Справа № 199/8444/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Четверта ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що вона з 02.11.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, актовий запис №1437.

ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою ОСОБА_2 нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-306, належить 1/5 частина домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, та на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою ОСОБА_2 нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-308, належить 1/10 частина вказаного домоволодіння.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №599/2 від 01.10.1982 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську від 23.08.1982 року, згідно з яким у користуванні ОСОБА_3 знаходиться 23/100 частини домоволодіння.

ОСОБА_3 помер 13.08.2011 року, актовий запис №1388, після смерті якого відкрилась спадщина на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську. За життя ОСОБА_3 свою частку після розподілу домоволодіння не перереєстровував.

Позивачка, як спадкоємиця першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, постановою Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 20.10.2015 року №3879/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину домоволодіння.

Посилаючись на те, що вона належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3, а оформити спадщину у позасудовому порядку немає можливості, тому просила суд визнати за нею право власності на 23/100 частини домоволодіння по вул. Каруни у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 13.08.2011 року

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 проти позовних вимог не заперечувала, просила суд постановити рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, якою просив справу слухати за його відсутності, а також надав матеріали спадкової справи №1067/2011.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гаркуша) ОСОБА_6 з 02.11.1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, актовий запис №1437.

ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою ОСОБА_2 нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-306, належить 1/5 частина домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, та на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.1970 року, посвідченого Четвертою ОСОБА_2 нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-308, належить 1/10 частина вказаного домоволодіння.

Рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради №599/2 від 01.10.1982 року був затверджений акт ідеальних часток співвласників домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську від 23.08.1982 року, згідно з яким у користуванні ОСОБА_3 знаходиться 23/100 частини домоволодіння.

ОСОБА_3 помер 13.08.2011 року, актовий запис №1388, після смерті якого відкрилась спадщина на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську. За життя ОСОБА_3 свою частку після розподілу домоволодіння не перереєстровував, що підтверджується листом КП «ОСОБА_2 міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 обласної ради №12287 від 13.10.2015 року.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. До першої черги права на спадкування за законом згідно з ст. 1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачка, як спадкоємиця першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, однак через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, постановою Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 20.10.2015 року №3879/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частину домоволодіння.

Після відмови від спадщини ОСОБА_7, на імя якого померлим ОСОБА_3 було зроблено заповідальне розпорядження на грошові вклади, позивачкою було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом 03.04.2012 року, видане Четвертою ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-419, на грошові вклади.

Враховуючи, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину, на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати спадщину позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 13.08.2011 року.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Четверта ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 23/100 частини домоволодіння №123 по вул. Каруни у місті Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, який помер 13.08.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: