У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0430 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1. Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_5 Навесні 2012 року маючи намір здійснити будівництво житлового будинку на придбаній земельній ділянці, він звернувся до свого сусіда ОСОБА_5 з питанням встановлення паркану, проте відповідач від демонтажу свого паркану, та частини своєї нежитлової споруди (сараю), які відповідно до документів знаходяться на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві власності відмовився. Просив задовольнити позов.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 4 липня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу (знесення/знищення) свого паркану (рабиця), який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4 Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 шляхом демонтажу (знесення) частини своєї нежитлової споруди (сарай), яка знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 липня 2014 року змінено та ухвалено нове рішення, яким доповнено резолютивну частину рішення. В абзаці третьому після слів «шляхом демонтажу (знесення) частини своєї нежитлової споруди (сарай)» словами «площею 3,8 кв. м». У решті рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач є власником земельної ділянки, має право користування та володіння, а відповідач порушує правила добросусідства, самовільно зайняв частину земельної ділянки ОСОБА_4

Крім того, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що резолютивну частину рішення суду першої інстанції слід доповнити відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи від 25 листопада 2015 року № 3341/24 словами «площею 3,8 кв. м».

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 липня 2014 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик