АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2910/16 Справа № 208/7255/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із вказаним позовом, посилаючись на те, що 18 лютого 2013 року згідно розписки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (ОСОБА_4В.) уклали договір позики коштів, згідно якого ОСОБА_2 надав останній грошову суму у розмірі 50000 грн. Проте відповідач надані їй грошові кошти не повернула, на його звернення в усній та письмових формах не відповідає та уникає зустрічей, а тому, просить стягнути із відповідача на його користь 50000 грн. наданих згідно розписки від 18 лютого 2013 року та судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2016 року у відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 18 лютого 2013 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 50000 грн., що було складено розписку, в якій остання зокрема зазначила, що вказані грошові кошти вона отримала у повному обсязі та претезій з приводу грошових коштів немає. (а.с.5)

Згідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись із даними позовними вимогами вказував, що він надав грошові кошти відповідачці в сумі 50000 грн. саме в борг, які вона зобовязана повернути, але після його неодноразових звернень ці грошові кошти повернуті не були, проте з такими вимогами погодитися не можна з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.

У справі, яка переглядається в апеляційном у порядку, з розписки, складеної 18 лютого 2013 року, вбачається, що відповідач отримала від позивача 50000 грн. та вказані грошові кошти вона отримала у повному обсязі і претезій з приводу грошових коштів немає

Отже, розписка про отримання грошових коштів не містить зобовязання про їх повернення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, як на підставу задоволення позовних вимог позивач надав до суду розписку та лист вимогу про повернення грошових коштів, проте доказів того, що грошові кошти надавилися відповідачці в борг суду надано не було, а відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях, у звязку з чим суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно дав оцінку зібраним по справі доказам та обставинам є необгрунтованими, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду, а тому вони не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді