ЧУДНІВСЬКИЙ районний суд житомирської області
справа № 294/208/16-ц
провадження № 2/294/404/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Леська М.О.

при секретарі Марчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

22.02.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 06.04.2002 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, оскільки сторони мають несумісні характери, між сторонами виникають непорозуміння та сварки, що негативно вливають на виховання дитини, позивач втратила почуття поваги та любові до відповідача, протягом останніх семи років сторони проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини між ними припинено і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем.

Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі.

На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів.

Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 06.04.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ТП № 080987, виданим Карповецькою сільською радою Чуднівського району Житомирської області від 06.04.2002 року, про що складено відповідний актовий запис №5 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №131695, виданим Карповецькою сільською радою Чуднівського району Житомирській області від 27.08.2003 року (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 409, виданої 19.02.2016 року виконавчим комітетом Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області, склад сім`ї позивача син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 5).

Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дитини на даний час не існує.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище «Міненко». Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Керуючись положеннями ст.113 Сімейного кодексу України суд задовольняє позовні вимоги і в цій частині.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 158, 169, 174, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 Сімейного кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 06 квітня 2002 року Карповецькою сільською радою Чуднівського району Житомирської області, актовий запис №5, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2(дошлюбне прізвище Міненко) ОСОБА_4 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право іменуватися дошлюбним прізвищем «Міненко» після розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько