Справа № 541/721/16-ц
Номер провадження 2/541/480/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2016 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Гриб М.В.,

при секретарі Непокупній Л.М.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до Гаркушинської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

25 березня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Гаркушинської сільської ради Миргородського району про визнання права власності на земельну ділянку. В позові посилається на те, що 20 грудня 2008 року вона за договором купівлі-продажу прийняла у власність від ОСОБА_2 приватизовану земельну ділянку площею 0,2490 га кадастровий номер :01:001:0152, що розташована в с.Гаркушинці, вул.Миру, 16, Миргородського району Полтавської області. Проте, рішенням державного реєстратора, від 30 листопада 2015 року, їй було відмовлено в проведенні реєстрації права власності на вказану земельну ділянку з підстав розбіжності площі спірної земельної ділянки, оскільки у витязі із державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01 жовтня 2015 року вказано площу згаданої земельної ділянки не 0,2490 га, як у договорі купівлі-продажу, а 0,2474 га, яка є правильною. В звязку із вище викладеним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2474 га, кадастровий номер :01:001:0152, розташовану в с. Гаркушинці по вул. Миру, 16, Миргородського району, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримувала свої позовні вимоги і просила задовольнити її позов.

Представник відповідача, Гаркушинської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не зявився, своїх заперечень проти позову суду не подав і з клопотаннями про відкладення слухання справи до суду не звертався.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких обґрунтувань.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2008 року, посвідченому державним нотаріусом Другої Миргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_1 прийняла у власність приватизовану земельну ділянку площею 0,2490 га, кадастровий номер :01:001:0152, що розташована в с.Гаркушинці, вул.Миру, 16, Миргородського району Полтавської області (а.с.4), яка належала попередньому власнику, ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку також площею 0,2490 га (а.с.3).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції від 30 листопада 2015 року (а.с.13) позивачці ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну земельну ділянку з підстав розбіжності її площі у витязі із державного земельного кадастру про земельну ділянку та у договорі купівлі-продажу.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.10.2015 року правильна площа земельної ділянки під кадастровим номером :01:001:0152, що розташована в с.Гаркушинці, вул.Миру, 16, Миргородського району Полтавської області, становить 0,2474 га (а.с.11).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачка набула повне право власності на земельну ділянку внаслідок укладення угоди не забороненої законом, на даний час володіє і користуються нею. Це право на час розгляду справи в суді ніким не оспорюється.

Оскільки позивачка позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на земельну ділянку в позасудовому порядку з огляду на розбіжність її розміру в документах, а в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0152,. розташована в с. Гаркушинці по вул. Миру, 16, Миргородського району, становить площу 0,2474 га, і право позивачки на згадану земельну ділянку такої площі ніким не оспорюється, то суд, виходячи з принципу диспозитивності, вважає позовні вимоги позивачки доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд заочно

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2474 га., з кадастровим номером :01:001:0152, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. Миру, 16, в с. Гаркушинці Миргородського району Полтавської області.

Рішення може бути переглянуте Миргородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним до суду протягом 10 днів з дня отримання ним копії цього заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Миргородський міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4