Справа № 544/1172/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря Костенко Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (представника юридичної особи),

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ( далі - ПАТ КБ ) Хрещатик до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 19.12.2014 позовні вимоги ПАТ КБ «Хрещатик» відносно відповідача ОСОБА_2 виділені в самостійне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 039-пп від 21.02.2008 , відповідно до якого ОСОБА_2 було надано кредит у сумі 1 000 000 грн., з кінцевим терміном повернення 19.02.2013 (з урахуванням змін № 1 від 10.04.2008,) та щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17, 5% річних (п.1.1 Кредитного договору).

Відповідно до п.4.4 кредитного договору, погашення кредиту проводиться в строк відповідно до графіка погашення кредиту, вказаного в Додатку №1 до договору, що є невідємною частиною договору.

Згідно п.4.3 кредитного договору, відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно, починаючи з дня виникнення позичкової заборгованості, за фактичний термін користування кредитом з урахуванням суми заборгованості, діючої процентної ставки та фактичної кількості календарних днів у місяці/році і сплачується позичальником не пізніше останнього банківського дня місяця, в якому здійснюється нарахування відсотків за кредит, та одночасно із сплатою останнього платежу по кредиту.

Станом на 08 липня 2013 року загальна заборгованість по кредиту становить 1 976 262, 77 грн, з них: прострочена заборгованість по кредиту становить 1 000 000 (один мільйон) грн; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 740 450 (сімсот сорок тисяч чотириста пятдесят ) грн 17 коп.; пеня за не своєчасне погашення кредиту 138 788 (сто тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 87 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 97 023 (девяносто сім тисяч двадцять три) грн 73 грн.

Відповідно до п. 6.2.1 кредитного договору у випадках прострочення погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом та/або комісій, встановлених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань.

Станом на 08 липня 2013 року пеня за прострочку погашення відсотків за кредитом становить 97 023 грн.

Позичальнику направлялися листи з вимогами про погашення простроченої заборгованості, в яких банк вимагав від останнього усунути допущені порушення зобовязань по кредитному договору. Однак, відповідач не надав відповіді на претензії банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по кредиту у сумі 1 976 262, 77 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що кредитні кошти від ПАТ КБ «Хрещатик» він не отримував. Зазначив, що між ним та батьком поручителя за договором ОСОБА_3 ОСОБА_4 була домовленість про співпрацю та ведення бізнесу на території Пирятинського району. Його підпис на кредитному договорі мав формальний характер, оскільки гроші йому банком не передавалися, він не мав наміру погашати цей кредит, гарантією його повернення було передане ОСОБА_3 в іпотеку нерухоме майно, яке належало йому та ТОВ «Діана».

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «Хрещатик» є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено:

Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик», що є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною особою ОСОБА_2 21.02.2008 було укладено Кредитний договір № 039-пп, відповідно до якого ОСОБА_2 банком надано кредит у сумі 1 000 000 грн., з кінцевим терміном повернення 19.02.2013 (з урахуванням змін № 1 від 10.04.2008) та щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 17, 5% річних (п.1.1 Кредитного договору) (а.с.14-16,18 т.1).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Свої зобовязання за кредитним договором №039-пп від 21.02.2008 позивач виконав належним чином, зокремавидав позичальнику кредит, що підтверджується заявами на видачу готівки від 21.02.2008 та від 10.04.2008 (а.с.19,20 т.1).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він не отримував кредитні кошти від банку як такі, що суперечать зібраним у справі доказам. Зокрема, за висновком судової почеркознавчої експертизи, проведеної за клопотанням відповідача, встановлено, що підпис у графі « підпис отримувача » на заяві про видачу готівки у сумі 700 000 грн №236 від 21.02.2008 та на заяві про видачу готівки у сумі 300 000 грн №553 від 10.04.2008 виконано самим ОСОБА_2 (т.2 а.с.217-232).

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У разі заперечення особою належності їй підпису на документі єдиним належним засобом доказування цього факту є висновок експертизи, оскільки це потребує спеціальних пізнань у галузі науки.

У відповідності з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Водночас підстав не довіряти висновку судово-почеркознавчої експертизи, який є категоричним, у суду не має. Інших доказів, які б могли спростувати висновок експертизи та підтвердити заперечення відповідача, суд не знайшов.

Висновком вищевказаної експертизи підтверджено також виконання відповідачем ОСОБА_5 підпису та рукописного запису у графі «Позичальник» у кредитному договорі №039-пп від 21.02.2008 та Додатку №1 до нього, підпису відповідача у Змінах №1 від 10.04.2008 до кредитного договору №039-пп від 21.02.2008, у заяві про надання кредиту у сумі 700 000 грн терміном на 5 років від 20.02.2008, на анкеті позичальника-фізичної особи для отримання кредиту від 20.02.2008, на заяві про збільшення суми кредиту на 300 000 грн від 08.04.2008. Таким чином, спростовуються також доводи відповідача про те, що він не знав про збільшення суми виданого кредиту на 300 000 грн та жодних документів у звязку з цим не підписував. Виконання рукописних записів у заяві про надання кредиту у сумі 700 000 грн терміном на 5 років від 20.02.2008 та анкеті позичальника-фізичної особи для отримання кредиту від 20.02.2008 іншою особою, а не відповідачем, за наявності підпису самого ОСОБА_2 на цих документах, не спростовує у сукупності з іншими доказами у справі факту укладення саме відповідачем кредитного договору з ПАТ КБ «Хрещатик»(т.2 а.с.217-232).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.4.4 кредитного договору, погашення кредиту має проводитися в строк відповідно до графіка погашення кредиту, вказаного в Додатку №1 до договору, що є невідємною частиною договору.

Згідно п.4.3 кредитного договору, відсотки за користування кредитом нараховуються кредитом щомісячно, починаючи з дня виникнення позичкової заборгованості, за фактичний термін користування кредитом з урахуванням суми заборгованості, діючої процентної ставки та фактичної кількості календарних днів у місяці/році і сплачується позичальником не пізніше останнього банківського дня місяця, в якому здійснюється нарахування відсотків за кредит, та одночасно із сплатою останнього платежу по кредиту.

Позичальник зобовязувався повернути кредит кредитору у строки та порядку, передбачені договором та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом.

Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Взяті на себе кредитні зобовязання відповідач ОСОБА_2 за договором від 21 лютого 2008 року належним чином не виконував.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2.1 кредитного договору у випадках прострочення погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом та/або комісій, встановлених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення виконання зобовязань.

Станом на 08 липня 2013 року пеня за не своєчасне погашення кредиту нарахована банком у сумі 138 788,87 грн, пеня за прострочку погашення відсотків за кредитом - 97 023 грн (а.с.21).

Станом на 08 липня 2013 року загальна заборгованість по кредиту становила 1 976 262, 77 грн., з них: прострочена заборгованість по кредиту 1 000 000 (один мільйон) грн; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 740 450 (сімсот сорок тисяч чотириста пятдесят ) грн 17 коп.; пеня за не своєчасне погашення кредиту 138 788 (сто тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 87 коп; пеня за несвоєчасне погашення відсотків 97 023 (девяносто сім тисяч двадцять три) грн 73 грн. (а.с.21-31 т.1).

Відповідачу направлялися листи з вимогами про погашення простроченої заборгованості (лист від 09.02.2012 № 70/2-22-04/350, /лист №38/23-04/3686 від 17.09.2010), в яких банк вимагав усунути допущені порушення зобовязань по кредитному договору (а.с. 34-35, 37) Однак, відповідач не надав відповіді на претензії банку і не виконав в повному обсязі вимоги щодо усунення зазначених порушень.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позичальник ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору №039-пп від 21 лютого 2008 року, вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості за кредитом, по відсотках за користування кредитом, пені, підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача 3 441 грн понесених судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та ст.ст. ст.ст. 526, 530, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Хрещатик до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, народження 01.10.1955, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 8А, ідентифікаційний код: 19364259) заборгованість за кредитним договором №039-пп від 21.02.2008 в сумі 1 976 262 (один мільйон девятсот сімдесят шість тисяч двісті шістдесят дві) грн 77 коп., у тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 1 000 000 (один мільйон) грн; прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам 740 450 (сімсот сорок тисяч чотириста пятдесят) грн 17 коп.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 138 788 (сто тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн 87 коп.; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 97 023 (девяносто сім тисяч двадцять три) грн 73 коп.

Стягути з ОСОБА_2, народження 01.10.1955, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Хрещатик (01001, м. Київ, вул.. Хрещатик, 8А, ідентифікаційний код: 19364259) витрати по сплаті судового збору в сумі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одну) грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Суддя - О.О. Сайко

Повний текст рішення виготовлений 17.05.2016