Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2049/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Карікової Л.В.,
за участю секретаря Кописєвої О.Л.,
розглянувши 22 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товаристві «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги ( регресу),
30.09.2015 року позивач звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги ( регресу),
Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.10.2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_1 укладено договір обов `язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу, тобто відповідача.
Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.09.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
26.02.2015 року до ПАТ «ПРОСТО-страхування» надійшла регресна вимога про відшкодування шкоди, яка була виплачена потерпілій ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яке сталося 18.02.2014 року АТ за участю автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
Внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 згідно з рахунком фактурою від 20.02.2014 року № СЧ-0000173, спричинено матеріальну шкоду в розмірі 5012 грн. 38 коп.
Зазначена подія була визнана страховою, про що 16.06.2015 року складено Страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 4521 грн. 38 коп.
Відповідно до платіжного доручення №8948 від 16.06.2015 року АТ «ПРОСТО страхування» виплатило страхове відшкодування в розмірі 4521 грн.38 коп.
Посилаючись на вимоги Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1191ЦК України позивач просив задовольнити позов.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання позову, розгляд справи у відсутності представника , проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом 16.10.2013 року між ПАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу, тобто відповідача.
Відповідно до постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.09.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
26.02.2015 року до ПАТ «ПРОСТО-страхування» надійшла регресна вимога про відшкодування шкоди, яка була виплачена потерпілій ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яке сталося 18.02.2014 року АТ за участю автомобіля Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1
Внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 згідно з рахунком фактурою від 20.02.2014 року № СЧ-0000173, спричинено матеріальну шкоду в розмірі 5012 грн. 38 коп.
Зазначена подія була визнана страховою, про що 16.06.2015 року складено Страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 4521 грн. 38 коп.
Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до ст. 1191. ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Як встановлено судом, відповідач про настання дорожньо-транспортної пригоди із заявою до позивача не звертався.
Відповідно до вимог підпункту 38.1.1 пункту 38.1 38.1.1( ґ) статті 38 України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Отже, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, а саме з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 1218 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,
Позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу) задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» розмір виплаченого страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги (регресу) в сумі 4521 грн. 38 коп. та судовий збір в розмірі 1218 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем може бути апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, або позивачем - апеляційної скарги.
Суддя ОСОБА_3