Справа № 589/1224/16-ц
Провадження № 2/589/437/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 р. м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шосткинської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство "Шосткинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", про виділення в натурі частини житлового будинку, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року до суду звернувся ОСОБА_1, з вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину посвідченого державним нотаріусом Шосткинської державної контори від 11.07.1977 за № 2460 та рішення Шосткинського міського народного суду Сумської області від 17.03.1978 позивач та відповідач ОСОБА_2 кожен з них набув право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 За час спільного проживання в будинку та користування земельною ділянкою спорів між позивачами та сусідами ніколи не виникало. Однак, рішенням Шосткинського міського народного суду Сумської області від 17.03.1978 право спільної часткової власності на вищевказаний будинок припинено не було.

На даний час позивач бажає виділити належну йому частку майна в натурі, але порозуміння з цього приводу з відповідачем знайти не вдалося, укласти відповідний договір щодо поділу майна можливості не має.

З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми ст. 16, 182, 183, 316, 317, 319, 356 - 358, 364, 367, 377 ЦК України позивач просить виділити йому в натурі у приватну власність, як окремий об'єкт нерухомості, в житловому будинку ОСОБА_1, що позначений в плані під літерою "А-1", приміщення загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м., до складу якого входять: житлова кімната № 1-2 площею 6,5 кв.м., житлова кімната № 1-4 - площею 23,0 кв.м., кухня № 1-3 - площею 4,4 кв.м., веранда № 1-1- площею 8,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді погребу позначеною "Пг", навісу "Е", вбиральні "У" та відповідною частиною огорожі. Також позивач просив визнати право власності на самочинно побудовий поруч з вищевказаним будинком гараж та сарай.

Справа до розгляду призначалась неодноразово.

В судове засідання призначене на 13.05.2016 сторони не з'явились. Позивач через свого представника надав заяву про слухання справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник відповідача Шосткинської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 356 ЦК України визначає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 3 ст. 358 Цивільного кодексу України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене внатурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову (в частині поділу будинку в натурі) не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оскільки вимоги позову стосуються майна яке є власністю сторін, саме які й мають здійсювати право власності відповідно до ст. 319 ЦПК України. Так само, визнання Шосткинською міською радою позову в частині вимоги про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва за даних фактичних обставин не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1: гараж, позначений в плані КП "Шосткинське МБТІ" під літерою "Г" та сарай, позначений літерою "Д".

Виділити ОСОБА_1 в натурі у приватну власність, як окремий об'єкт нерухомого майна в житловому будинку ОСОБА_1, що позначений в плані під літерою "А-1", приміщення загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 29,5 кв.м., до складу якого входять: житлова кімната № 1-2 площею 6,5 кв.м., житлова кімната № 1-4 - площею 23,0 кв.м., кухня № 1-3 - площею 4,4 кв.м., веранда № 1-1- площею 8,3 кв.м., з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, у вигляді погребу позначеною "Пг", навісу "Е", вбиральні "У" та відповідною частиною огорожі.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук