Справа № 353/270/16-ц
Провадження № 2/353/182/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

за участю: cекретаря - Мороз М.І.

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 03.02.2009 року розірвано. Вказує, що діти проживають з нею, а відповідач проживає окремо. З моменту припинення спільного проживання відповідач жодного разу не відвідав своїх дітей, не спілкувався з ними, не телефонував, не цікавився їхнім здоров'ям та розвитком, не приймав участі у їх вихованні, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, позивачка просила позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 Зазначила, що відповідача не бачила більше семи років, останній жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти не сплачує, з дітьми не спілкується, не цікавиться їх розвитком та навчанням, не приймає участі у їх вихованні, тобто не виконує своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був двічі належним чином повідомлений.

Тому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з врахуванням того, що відповідач про причини неявки не повідомив, а позивачка подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можна провести заочний розгляд справи.

Представник органу опіки та піклування Тлумацької РДА в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмове клопотання, в якому вказав, що органом опіки та піклування Тлумацької РДА було надано висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, а тому просив розгляд справи провести без його участі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що вона є матір'ю позивачки та проживає по сусідству з нею. Ствердила, що не бачила бувшого зятя більше шести років, відповідач та його родичі фінансово не допомагають утримувати дітей, їх вихованням та їх проблемами не цікавляться, дітей не відвідують та не спілкуються з ними. Зазначила, що під час перебування у шлюбі, після його розірвання в 2009 році та на даний момент відповідач зловживає алкоголем та ніде не працює. Перебуваючи у шлюбі, відповідач неодноразово бив її доньку, діти його боялись, бо він вчиняв скандали.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає по сусідству з позивачкою. Ствердила, що не бачила відповідача біля семи років, останній фінансово не допомагає утримувати дітей, будь-які відомості про те, що відповідач спілкується з дітьми, їй не відомі, на день народження та свята відповідач до дітей не приїжджає, подарунків та гостинців не передає. Зазначила, що відповідач та його мати вихованням та навчанням дітей не цікавляться, школу, де навчаються діти, не відвідують, чим захоплюються діти їм також не відомо. Вважає, що відповідач взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків.

Заслухавши позивачку, пояснення свідків, врахувавши думку органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини зазначає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. В свою чергу статтею 14 зазначеного Закону зазначається, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Аналогічні норми містить і стаття 9 Конвенції ООН про права дитини: «Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини».

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А ст. 150 Сімейного Кодексу України прямо передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо існують наступні підстави: батьки не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

При вирішенні даного спору суд враховує, насамперед, інтереси неповнолітньої дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновленнябатьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивачка) перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03.02.2009 року було розірвано (актовий запис № 14), що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9). За час перебування у шлюбі у них народилось троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с. 3, 4), де в графі батько вказано ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 14.03.2016 року ОСОБА_1 (позивачка) проживає по АДРЕСА_1, та у неї на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (учень 8-го класу Гончарівського НВК), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (учениця 6-го класу Гончарівського НВК), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (учениця 3-го класу Гончарівського НВК). Батько дітей зареєстрований в с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, однак, фактично там не проживає, до дітей не приїжджає, матеріальної допомоги не надає (а.с. 5). Відповідно до довідки Гончарівського НВК № 17 від 10.03.2016 року ОСОБА_2 (відповідач) з 2008 року не відвідував Гончарівський НВК та не цікавився навчанням своїх дітей (а.с. 6). ОСОБА_1 (позивачка) перебуває на обліку в УСЗН та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року, що підтверджується копією довідки УСЗН Тлумацької РДА Івано-Франківської області № 816 від 23.03.2016 року та копією посвідчення (а.с. 7, 8)

Згідно ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вказаний висновок є обов'язковим при вирішенні даної категорії справ відповідно до ст.ст. 19 СК України.

Згідно висновку № 343/01-18/02 від 25.04.2016 року Тлумацької РДА Івано-Франківської області, як органу опіки та піклування, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, було проведено відповідну перевірку і встановлено, що у позивачки та відповідача за час перебування у шлюбі народилось троє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 03.02.2009 року шлюб між сторонами було розірвано. З часу розірвання шлюбу відповідач жодного разу не навідував своїх дітей, не спілкувався з ними, участі у їх вихованні не приймає, матеріальної та фінансової допомоги не надає. ОСОБА_2 (відповідач) на засідання комісії не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце її проведення. Враховуючи вищенаведене, та те, що ОСОБА_2 (відповідач) ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, орган опіки та піклування Тлумацької РДА, вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 (відповідача) батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 34).

При прийняття рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, враховує висновок органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (відповідача) стосовно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який узгоджується як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 (відповідач) за станом свого психічного здоров'я усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними, а також мав юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку. Він був зобов'язаний брати участь у вихованні дітей і мав право на особисте спілкування з ними. Проте ОСОБА_2 (відповідач) таким правом не скористався, самоусунувшись від нього, залишивши дітей без свого піклування та не бажаючи і на сьогоднішній день займатись їх утриманням та вихованням.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 (відповідач) умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, нездатний забезпечити їм нормальні умови проживання, розвитку та виховання, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь позивачки витрати понесені нею по сплаті судового збору (квитанція № 0.0.526232401.1 від 24.03.2016 року, а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 19, 151, 163, 164, 166, 169, 180 Сімейного кодексу України, п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 3, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини, ч. 2 ст. 11, ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, фактичного жителя АДРЕСА_2, батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, які зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в с. Гончарів Тлумацького району Івано-Франківської області, фактичного жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12, жительки АДРЕСА_1 - 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривню 20 копійок на відшкодування витрат понесених позивачкою по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна