Справа № 462/7831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона на час відкриття спадщини 15.12.2014 року постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 Свою заяву мотивує тим, що її мати ОСОБА_3 померла 15.12.2014 року, після її смерті відкрилась спадщина, інших спадкоємців, які б звернулися із заявою про прийняття спадщини, не було, оскільки на день відкриття спадщини вона постійно проживала разом з матірю на вул.Яворницького, 3б/26 у м.Львові, то й фактично прийняла спадщину, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, не направила у судове засідання свого представника, при цьому завідуюча нотаріальної контори подала суду заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності їхнього представника, зазначивши, що у вирішенні справи покладається на розсуд суду, що суд вважає за можливе.

Заслухавши пояснення заявника та показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Із свідоцтва про смерть серії І-СГ № 378767 від 16.12.2014 року вбачається, що 15.12.2014 року померла ОСОБА_3 (а.с.5).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії ІІ-АВ №366720 ОСОБА_4 народилася 29.12.1960 року, його батьками значаться ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Також встановлено, що 20.06.1981 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_6 і при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Шилова», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ №449902 від 20.06.1981 року (а.с.7).

На підставі договору купівлі-продажу квартири р.№2083 від 12.10.2004 року, ОСОБА_3 придбала квартиру №50 на вул.Виговського, 11 у м.Львові і на час смерті була власником такої (а.с.8).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та показаннями свідка ОСОБА_7, що мати заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 до часу смерті проживала зі своєю донькою ОСОБА_1 без реєстрації в квартирі №26 на вул.Яворницького, 3б у м.Львові, донька проживала разом з нею, піклувалася про матір (а.с.12, 13).

Наведене підтверджується окрім іншого, актом ЛКП «Богданівка» від 29.10.2015 року, довідкою №1842 від 12.11.2015 року (а.с.12, 13) та показаннями свідка ОСОБА_7

Слід зауважити, що спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо це не підтверджено відповідними документами, та він не може у зв'язку з цим оформити спадщину у нотаріальній конторі.

З відповіді завідуючої Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 02.10.2015 року вбачається, що оскільки заявником пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, то їй рекомендовано звернутися в суд для визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.10).

Таким чином, встановлення даного факту буде безпосередньо впливати на можливість реалізувати ОСОБА_1 її права на спадкування після смерті матері ОСОБА_3

Між тим, як достовірно встановлено в судовому засіданні, встановлення факту, що має юридичне значення, за відсутності заповіту та інших спадкоємців за законом, які б подали в шестимісячний строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини, не може вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб, відтак відсутній спір.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження обставини її постійного проживання разом із ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини, встановлення даного факту породжує для неї певні правові наслідки, зокрема, оформлення в нотаріальній конторі свого права на спадщину, тому суд приходить до переконання, що заява є підставною, ґрунтується на законі, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 60, 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України суд, -

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої - 15 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.