Справа № 645/9274/13-ц
Провадження № 4-с/645/7/16
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Алфьорової Т.М,

при секретарі Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, посилаючись на те, що на те, що 18.11.2013 р. Фрунзенським райсудом м. Харкова було ухвалене рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики на користь заміненого кредитора.

18.06.2014 р. були видані девять виконавчих листів про стягнення солідарно з боржників на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики на користь заміненого кредитора в сумі, еквівалентній 52 056 дол. США, неустойки за прострочення виконання зобовязання - 1 080 000 грн., а також судового збору в розмірі 1 147 грн. 11.07.2014 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 JI М. винесено девять постанов про відкриття виконавчих проваджень. До цього часу стягувачем не отримано від державної виконавчої служби жодної інформації про те, «чи виконано рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк і відповідно ст. 11 Закону зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Боржники свого зобов'язання з повернення боргу добровольно не виконали, а права стягувача продовжують бути порушеними.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_4 належить на праві власності гараж 300 за адресою м. Харків, пров. Червоностудентський, 12 А, але відносно цього майна не було зроблено ніяких дій, тому просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2, в провадженні якого перебувають виконавчі провадження № 44656340, № 44653360, № 44653592, № 44654474, № 44652395, № 44653863, № 44656572, № 44657053, № 44656771, щодо невиконання рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 18.11.2013 року, в тому числі шляхом реалізації нерухомого майна, зобовязати державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ фактично виконати рішення суду та стягнути судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 063,20 грн.

Представник скаржника ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи за його відсутністю.

Представник Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а також зацікавлені особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про день і час слухання справи сповіщалися належним чином, в судове засідання не зявилися, суд вважає можливим слухати справу за їх відсутністю.

Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, виконавчі провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначено також ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Відповідно до положень ч.1 ст.82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч.4 ст.82 Закону).

18 листопада 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було ухвалене рішення по цивільній справі за № 645/9274/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики на користь заміненого кредитора.

На виконання цього рішення, 18 червня 2014 року Фрунзенським райсудом м. Харкова були видані девять виконавчих листів про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики на користь заміненого кредитора в сумі, еквівалентній 52 056 (доларам США, неустойки за прострочення виконання зобовязання - 1 080 000 грн., а також судового збору в розмірі 1 147 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

27 червня 2014 року, в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», представником ОСОБА_1 через канцелярію Фрунзенського ВДВС ХМУЮ подано девять заяв про відкриття виконавчих проваджень із доданими до них оригіналами виконавчих листів.

11 липня 2014 року державним виконавцем Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_2 JI М. винесено девять постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Фрунзенським відділом Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, 17.06.2016 року надані копії девять постанов за № 44656340, № 44653360, № 44653592, № 44654474 № 44652395, № 44653863, № 44656572, № 44657053, № 44656771, постановлені державним виконавцем Згонік Л.М. 26 березня 2015 року про повернення виконавчих документів стягувачу у звязку з оголошенням мораторія на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення в іноземній валюті від 03.06.2014 року № 1304 - V11.

З урахуванням того, що на тепер в провадженні Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не знаходяться на виконанні виконавчі документи стянувача ОСОБА_1, тому підстав для задоволення його скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.383 -387ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, зацікавлена особа ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Т.М. Алфьорова