АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/576/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінко Пак» в особі директора ОСОБА_8, ОСОБА_6 «ОТП Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінко Пак» в особі директора ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

В квітні 2010 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з вказаним позовом до ТОВ «Сінко Пак» в особі директора ОСОБА_8, ОСОБА_6 , посилаючись на те, що 23 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ інко-Пак» було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/058/2007. Згідно з положеннями кредитного договору та на підставі кредитної заявки позивач надав останньому кредит у розмірі 2 218 000 грн. із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 2, 9% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

ТОВ «Сінко Пак», відповідно до п.1.1 ст.1. частини №2 кредитного договору зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у кредитному договорі.

Всупереч вимогам договору ТОВ «Сінко Пак» не здійснює погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором в строк.

Відповідно до п. 1.9.1. частини №2 кредитного договору позивач вимагав від ТОВ «Сінко Пак» виконання боргових зобов'язань в цілому шляхом направлено вимоги про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №F00-04-04/347 від 4 лютого 2010 року, проте вимога виконана не була.

23 жовтня 2007 року з метою забезпечення кредитного договору № CM-SMEF00/05 8/2007, між ОСОБА_6 та позивачем укладено договір поруки № SR-SMEF00/058/2007, згідно умов якого поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що позивач може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до відповідачів окремо, так і до обох одночасно.

Просили суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредиту, яка зазначена з заяві про уточнення позовних вимог, а саме 1942263,90 грн. -заборгованість по тілу кредиту, 239160,50 грн. - заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам. Також, просили стягнути судові витрати в сумі 1820 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 листопада 2012 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення змінити, відмовивши в задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» в частині стягнення з ОСОБА_6 на їхню користь 166 831 грн. 15 коп. заборгованості по відсоткам.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дане рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, виконання якого забезпечено договором поруки, укладеного між позивачем та ОСОБА_3; внаслідок невиконання ухваленого рішення виникла заборгованість по відсоткам, які підлягають стягненню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Сінко-Пак» було укладено кредитний договір № CM-SMEF00/058/2007, згідно умов якого позивач надав останньому кредит у розмірі 2 218 000 грн. із встановленням плаваючої процентної ставки у розмірі 2, 9% річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

ТОВ «Сінко Пак» не здійснює в строк погашення відповідних сум кредиту, не сплачені відсотки, інші обов'язкові платежі за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.9.1. частини №2 кредитного договору позивач вимагав від ТОВ «Сінко Пак» виконання боргових зобов'язань в цілому шляхом направлення вимоги про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором №F00-04-04/347 від 4 лютого 2010 року, проте вимога виконана не була.

23 жовтня 2007 року з метою забезпечення кредитного договору № CM-SMEF00/05 8/2007, між ОСОБА_6 та позивачем укладено договір поруки № SR-SMEF00/058/2007 згідно умов якого поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що позивач може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до відповідачів окремо, так і до обох одночасно.

За змістом ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Районним судом було встановлено, що предявлена банком в лютому 2010 року вимога до позичальника ТОВ «Сінко Пак» про дострокове повернення частини позики останнім не виконано, та, що банк предявив позов до поручителя ОСОБА_6 в лютому 2010 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку, в звязку з чим дійшов до висновку про те, що порука поручителя ОСОБА_6 не припинилася.

Відповідачі погодились із висновками районного суду та в частині того, що є підстави для солідарного стягнення тіла кредиту не оскаржували.

Вимоги апеляційної скарги є безпідставними, оскільки солідарний обовязок поручителя відповідають за зобовязання боржника розповсюджується як на тіло кредиту так і на проценти нараховані на виданий кредит.

Як вбачається з матеріалів справи у основного боржника нараховані відсотки в звязку з непогашенням кредиту.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено правову природу спірних правовідносин, позивачем надано обгрунтовані та підтверджуючі докази в обгрунтування своїх позовних вимог, а тому висновок районного суду є правильним і скасуванню не підлягає.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані представником ОСОБА_6 ОСОБА_7 доводи в підтвердження вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінко Пак» в особі директора ОСОБА_8, ОСОБА_6 «ОТП Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінко Пак» в особі директора ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :