Справа № 199/3702/15-ц
25 січня 2016 року м. Дніпропетровськ
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючий суддя Богун О.О.
При секретарі Рибак К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Д»яченка ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, за яким просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Д»яченка ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, як поручителів ТОВ «Стікло ЛТД», прострочену заборгованість останнього за укладеним 12 липня 2007 року кредитним договором № 1573 у загальному розмірі 753554,88 доларів США, що еквівалентно 16774131,63 грн.
В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав.
Представник відповідача ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, та відсутність відповідача, проти позову заперечують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, в задоволенні позову просить відмовити.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, ОСОБА_6 нлежним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. За ухвалою суду справа розглянута за їх відсутності.
На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивачем до позову додана копія кредитного договору № 1573 (а.с. 17-24), укладеного 12 липня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стілко ЛТД» з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», за яким банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти на строк до 12 липня 2010 року зі сплатою відсотків за їх використання у розмірі 11,6 %.
За ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Виконання зобовязань за кредитним договором було забезпечене укладенням ПАТ КБ «ПриватБанк» 22 серпня 2007 року окремих договорів поруки з ОСОБА_2 (а.с. 27-28), ОСОБА_8 (а.с. 30-31), ОСОБА_1 (а.с. 33-34), ОСОБА_5 (а.с. 36-37), ОСОБА_6 (а.с. 38-39) та ОСОБА_3 (а.с. 40-41).
За договорами поруки, відповідачі поручилися перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за виконання «Стілко ЛТД» своїх зобовязань за вказаним кредитним договором.
Позивачем надана копія додаткової угоди № 2 до зазначеного кредитного договору (а.с. 25), укладеної 06 лютого 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Стілко ЛТД», за якими кредитор та позичальник збільшили відсоткову ставку за кредитом до 19,1 % річних, а також визначили, що при порушенні позичальником будь якого із зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмір 43% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Збільшення обсягу відповідальності поручителів було узгоджене з укладенням відповідних додаткових угод до договорів поруки з відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_3А.(а.с. 29, 32, 35, 42).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Розрахунок заборгованості за кредитом та відсотками здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: ... сплата неустойки;
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
За п. 5.1 кредитного договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який виплачується пеня. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування.
У звязку з простроченням ТОВ «Стілко ЛТД» повернення кредиту та сплати відсотків, позивачем на підставі п. 5.1 кредитного договору здійснене нарахування пені у розмірі, 4242431,89 грн., що є еквівалентом 190585,44 доларів США.
Розрахунок суми пені позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачами не оспорений.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 598 ЦК України, за якими зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-173цс12 від 20 лютого 2013 року, згідно якого До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.
Позивачем, у межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 27 ЦПК України, не надані суду належні та допустимі докази на підтвердження надання згоди ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підвищення розміру процентної ставки за кредитним договором згідно додаткової угоди № 2 від 06 лютого 2009 року. Підвищення розміру процентів за користування кредитом є такою зміною основного зобовязання, яка збільшила обсяг відповідальності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як поручителя. Оскільки зазначена зміна основного зобовязання відбулася без їх згоди, порука останніх на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України припинилася.
Із припиненням поруки, відповідно, припинився і обовязок поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням.
За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відмовити в повному обсязі.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з решти відповідачів, суд виходить з приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, за якими порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
За умовами укладених з відповідачами договорів поруки, порука діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором (п. 11 договору), що не є визначенням строку дії поруки.
Таким чином, порука ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 діяла протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання, який п. А.3 кредитного договору визначений 12 липня 2010 року.
Протягом шести місяців від цієї дати позивач з відповідним позовом щодо стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором до суду не звертався.
Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-128цс14 від 08 жовтня 2014 року, за яким установивши, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до моменту припинення дії основного договору, та що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявив вимогу до поручителя про виконання зобовязання, суд дійшов правильного висновку про те, що зобовязання за договором поруки припинилися.
За наведених обставин, порука ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 з 12 липня 2010 року на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України припинилася, отже припинився і обовязок поручителів нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобовязанням.
Суд керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-170цс13 від 17 вересня 2014 року, за яким звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у звязку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у звязку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.
За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 також слід відмовити.
Понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають у звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Д»яченка ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.