Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Закропивного О.В., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області, Головного Управління ДКС України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди та судових витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, у якому просила стягнути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області (далі − відділ примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області) матеріальну шкоду у розмірі 85 грн 43 коп. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн шляхом списання ДКС України цієї суми з рахунків відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області.

На обґрунтування вимог вказала, що у вересні 2011 року до відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області направлено заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-7977/10/1570, виданого Одеським окружним адміністративним судом 06 вересня 2011 року про стягнення з Державного бюджету України на її користь компенсації за втрачений заробіток та витрати, пов'язані із прибуттям до суду, у розмірі 85,43 грн. У зв'язку з винесеною державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області постановою про повернення вищевказаного виконавчого документа ОСОБА_6 були оскаржені дії державного виконавця до суду.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року у справі № 1570/4752/2012, яка залишена ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року без змін, адміністративний позов ОСОБА_6 задоволено частково: визнано неправомірними дії державного виконавця Середи В.Ю. відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області щодо винесення постанови 27 червня 2012 року про повернення виконавчого листа № 2а-7977/10/157О та бездіяльність щодо несвоєчасного направлення зазначеної постанови позивачу; визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Середи В.Ю. відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області від 27 червня 2012 року про повернення виконавчого листа № 2а-7977/10/1570.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області, ГУ ДКС України в Одеській області на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1 500 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що у вересні 2011 року до відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області направлено заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2-а-7977/10/1570, виданого Одеським окружним адміністративним судом 06 вересня 2011 про стягнення з Державного бюджету України на її користь компенсації за втрачений заробіток та витрати, пов'язані із прибуттям до суду, у розмірі 85 грн 43 коп. У зв'язку з винесеною державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області постановою про повернення вищевказаного виконавчого документа ОСОБА_6 були оскаржені дії державного виконавця до суду.

У подальшому постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року у справі № 1570/4752/2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2013 року, адміністративний позов ОСОБА_6 задоволено частково: визнано неправомірними дії державного виконавця Середи В.Ю. без змін щодо винесення постанови 27 червня 2012 року про повернення виконавчого листа № 2а-7977/10/157О та бездіяльність щодо несвоєчасного направлення зазначеної постанови позивачу; визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Середи В.Ю. відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області від 27 червня 2012 року про повернення виконавчого листа № 2а-7977/10/1570.

Згідно із ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в частинах 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі ст. 1172 ЦК Українипокладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

За правилами ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 61, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із їх доведеності та обґрунтованості, оскільки постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2012 року, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність посадової особи відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області, таким чином, наявні правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, адже копії чеків, які надала ОСОБА_6 на підтвердження цих позовних вимог, не містять інформації щодо особи, яка їх придбала.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, так як вимоги до Головного Управління ДКС України в Одеській області про стягнення моральної шкоди позивачем не заявлялись, а ставилось питання про стягнення з рахунку Відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області шляхом їх списання з Головного Управління ДКС України в Одеській області з рахунків Відділу примусового виконання рішень УДВС України ГУЮ в Одеській області. Проте, відповідачем у даній справі повинен бути відповідний орган державної виконавчої служби, а саме Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, так як до їх складу входять відділи примусового виконання рішення, котрі не визначені Законом України «Про державну виконавчу службу», як самостійні органи виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі, як відповідачів у справі.

Однак виходячи з положень ст. 1176 ЦК України суд першої інстанції правильно стягнув на користь позивача моральну шкоду з державної установи, яка реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів та здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року скасувати, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: О.В. Закропивний А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак