Справа № 136/577/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на її ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно. До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (далі - житловий будинок), який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва № 160 про право власності на будинок, яке видане виконавчим комітетом Зозівської сільської ради 15.09.2003 року. Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Представник позивача подав до суду заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його та позивача відсутність.

Голова Зозівської сільської ради подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність.

Оскільки особи, які беруть участь у розгляді справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Зозів, Липовецького району Вінницької області, померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина.

На випадок своєї смерті, 30.03.2009 року ОСОБА_2 склала особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7) на ім'я ОСОБА_1, яким заповіла усе своє майно. Вказаний заповіт не змінений і не скасований.

До складу спадщини увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який належав спадкодавцеві на підставі Свідоцтва № 160 про право власності на будинок, яке видане виконавчим комітетом Зозівської сільської ради 15.09.2003 року, оригінал якого було втрачено. Належність зазначеного майна спадкодавцеві також підтверджується записами в погосподарських книгах виконавчого комітету Зозівської сільської ради за 1967-2014 роки (а.с. 10, 11), а також записом в технічному паспорті на житловий будинок (а.с. 16) про внесення відомостей про власника до реєстрової книги.

З матеріалів Спадкової справи № 291/2014 слідує, що ОСОБА_1 спадщину прийняла в порядку, визначеному ч.1 ст. 1269 ЦК України, підтвердженням чого є її заява. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею, яка має право на спадкування усього спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_2

Бажаючи одержати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, позивач звернулася до нотаріуса, який постановою від 08.04.2016 року відмовив їй у видачі нотаріального акту, оскільки на будинок відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56.

Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Враховуючий положення зазначених нормативно-правових актів, а також те, що належність ОСОБА_2 спадкового майна доведено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, ст. 15, 16, 346, 1216-1218, 1220, 1223, 1234-1236, 1269, 1296 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 158, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Зозів, Липовецького району Вінницької області, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник