АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2325/16 Справа № 195/600/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів(а.с.1-3).

Позивач зазначав, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 квітня 2010 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач працює маніпуляційною медсестрою Томаківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. У лютого цього року вона залишила сім'ю і пішла добровільно служити в зону АТО. Відносини з ним та дитиною фактично не підтримує. В даний час син проживає з ним і фактично перебуває на його повному утриманні.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що відповідач не піклується про сина, ухиляється від обов'язку по утриманню малолітнього сина, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів її заробітку(доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року позов задоволено(а.с.52-55).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірй ? частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.60-62).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.183, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачені ст.182 СК України.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 30 квітня 2010 року(а.с.8), від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.9), який знаходиться на утриманні батька ОСОБА_3

Встановивши, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є працездатною особою, працює та має відповідні доходи, суд прийшов до правильного висновку, що в силу встановлених обставин та зазначених положень СК України ОСОБА_2 зобов'язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття та обгрунтовано визначив аліменти у зазначеному у судовому рішенні розмірі.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що з 18 лютого 2015 року вона була мобілізована в Збройні сили України як фахівець медична сестра, та напралена до зони АТО, де проходила службу до 04 січня 2016 року, не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі обставини не є підставою для звільнення від утримання неповнолітньої дитини та для відмови в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на даний час наявний спір про визначення місця проживання дитини, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки факт проживання дитини з батьком як на час пред'явлення позову так і на час розгляду справи, підтвердила ОСОБА_2 при розгляді справи в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Інші доводи скарги, зокрема, стосовно дій адвоката ОСОБА_5, обставин розлучення, отримання ОСОБА_3 кредитів та його призиву на військову службу, не мають правового значення для даної справи, предметом якої є правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, що регулює встановлені правовідносини, доказам у справі суд дав оцінку відповідно до положень ст.212 ЦПК України, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-