РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2634897,27 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 404327,73 грн., заборгованість по сплаті відсотків 162316,82 грн., пеня 2068252,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством Альфа-Банк, правонаступником якого є ПАТ Альфа-Банк, та ОСОБА_2 укладено договір № 490058721, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у сумі 28452,48 доларів США. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 28452,48 доларів США. В порушення умов договору, свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17.04.2015 року за ним утворилась прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 18853,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 404327,73 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 7568,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 162316,82 доларів США. У звязку із систематичним порушенням ОСОБА_2 своїх обовязків зі сплати кредиту, також була нарахована неустойка у вигляді пені у розмірі 386393,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 8286543,01 грн., а враховуючи положення ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України її розмір становить 96440,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2068252,72 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач, як поручитель поручився за виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за договором кредиту. На виконання умов договору відповідачу була направлена досудова вимога про дострокове повернення кредиту, однак до теперішнього часу зобовязання за кредитним договором не виконані.

Представник позивача, який діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просить розглядати справу у всіх судових засіданнях без його участі на підставі наявних доказів та матеріалів, у випадку повторної неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідно до поданих пояснень до позовної заяви не погодились з позицією відповідача, викладеної в обґрунтування заперечень, відповідно до якої відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Пояснили, що строк позовної давності необхідно обраховувати лише після спливу шестимісячного стоку після закінчення терміну виконання основного зобовязання, а саме після 07 жовтня 2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати до вимог позивача строк позовної давності. В обґрунтування заперечень посилався на те, що поряд з встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості позичальник перестав сплачувати кредит з 09 червня 2009 року. Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами, а процентів кожного місяця, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Таким чином, до вимог позивача про стягнення заборгованості підлягає застосуванню позовна давність, у звязку з чим в позові необхідно відмовити в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

07.03.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 490058721, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 28452,48 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.5% з датою остаточного повернення кредиту до 07.03.2015 року на придбання транспортного засобу MITSUBISHI L200, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, а позичальник, у свою чергу, зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього.

Судом встановлено, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши на підставі анкети-заяви від 07.03.2008 року ОСОБА_2 кредитні кошти.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 17.04.2015 року ОСОБА_2 має прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 18853,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 404327,73 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 7568,68 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 162316,82 доларів США, а також заборгованість за пенею у розмірі 96440,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 2068252,72 грн.

В якості забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 07.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладений договір поруки №490058721-П. Відповідно до ст. 2 договору поруки № 490058721-П від 07.03.2008 року у відповідності з цим договором поручитель поручається за виконання боржником наступних обовязків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому: а) обовязок повертати банку кредит рівними частинам у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 07.03.2015 року; б) обовязок щомісяця сплачувати банку процент за користування кредитом у терміни, визначені основним договором та додатком № 1 до основного договору; в) обовязок у випадках, передбачених основним договором або законодавством України, у строк не пізніше 10 (десяти) днів з дати предявлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути банку кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обовязки, що виникають із основного договору; г) обовязок сплатити банку неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів) відшкодувати збитки, заподіяні банку невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за основним договором.

Пунктом 3.1. договору поруки № 490058721-П від 07.03.2008 року встановлено, що боржник та поручитель відповідають перед банком за порушення обовязків, перелічених у статті 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Як закріплено п. 3.2. договору поруки № 490058721-П від 07.03.2008 року передбачена статтею 3.1. цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого з обовязків, зазначених у пункті 2.1. цього договору.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору № 490058721 від 07.03.2008 року датою остаточного повернення кредиту встановлена 07.03.2015 року.

Відповідно до п. 3 кредитного договору № 490058721 від 07.03.2008 року позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені даним договором повертати кредит, виплачувати банку проценти за користування кредитом, сплачувати комісії за дії банку, які вчиняються на користь позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобовязань за договором, сплачувати неустойки та інші передбачені договором платежі та виконувати інші обовязки, що передбачені договором. Повернення кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється позичальником в порядку та на умовах, що визначені у додатку № 1 до цього договору, який є його невідємною частиною.

Пунктом 6 вказаного кредитного договору встановлено, що графік здійснення платежів з повернення кредиту та детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, абсолютного значення подорожчання кредиту, видів, предмету та вартості супутніх послуг викладений в додатку № 1 до договору, який є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 8 кредитного договору підпис позичальника на цьому договорі є також письмовим підтвердженням того, що позичальник в письмовій формі ознайомлений з Загальними умовами кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом ЗАТ «Альфа-Банк» від 14 січня 2008 року № 30, які йому розяснені і зрозумілі та з якими він цілком згодний.

Відповідно до п.п. 2 п. 6.1. Загальних умов кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом ЗАТ «Альфа-Банк» від 14 січня 2008 року № 30 банк має право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту за договором в будь-якому з наступних випадків істотного порушення позичальником зобовязань за договором: у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором позичальник здійснив 09 червня 2009 року, а тому за визначенням пункту п.п 2 п. 6.1. Загальних умов кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк» у позичальника після спливу одного календарного місяця з дати здійснення сплати частини кредиту та процентів за його користування виникло право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту за договором.

Таким чином, саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 04 червня 2015 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заперечень відповідача в яких він посилається на застосування строку позовної давності. Так, відповідно до ст. 2 п. 3.1, 3.2. договору поруки № 490058721-П від 07.03.2008 року відповідач поручився за виконання позичальником обовязків по кредитному договору № 490058721 від 07.03.2008 року. Позичальник взяті на себе зобовязання не виконав, останній платіж за кредитним договором здійснив 09 червня 2009 року у звязку з чим позивач відповідно до п.п. 2 п. 6.1. Загальних умов кредитування фізичних осіб ЗАТ «Альфа-Банк», затверджених наказом ЗАТ «Альфа-Банк» від 14 січня 2008 року № 30 отримав право вимагати (в тому числі в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобовязань з повернення кредиту за договором.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України позивач пропустив як строк предявлення вимоги до поручителя, так і строк для подання позову, оскільки позичальник перестав сплачувати кредит 09 червня 2009 року, у звязку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 261, 526, 530, 543, 554, 559, 631, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко