Справа №478/790/16-ц
пров. №2/478/89/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

з участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно,

В с т а н о в и в:

22.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки спадкового майна та визнання за ним права на нерухоме майно в якій посилаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_8, що мала місце 15.07.2011 року, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №68, який розташований по вулиці Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області. Спадкоємцями після смерті батька є він, донька померлого ОСОБА_7 та онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Він з відповідачами своєчасно прийняли спадщину, та 16.01.2012 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого йому та ОСОБА_7 належить по 1/3 частці, а відповідачам по 1/9 частці кожному спадкового майна. В спірному будинку зареєстровані та проживають він і члени його сімї, відповідачі не проживають, оскільки мають власне житло. Посилаючись на те, що частки відповідачів є незначними і не можуть бути виділені в натурі, будинок є неподільним та спільне користуванням ним неможливе, просив стягнути з нього на користь відповідачів грошову компенсацію за житловий будинок №68, який розташований по вулиці Пушкіна в смт. Казанка, в сумі 1116 грн. 18 коп. кожному, визнати за ним право на житловий будинок №68, який розташований по вулиці Пушкіна в смт. Казанка та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати.

Ухвалою суду від 05.04.2016 року до участі у справі залучено ОСОБА_7, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив суд припинити право власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на їх частку житлового будинку№68, який розташований по вулиці Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області та визнати за ним право власності на 2/3 частки вказаного нерухомого майна, стягнути з депозитного рахунку на користь відповідачів по 6666,66 грн. кожному.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позовні вимоги визнали і посилаючись на те, що в спірному будинку не проживають, дійсно їх частка у спільному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, просили позовні вимоги задовольнити та стягнути на їх користь по 6666,66 грн. кожному.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги позивача.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

За ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Припинення такого права можливе лише на підставі і в порядку, передбачених законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї (постанова Верховного Суду України від 16 січня 2012 року по справі 6-81цс11).

При цьому, остання умова що така шкода не буде істотною, є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (постанова Верховного Суду України від 2 липня 2014 року по справі 6-68цс14).

Отже, відповідно до положень ст. 365 ЦК України, дана норма допускає, що в разі припинення права на частку у спільному майні інший співвласник може зазнати певної шкоди, однак таке припинення права не повинно завдавати саме істотної шкоди цьому співвласнику.

Матеріалами справи встановлено, що спірним є житловий будинок, загальною площею 49,7 кв.м., який складається з двох житлових кімнат, площею 24,6 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.01.2012 року спадкоємцями майна ОСОБА_8, який помер 15.07.2011 року, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за №68, що знаходиться по вул. Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області є ОСОБА_3 на 1/9 частку спадкового майна; ОСОБА_9 на 1/3 частку спадкового майна; ОСОБА_4 на 1/9 частку спадкового майна; ОСОБА_5 на 1/9 частку спадкового майна, ОСОБА_1- на 1/3 частку спадкового майна.

Вартість цілої частки вказаного спадкового майна становить 56455 грн.

Згідно довідки виконавчого комітету Казанківської селищної ради Миколаївської області у житловому будинку №68, який розташований по вул. Пушкіна в смт. Казанка зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Як вбачається з пояснень відповідачів, жоден з них в будинку не проживає, вважають, що спільне володіння і користування вказаним будинком є неможливим, оскільки будинок має лише дві житлові кімнати і є неподільним.

Крім того, в судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 погодились на компенсацію їх частки у спірному будинку та дійшли згоди щодо сплати позивачем компенсації в розмірі по 6666 грн. 66 коп. кожному.

30 березня 2016 року позивач вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області за квитанцією №70654368 вартість 1/3 частки спірного домоволодіння в розмірі 20000 грн., виходячи з вартості цілої частки спадкового майна, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом.

З огляду на викладені норми права та встановлені судом обставини, суд приходить висновку про те, що частка будинку, що належить відповідачам не може бути виділена в натурі, оскільки є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, припинення права відповідачів на частку у спірному будинку не завдасть істотної шкоди відповідачам.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про припинення права власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на спірну частку будинку підлягає задоволенню, з виплатою відповідачам по 6666 грн. 66 коп. кожному з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Миколаївській області, які попередньо були внесені позивачем.

Як вбачається із аналізу положень ст. 365 ЦК України, даною нормою врегульовано правовий механізм припинення права одного зі співвласників на частку у спільному, з отримання такою особою компенсації вартості цієї частки від інших співвласників, які претендують на цю частку.

Отже, наслідком припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, є набуття цими співвласниками права власності на спірну частку.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 2/3 частки спірного будинку, яка належала ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою ним судового збору, в розмірі по 183 грн. 73 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_7 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/9 частину житлового будинку №68, розташованого по вул. Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області, який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 24,6 кв. м., сараю літ. Б-1, вбиральні літ. Г-1, спорудження №1.

Припинити право власності ОСОБА_4 на 1/9 частину житлового будинку №68, розташованого по вул. Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області, який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 24,6 кв. м., сараю літ. Б-1, вбиральні літ. Г-1, спорудження №1.

Припинити право власності ОСОБА_5 на 1/9 частину житлового будинку №68, розташованого по вул. Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області, який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 24,6 кв. м., сараю літ. Б-1, вбиральні літ. Г-1, спорудження №1.

Виплатити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 6666 грн. 66 коп. кожному з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Миколаївській області, що внесені ОСОБА_1 30 березня 2016 року за квитанцією №70654368.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку №68, розташованого по вул. Пушкіна в смт. Казанка Миколаївської області, який складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 49,7 кв.м., житловою площею 24,6 кв. м., сараю літ. Б-1, вбиральні літ. Г-1, спорудження №1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, по 183 грн. 73 коп. з кожного.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя