У х в а л а

іменем україни

18 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заінтересована особа: ОСОБА_4, про відстрочення виконання рішення суду, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2015 року по справі № 643/12083/14ц про стягнення з нього на користь ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 263 300 грн, нараховані відсотки за вкладом в розмірі 11 036 грн 96 коп. судові витрати в сумі 2 743 грн 36 коп., строком до 06 січня 2016 року.

Зазначає, що у банка склались обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме банк припинив свою діяльність на території АРК і м. Севастополя і закрив відокремлені підрозділи банку. Окупаційна влада в Криму ще з травня 2014 року фактично здійснила конфіскацію частини майнового комплексу ПАТ КБ «ПриватБанк», що використовувався у банківській діяльності відокремленого структурного підрозділу − Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: приміщення банку, банкоматів, терміналів, банкоматів. Все майно банку в Криму було передано в довірче управління АНО «ФЗВ» яке користується, володіє і розпоряджається всім майном банку: нерухомістю, транспортом, банкоматами, терміналами, грошовими коштами, правами та всіма зобов'язаннями.

Крім того, заочним рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 16 вересня 2014 року зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Кримського регіонального управління припинити протиправні дії (бездіяльність), які проявляються у невиконанні зобов'язань, які випливають з укладених договорів банківського вкладу та договорів банківського рахунку на суму 5, 85 рублів.

Також, події пов'язані з політичною кризою та воєнними діями на Сході України призвели до відтоку розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих в ПАТ КБ «ПриватБанк», та необхідністю отримання рефінансування від НБУ. З початку 2014 року обсяг коштів на рахунках фізичних та юридичних осіб знизився на 36,8 млрд. грн, в тому числі депозитів та рахунків в гривні на 10,9 млрд. грн., обсяг доларових депозитів та рахунків клієнтів скоротився на 1.64 млрд дол., в евро на 267 млн. евро. З початку березня 2014 року в Донецькій та Луганській областях здійснювалися підпали банкоматів та відділень, захоплювалися приміщення, де розташовані відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», здійснювалось незаконне заволодіння інкасаторським та іншим транспортом Банка, відповідачем були понесені втрати, які на сьогоднішній день не відшкодовані.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні підстави передбачені ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року залишити беззмін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

А.О.Леванчук

І.К.Парінова