Справа № 353/192/16-ц
Провадження № 2/353/132/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

cекретаря - Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 17.10.2005 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 64. Від шлюбу у них народилась одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує, що вона з Відповідачем тривалий час перебуває у поганих відносинах, що призвело до повної втрати взаєморозуміння між ними, поваги один до одного та небажання спільно проживати. Тривалий час їхній шлюб існує тільки формально, у подружжя відсутні спільні інтереси та спільний побут. Шлюбні відносини між ними припинилися. Позивачка вважає, що збереження шлюбу не можливе, а тому просила шлюб між ними розірвати, місце проживання малолітньої дитини визначити за її місцем проживання та залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

18.03.2016 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області сторонам по справі було надано один місяць для примирення, у зв'язку з цим провадження в справі було зупинено до закінчення строку для примирення. 18.04.2016 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області провадження у справі було відновлено.

В судове засідання Позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що примирення між нею та Відповідачем не відбулось, позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що примирення між ним та Позивачкою не відбулось, позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2005 року між Позивачкою та Відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 64), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). За час перебування у шлюбі у них народилась одна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується її копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що Відповідач та Позивачка шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не відбулось. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки і даний шлюб слід розірвати.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою сторін. Враховуючи те, що Позивачка просила місцем проживання дитини, визначити її місце проживання, а Відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що місцем проживання малолітньої: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити місце проживання її матері - ОСОБА_1 (Позивачка).

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 17 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 64 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначити місце проживання її матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 223 ЦПК України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна