 4400 грн. 22 коп. за вирахуванням податку на прибуток та інших обов'язкових платежів та моральну шкоду 4000 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання незаконними наказів про накладення стягнень у вигляді доган, звільнення та про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд першої та апеляційної інстанції виходив із недодержання відповідачем норм трудового законодавства, що регулює порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та розірвання трудового договору з підстави відмови працівника від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці

Задовольняючи позовні вимоги про скасування наказів № 12 від 2 червня 2015 року, № 14 від 8 червня 2015 року, № 17 від 24 червня 2015 року, якими ОСОБА_4 оголошені догани, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вони були прийняті з порушенням норм трудового законодавства.

Підставами для накладення дисциплінарних стягнень у вигляді доган, які оголошені позивачу оскаржуваними наказами № 12 від 2 червня 2015 року та № 14 від 8 червня 2015 року послугували неготовність до передачі первинних документів бухгалтерського обліку за 2012-2014 роки для зберігання в сейфі бухгалтерії підприємства та повторну неготовність передати по акту всі документи первинного бухгалтерського обліку ТОВ «ЛАН».

За висновком апеляційного суду від 18.02.2106 року, яким рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року було залишено без змін під час розгляду справи судом першої інстанції було проаналізовано, що вказані накази не містить даних щодо конкретизації вчинених проступків, не зазначено у чому саме полягає порушення трудової дисципліни, до того ж відсутні посилання яким нормативним або локальним документом передбачено порядок, строки, виконавця передачі первинних бухгалтерських документів. Судом встановлено, що ОСОБА_4 приступив до виконання вказаної роботи та частково її виконав, та матеріали справи не містять доказів на підтвердження винної поведінки позивача, яким характеризується дисциплінарний проступок.

Визнаючи незаконним наказ № 17 від 24 червня 2015 року про оголошення догани з підстав відсутності позивача на робочому місці 22 червня 2015 року з 09 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв., судом встановлено, що позивачем було попереджено керівника ТОВ «ЛАН» про причини відсутності його на роботі, а саме у зв'язку із його перебуванням на прийомі у начальника Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області. Обґрунтованим є висновок суду про те, що відсутність на робочому місці ОСОБА_4 протягом 2 год. 30 хв. з поважної причини не може слугувати підставою для дисциплінарного стягнення у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Крім того, судами було встановлено і не спростовано відповідачем, що роботодавцем не було дотримано порядок накладення дисциплінарних стягнень, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що у ОСОБА_3 роботодавцем перед накладенням дисциплінарних стягнень 2, 8 та 24 червня 2015 року витребувались письмові пояснення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Лан» про скасування рішення суду за нововиявленим обставинами, суд вважав, що заявником надані копії документів без дати, які унеможливлюють встановлення моменту передачі документів, та ОСОБА_4 звільнено з підстав , передбачених п. 6 ст. 36 КзПП України, тобто не з підстав зазначених заявником.

За положеннями ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктами 5 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами роз'яснено, що обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

За роз'ясненнями п. 7 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясування судом обставин справи, тобто при виконання вимог ч.4 ст. 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Заявлені позивачем обставини проте, що в процесі судового розгляду цивільної справи № 321/1669/15-ц, 02.03.2016, позивачем ОСОБА_3 було надано усні пояснення стосовно привласнення ним документів бухгалтерського обліку ТОВ «Лан» з подальшою передачею до правоохоронних органів і непогодження з висновками суду щодо ненадання можливості надати пояснення ОСОБА_3 стосовно невиконання ним розпоряджень директора ТОВ «Лан» , на обґрунтування яких надаються ТОВ «Лан» світлокопії листа слідчого листа слідчого Цапля О.С. від 14.03.2016 року та акту прийому - передачі документів первинного обліку ТОВ «Лан» не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК України, а тому підстав для перегляду судового рішення за вказаними заявником обставин не має.

Оскільки заява ТОВ «Лан» щодо надання позивачем ОСОБА_3 усунень пояснень стосовно привласнення ним документів бухгалтерського обліку ТОВ «Лан» з подальшою передачею до правоохоронних органів та неправомірних висновків суду щодо відсутності пояснень ОСОБА_3 стосовно невиконання ним розпоряджень директора ТОВ «Лан», не є підставами, передбаченими ст. 361 ЦПК України для перегляду в зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року , та положень ч.2 ст. 308 ЦПК України, за якими не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, колегія судів не вбачає підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яким відмовлено у перегляді за нововиявленими обставинами остаточного судового рішення, яке набрало законної сили.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» відхилити.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 08 квітня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: