УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,
суддів: Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,Остапчука Д.О., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, третя особа - компанія «Sandypool Limited», про визнання дій нотаріуса протиправними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 з вчинення виконавчого напису від 22 березня 2015 pоку, зареєстрованого за № 188, про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків у сумі 4 952,01 євро за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 21 квітня 2008 року із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142 000 грн.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, без наявності доказів безспірності заборгованості, за наявності претензій та зауважень ТОВ «МСП Ніка-Тера» щодо порядку нарахування та пропуску строку нарахування боргу і вимог перерахувати суму боргу.

Крім того, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не враховано дотримання річного строку для його вчинення у відносинах між підприємствами, установами, організаціями з дня виникнення у кредитора права вимоги.

21 серпня 2015 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва позов ТОВ «МСП Ніка-Тера»задоволено.

06 жовтня 2015 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, мотивуючи свої вимоги тим, що судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подані заявником документи не свідчили та не підтверджували безспірності заборгованості боржника і виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідач безпідставно включив до суми заборгованості витрати, понесені за вчинення виконавчого напису, оскільки кредитним договором не передбачено стягнення цих коштів з позичальника.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав і він не позбавлений можливості звернутись з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З таким рішенням апеляційного суду погодитись не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судоверішення не відповідає.

Судами встановлено, що 21 квітня 2008 року між компанією «Sandypool Limited» та ТОВ «МСП Ніка-Тера» укладено договір кредиту, за яким кредитор надав товариству 1 000 000 євро строком до 20 квітня 2025 року, а товариство зобов'язалося їх повернути щомісячними платежами та сплатити відсоткову ставку за користування кредитом у встановленому розмірі річних відсотків, які розраховуються щомісяця, виходячи з фактичного періоду користування кредитними коштами на фактичну суму заборгованості за кредитом.

Боржник неналежно виконував взяті на себе зобов'язання і 22 березня 2015 року до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від компанії «Sandypool Limited» надійшла заява про вчинення виконавчого напису.

В заяві представник стягувача зазначив, що всього за період дії кредитного договору, з квітня 2008 року по 01 грудня 2014 року, заборгованість позичальника за нарахованими та несплаченими відсотками становить 5 015,41 євро. Останній платіж нарахованих відсотків позичальником був сплачений 30 вересня 2014 року, що свідчить про визнання позичальником свого боргу та перериває строк позовної давності.

До заяви стягувачем додані наступні документи: оригінал кредитного договору від 21 квітня 2008 року, укладеного між боржником та стягувачем, а також додаткових угод до нього № 1-11; оригінал виписки № 7 за кредитним рахунком від 17 лютого 2015 року № Y/21/04/08 станом на 01 грудня 2014 року; оригінал висновку від 20 січня 2015 року № 7/08/12 експертного економічного дослідження документів фінансово-кредитних операцій за заявою представника кредитора від 08 грудня 2014 року; довіреність представника компанії; свідоцтво від 19 березня 2015 року, видане приватним нотаріусом, про те, що він направив заяву компанії боржнику із вимогою перерахувати суму боргу за кредитним договором в семиденний строк після одержання заяви, яка 06 березня 2015 року отримана товариством.

На підставі цієї заяви та доданих до неї документів 22 березня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 188, про стягнення з ТОВ «МСП Ніка-Тера» на користь компанії заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 4 952,01 євро за період з 29 грудня 2014 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 21 квітня 2008 року із змінами та доповненнями та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 142 000 грн.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не виконав вимог ст. ст. 10, 213, 214, 303 ЦПК України щодо повноти та всебічності розгляду справи та перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, зробив передчасний висновок про відмову в задоволенні позову.

Суд не перевірив правильність висновків суду першої інстанції та доводів позивача про те, що виконавчий напис вчинено без наявності необхідних документів щодо підтвердження безспірності боргу та про ведення між сторонами кредитного договору претензійної роботи щодо суми боргу та додержання строків на звернення про вчинення виконавчого напису за окремими платежами, не надав цим обставинам відповідної оцінки та не навів відповідних доводів, не перевірив дотримання нотаріусом вимог ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, зробив передчасний висновок про відмову у задоволенні позову.

Натомість, пославшись на те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав як на підставу для відмови у задоволенні позову, не розглянув позовні вимоги по суті та не навів відповідних обґрунтувань на спростування доводам позивача і висновків суду першої інстанції.

Крім того, не врахував, що позови у справах зазначеної категорії повинні задовольнятися за умови перевірки дій нотаріуса на предмет законності та оцінкою належних та допустимих доказів з урахуванням вимог ст. ст. 57- 66, ст. 212 ЦПК України.

Натомість, зробивши висновок про те, що належним способом захисту в цьому випадку є звернення до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, апеляційний суд не перевірив, та не навів мотивів за правилами якого судочинства підлягає розгляду ця справа між двома юридичними особами та чи підлягає вона розгляду в порядку та за правилами ЦПК України, не зробив відповідного висновку щодо цих обставин, не перевірив суб'єктний склад сторін у справі та характер спірних відносин, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної інстанції вимог процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є підставою для скасування ухваленого рішення апеляційного суду і направлення справи на новий розгляд, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» задовольнити частково, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян
Судді: Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко О.В. Попович