АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором оренди автомобіля та відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року, посилаючись на його незаконність, неповне дослідження судом доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, матеріали справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_4 пені, а в іншій частині залишенню без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено Договір оренди легкового автомобіля, відповідно до умов якого Орендар прийняв від Орендодавця у строкове оплатне володіння і користування автомобіль марки GEELY CK 5L, 2012 року випуску, на строк до 22.05.2016 р.. Свідоцтвом про укладення шлюбу, Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та тимчасовим реєстраційним талоном серії ДАР №425346, 26.12.2012 р. підтверджується, що власниками спірного автомобілю є подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які знаходяться у зареєстрованому шлюбі.

Актом прийому - передачі автомобіля таксі від 22.05.2013 р. підтверджено, що водій ОСОБА_5 і власник автомобіля ОСОБА_2 оглянули спірний автомобіль з його передачею.

Відповідач на підставі п. 5.3.2. Договору оренди автомобіля зобов'язався вчасно здійснювати орендні платежі, які згідно п.п. 4.1, 4.2 вказаного Договору складають 4030,00 грн.. та сплачуються кожні 1-10 числа поточного місяця.

Сторони за договором оренди в п. 4.4. вказали, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів нараховується пеня у розмірі 50% від суми добової вартості оренди за кожен день прострочення. Згідно ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових-зобовязань», розмір пені встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяв у період, за який сплачується пеня. В зв*язку з цим суд 1-ї інстанції вважав, що пеня, що встановлена договором у розмірі 50% добової вартості оренди за кожен день прострочення, перевищує відповідний розмір подвійної облікової ставки НБУ.

Встановивши, що орендна плата відповідачем за липень, серпень 2013 року сплачена не була, з огляду на умову договору щодо розміру орендної плати, суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість за вказані місяці- в загальній сумі 8060,00 грн., пеню за подвійною обліковою ставкою НБУ - 30,36 грн. та витрати на правову допомогу 4 384,80грн.

Розглядаючи спір у наведеній вище частині, райсуд, застосовуючи матеріальний закон, посилався як на умови укладеного між сторонами Договору оренди, норми зобов*язального права, так і на ст.22 ЦК України щодо права особи на відшкодування збитків, на яку також посилався і позивач у своєму позові. З цього приводу слід зазначити, що вірним при вирішенні питання щодо стягнення суми 8060,00 грн. є застосування ст.22 ЦКУ, в той час як норми зобов*язального права, а саме, ст.ст. 526, 610 ЦК, зокрема, ст. 629 ЦК- щодо обов*язковості виконання договору, а також умови спірного Договору не могли бути застосованими судом, оскільки ним залишено без уваги, що статею 799ч.2 ЦК передбачено нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу за участю фізичної особи, чого у даному випадку не відбулося, а тому підстав вважати Договір укладеним суд не мав, оскільки в силу ч.1 ст.220 ЦК він є нікчемним.

В той же час, враховуючи доведеність факту реальної передачі позивачем відповідачеві спірного автомобілю для роботи на ньому та згоду останнього сплачувати щомісячно суму 4030,00 грн., - неотримання позивачем доходу за наведені два місяці 2013року в сумі 8060,00 грн., слід вважати це збитками позивача (упущена вигода), які підлягають стягненню з відповідача, що і ухвалено даним судовим рішенням. Але при цьому не може бути залишеним в силі та підлягає скасуванню рішення в частині стягнення райсудом суми пені-30,36 грн., оскільки умова щодо нарахування останньої була передбачена Договором оренди, який вважається нікчемним. Вимоги у наведеній частині слід залишити без задоволення.

Встановлено, що 07.08.2013 року автомобіль GEELY був учасником ДТП, внаслідок якої останній отримав механічні пошкодження. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2013 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_4.

Згідно висновку експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди від 28 листопада 2013 року- розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Geely СК GS» складає 54 991,70 грн.., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 66 857,28 грн., ринкова вартість транспортного засобу складає- 54 991.70грн., вартість проведення цього експертного дослідження складає 800 грн. Крім наведеного, у своєму висновку експерт вказує, що, поскільки вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальна шкода дорівнює ринковій вартості автомобіля- 54 991.70грн., оскільки відновлювати даний транспортний засіб економічно недоцільно.

Вирішуючи на підставі вимог ст.ст. 61 ч.4, 386 ч.3, 1166 ЦКУ питання щодо стягнення з відповідача понесеної позивачами шкоди та стягуючи суму 66 857,28 грн., райсуд на останній висновок експерта уваги не звернув та невірно замість реальної суми матеріальної шкоди стягнув вартість відновлювального ремонту, сума якої перевищує ринкову вартість автомобілю, а тому у даній частині рішення повинне бути змінено із зменшенням стягнутої судом на користь ОСОБА_3 суми до 54 991,70 грн.

Доводи скарги, що оскільки Договір оренди автомобіля не був укладений нотаріально, то він не був спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, а тому і не може наступати відповідальність за цим договором, - не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки судом встановлені дійсні правовідносини, які існували між подружжям ОСОБА_3, з однієї сторони, та відповідачем, з другої, та на підставі яких наступає відповідальність ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 307, 309пп.3,4 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пені у сумі 30,36 грн. - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення пені відмовити.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартості відновлювального ремонту змінити, зменшивши стягнуту суму з 66 857,28 грн. до 54 991,70 грн..

Розмір стягнутого з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судового збору змінити, зменшивши його з 676,57 грн. до 557, 91 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_6