Справа № 308/1849/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сюртівської сільської ради Ужгородського району, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - реєстраційна служба Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 садиби в сільських населених пунктах УРСР від 27.03.1972 року її батько ОСОБА_4 був забудовником житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 року її батько ОСОБА_4 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_5 року - померла її мати ОСОБА_5. На день смерті батьків вона проживала у будинку.

Після смерті ОСОБА_4 зазначений житловий будинок фактично успадкували його дружина (мати позивачки) та його донька (позивачка), як спадкоємці першої черги, однак вони право спільної сумісної/часткової власності на будинок не оформили.

Незважаючи на те, що вона, як єдиний спадкоємець на спадкове майно, фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, від прийняття спадщини не відмовлялась і вступила у володіння спадковим майном, оформити свої спадкові права вона не може. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до Ужгородської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 15.06.2015 року в оформленні та видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд визнати за його довірителем право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батька.

Представник відповідача Сюртівської сільської ради Ужгородського району в судове засіданні не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений, але подав до суду письмову заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особа - реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку:

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер батько позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3, відповідно.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до складу якої в т.ч. входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 садиби в сільських населених пунктах УРСР від 27.03.1972 року, виданого виконавчим комітетом Ужгородської районної ради депутатів трудящих, забудовником зазначеного будинку був ОСОБА_4.

З довідки Сюртівської сільської ради Ужгородського району №488/02-28 від 23.02.2006 року слідує, що згідно погосподарського обліку власником домогосподарства та забудовником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, був ОСОБА_4, померлий у 1990 році. Будівництво проводилось у 1972-1975 роках.

Відповідно до довідки Сюртівської сільської ради Ужгородського району №489/02-28 від 23.02.2016 року, ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. На день її смерті разом з нею у вищевказаному будинку проживала і була зареєстрована донька ОСОБА_1, 1954 р.н.

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 в будинку за адресою АДРЕСА_1, з 1972 року також підтверджується випискою з прибудинкової книжки та відміткою в паспорті громадянки України ОСОБА_1

Згідно роз'яснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після смерті чоловіка (батька) ОСОБА_4 прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майно, однак свої спадкові права на майно належним чином не оформили..

22 лютого 2006 року ОСОБА_5 померла, на день її смерті в будинку за адресою АДРЕСА_1, разом з нею проживала її донька ОСОБА_1, що підтверджується довідкою №489/02-28 від 23.02.2016 року.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до положень гл.10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом МЮ України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що спадкоємець ОСОБА_1 з метою оформлення своїх спадкових прав звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_7 від 15.06.2015 року №465 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, Закарпатської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок.

Відповідно до роз'яснення, що містяться в листі Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р. «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку».

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 від прийняття спадщини не відмовилась, фактично вступила у володіння спадковим майном, а також те, що визнання за нею права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою Ужгородський район, АДРЕСА_1, не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку, що за нею, в порядку спадкування, слід визнати право власності на зазначене нерухоме майно.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР ст.ст.1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.