справа № 208/1174/16-ц
№ провадження 2/208/1384/16
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- відповідача ОСОБА_2,

- третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У своєму позові, з урахуванням уточнень до нього, позивач просить суд визнати дійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 20 вересня 1999 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_7, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі під № 887; визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, як на частку в спільному сумісному майні подружжя; визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8, померлої 06 серпня 2015 року.

В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що з 21 серпня 1963 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8. Від шлюбу мають синів: ОСОБА_3, ОСОБА_6. 06 серпня 2015 року ОСОБА_8 померла. 20.09.1999 році його дружина купила квартири АДРЕСА_2 у ОСОБА_2, договір був оформлений Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржі. 05 вересня 2015 року він подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої дружини. 08 лютого 2016 року нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 не посвідчений нотаріально. Дійсно його дружина вважала, що оформити документи на товарній біржі є достатнім. Ніяких претензій продавець квартири до його дружину не мала.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилався на обставини зазначені в позові, просить суд визнати дійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 20 вересня 1999 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_7, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі під № 887; визнати за ним право власності на ? частину квартири № в будинку № 4а по вулиці Ніколенко в м. Дніпродзержинську, як на частку в спільному сумісному майні подружжя; визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8, померлої 06 серпня 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому зсіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, не зявились надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Вислухавши сторони, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане 17 листопада 1963 року Дніпродзержинським Міськ бюро ЗАГС, актовий запис № 907.

Згідно до договору купівлі продажу від 20 вересня 1999 року, посвідченого Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі, реєстровий номер 128, ОСОБА_8 придбала квартиру АДРЕСА_3.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 04 серпня 2015 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 862.

Як вбачається з договору купівлі продажу нерухомому майна, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації реєстровий номер №21517 від 22 вересня 2009 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем за законом першої черги, так як згідно з положеннями цієї статті у першу чергу право на спадщину мають батьки, діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до розяснень приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 вих. №16/02-14 від 08 лютого 2016 року «про неможливу видачу документів на спадщину та на право власності у спільному майні подружжя», позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщини за законом після померлої його дружини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 не посвідчений нотаріально.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу" в редакції, чинний станом на 03 лютого 2001 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Повага до права людини на житло закріплена також у ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Так, у судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4. Даний договір було укладено по обопільній згоді сторін, умови договору сторонами виконано. Дана угода здійснена у відповідності до чинного законодавства та не суперечить йому, а тому договір укладений між сторонами є дійсним.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на наведене та враховуючи, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана під час шлюбу, а тому позивач та померла ОСОБА_8 набули по 1/2 частки вищезазначеної квартири.

Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, та сини: ОСОБА_6 та ОСОБА_3 відповідно до заяв відмовились від прийняття спадщини на користь чоловіка ОСОБА_1, а тому позовні вимоги обґрунтовані, доведені в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 16, 1216, 1261, 1297 ЦК України, ст. 60 СК України, ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 213, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5, укладений 20 вересня 1999 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_8, зареєстрований Дніпродзержинським філіалом Придніпровської товарної біржі № 887.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6, як на частку в спільному сумісному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8, померлої 06 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.