Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

та народних засідателів Носової Л.В.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П..,

за участю:

заявника ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Орган опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2, зацікавлена особа Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуном заявника.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 02 жовтня 1982 року між позивачкою та ОСОБА_3 укладено шлюб, який був зареєстрований Славською сільською радою Сколівського району Львівської області.

Тривалий час її чоловік хворіє на тяжке хронічне захворювання та перебуває на лікуванні у психіатра, невропатолога. Він неодноразово лікувався у різних закладах, однак стан його психічного здоровя з часом тільки погіршувався, і 26.01.2015 року його було визнано інвалідом першої групи «Б», про що свідчить видана йому довідка.

Внаслідок хронічного психічного розладу ОСОБА_3 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує догляду та сторонньої допомоги, а також контролю і в звязку з цим може бути визнаний недієздатним.

Позивачу необхідно звернення до суду необхідно для призначення її опікуном її чоловіка, а оскільки вона є його найближчим родичем, яка дбає про нього, доглядає та проживає з ним, тобто здійснює фактичне опікунство його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи та додатково надані, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною ОСОБА_3 та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Тривалий час її чоловік хворіє на тяжке хронічне захворювання та перебуває на лікуванні у психіатра, невропатолога. Він неодноразово лікувався у різних закладах, однак стан його психічного здоровя з часом тільки погіршувався, і 26.01.2015 року його було визнано інвалідом першої групи «Б», про що свідчить видана йому довідка.

Зазначене підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0364592 від 26.01.2015 року, згідно якої у ОСОБА_3 встановлено першу групу інвалідності групи «Б», та згідно даної довідки він потребує часткового стороннього догляду та допомоги.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 130285, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, 02 жовтня 1982 року, про що складено відповідний актовий запис, № 25.

Тобто документально підтверджено, що заявник ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3.

Відповідно до довідки ЛКК № 138/3 від 07.10.2015 року ОСОБА_2 є практично здоровою.

Актом обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 22.09.2015 року підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, спільно із: чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8 та внучкою ОСОБА_6 09.01.2015 року, квартира 4-ох кімнатна, житлова площа 49,40 кв. м., загальна площа 75,70 кв. м., розташована на шостому поверсі.

ОСОБА_2 дійсно надає постійну допомогу та забезпечує догляд за хворим чоловіком, якого він потребує.

У відповідності до ст. 239 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

За ухвалою від 12.01.2016 року судом було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вирішення якої поставити наступні запитання:

1) чи хворіє ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на психічну хворобу;

2) чи розуміє ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значення своїх дій та чи може керувати ними.

Заявником був наданий суду висновок № 52 від 31.03.2016 року Обласної психіатричної лікарні м. Берегово з якого вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді виявляє ознаки вираженого психоорганічного синдрому з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовими розладами внаслідок органічного ураження головного мозку (черепно-мозкової травми), про що свідчать дані про перенесену в 2011 році черепно-мозкову травму, дані диспансерного обліку у психіатра та невропатолога, наявність встановлення 1 «Б» групи інвалідності по даному захворюванню та клінічні ознаки розлади мислення, виражене інтелектуальне-мнестичне зниження, емоційно-вольові порушення, неврологічна симптоматика і т.д.

По психічному стану не можу розуміти значення своїх дій та керувати ними.

22 квітня 2016 року на адресу суду надіслано також подання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування від 18.04.2016 року № 278/28.09-07, згідно з яким виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування не заперечує щодо призначення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном чоловіка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі визнання його недієздатним, та повідомлено, що інші особи з приводу встановлення опіки над ОСОБА_3 до органу опіки та піклування Ужгородської міської ради не звертались.

За положеннями ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням про це (ч. 1 ст. 40 ЦК України).

Недієздатність втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обовязки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обовязкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоровя, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, память та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування, що також передбачено ст. 241 ЦПК України.

Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вираженого психоорганічного синдрому з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовими розладами внаслідок органічного ураження головного мозку (черепно-мозкової травми), та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тобто наявні всі ознаки для визнання його судом недієздатним, тому заява в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, за поданням органу опіки та піклування суд також вважає за необхідне встановити опіку над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і призначити опікуном заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги заявника є підставними і підлягають до задоволення.

Тому, керуючись ст. ст. 218, 223, 240, 241, 294, 296 ЦПК України, ст.ст. 39, 40, 60 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Орган опіки і піклування Ужгородського міськвиконкому, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11.

Встановити опіку над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, та призначити його опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем реєстрації ОСОБА_3.

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2015.

Головуючий суддя Н.В. Дергачова

Народні засідателі Н.П. Дубиніна

ОСОБА_7