У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу Проніної ВалеріїМиколаївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області и від 22 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 вересня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором

№ 324/А від 16 січня 2007 року на загальну суму 59 780, 56 грн, з яких:

23 138,27 грн -прострочена заборгованість по процентам; 12 900, 18 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 23 742, 11 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів, а також судові витрати у сумі 1 378 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 січня 2007 року між ВАТ

АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та

ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 324/А, за умовами якого ПАТ АБ «Укргазбанк» надав позичальнику кредит на суму 64 500 грн на строк з

16 січня 2007 року по 16 січня 2013 року і сплатою процентів за користування кредитом, у розмірі 6,5% річних.

Згідно з умовами п.3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту щомісячно до 16-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, у розмірі не менше 895 грн., а останній платіж 955 грн. Відповідно до п. 3.3.2 зазначеного договору проценти за користування кредитом відповідач повинен сплачувати щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 24лютого 2011 рокустягнуто на користь позивача заборгованість станом на 28 січня 2010 року у розмірі 65 572, 10 грн.

Позивач вважав, що у зв'зку з несвоєчасним виконанням відповідачем рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 лютого

2011 року, позичальник користувався кредитними коштами, а саме тілом кредиту протягом тривалого часу, а тому позивач має право на отримання нарахованих процентів за період фактичного користування кредитом, тобто з 29січня 2010 року по 9 вересня 2015 року(включно). Також вважав, що з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів відповідно до п.5.3 кредитного договору.

Відповідач та його представник позов не визнали, вважаючи його необґрунтованим, зазначивши, що за рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 24 люжтого 2011 року дійсно було стягнуто з

ОСОБА_3 заборгованість за вищевказаним кредитним договором. Дане рішення відповідач виконав у повному обсязі у 2014 році, а тому вважає, що більше ніяких коштів банку не винен. Крім того, представник відповідача наполягала на застосуванні строку позовної давності згідно ст. 261 ЦК України.

Рішенням Красноокняньського районного суду Одеської області від

22 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 1 вересня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором станом на 9 вересня 2015 року на загальну суму 40 601, 55 грн, а саме: прострочена заборгованість по процентам -

22 430,41 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту 6 300, 09 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів 11 871,05 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, Проніна В.М., яка діє в інтересах ПАТ АБ «Укргазбанк», звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано не погодились з періодом нарахування заборгованості по процентам, зазначеним позивачем, а саме з 29 січня 2010 року по 9 вересня 2015 року, та зазначали, що оскільки відповідач виконав рішення суду від 24 лютого 2011 року, сплативши заборгованість по наданому кредиту у повному обсязі у 2014 році, а тому стягненню підлягає прострочена заборгованість по процентам, за період з 29 січня 2010 року по день фактичного погашення наданого кредиту.

Крім того, суди розглядаючи вимоги позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів за період з 29 січня 2010 року по 9 вересня 2015 року щодо визначення їх розміру правильно керувались частиною третьою ст. 551 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про зменшення суми такої неустойки.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Красноокнянського районного суду Одеської області и від 22 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 1 вересня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою скаргу ПроніноїВалерії Миколаївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області и від 22 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 вересня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна