Ухвала

іменем україни

10 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6 про надання розстрочки виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 303 774 грн 30 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення на 13 років - до 08 лютого 2028 року, шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 2 005 грн 31 коп.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року, задоволено заяву ОСОБА_6

Розстрочено виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 303 774 грн 30 коп. на період з 15 червня 2015 року по 15 лютого 2028 року для ОСОБА_6 рівними частинами щомісячно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 2 005 грн 31 коп.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючі заяву, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що наявні виняткові обставини, які утруднюють виконання судового рішення, як передбачено ст. 373 ЦПК України, зокрема, на утриманні заявниці перебуває двоє неповнолітніх дітей, а вона є матір'ю-одиночкою, її річний дохід за 2014 рік складає 8 000 грн та 4 668 грн допомога на дітей.

З урахуванням наявності цих обставин суд відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України розстрочив виконання судового рішення.

Проте з ухвалою суду апеляційної інстанції погодитись не можна, оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Судами встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 303 774 грн 30 коп. за кредитним договором.

31 березня 2015 року відкрито виконавче провадження Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

ОСОБА_6, посилаючись на своє тяжке матеріальне становище, малозабезпеченість та що на її утриманні двоє неповнолітніх дітей, звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення на підставі ст. 373 ЦПК України.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Отже, задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд не виконав вимог процесуального права та на порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив доводів апеляційної скарги позивача про те, що відповідачка не надала доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, що дають можливість розстрочки виконання рішення суду, не надав належної оцінки цим обставинам, та не перевірив правильності висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для розстрочки виконання рішення суду першої інстанції.

Не з'ясував, чи є наведені заявником обставини такими, що мають характер особливих чи виняткових, та чи є ці обставини такими, що утруднюють чи унеможливлюють виконання судового рішення, зробив передчасний висновок про наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення на підставі ст. 373 ЦПК України.

Не врахував, що така розстрочка може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Не перевірив, чи не порушує розстрочення виконання рішення про стягнення боргу за кредитним договором права банку на звернення до суду із відповідним позовом та захист своїх прав у такий спосіб, чи не порушує це принципи, закріплені у ст. 3 ЦПК України, та загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність, розумність (ст. 3 ЦК України), що виражається у встановленні рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу, не надав цим обставинам належної оцінки, постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права.

Оскільки при вирішенні цього питання судом апеляційної інстанції порушені норми процесуального права, ухвалу апеляційного суду потрібно скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 липня 2015 року, скасувати, питання передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко