Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/611/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Берднікова Г. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

26.04.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та визнання недійсним правочину,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживача та визнання недійсним правочину.

В обгрнутування свої позовних вимог зазначив, що в серпні 2015 року з роздрукованого засобу масової інформації всеукраїнської газети «Діалог» дізнався про продаж тракторів білоруського виробництва та звернувся за вказаним в оголошенні номером. Продавцем вказаного товару виявилось товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», представництво (офіс) якого розташоване в м. Черкаси, вул. Хрещатик, 363.

Посилається на те, що 07 вересня 2015 року він приїхав за вищевказаною адресою, поспілкувавшись з продавцем в особі уповноваженої ОСОБА_3, ознайомився з пропозиціями продажу, прайс -листом.

Зваживши свої можливості позивач подав заявку на придбання трактору МТЗ 82.1.26 2012 року випуску вартістю 180 000 грн. шляхом виплати частками на рахунок продавця. Дійшовши згоди з продавцем про суттєві умови договору - строки поставки товару, його остаточну вартість та порядок виплат, погодився на укладення письмового договору.

До ознайомлення з текстом і підписання самого договору, уповноваженою особою продавцем йому було надано на бланку продавця інформацію для здійснення первинного платежу з номерами рахунку, сумою платежу та його призначення.

07 вересня 2015 року позивачем у відділенні «ПриватБанку», розташованого в приміщенні поруч о 15:55:41 було здійснено первинний платіж за договором в розмірі 50 000 грн. Того ж дня ОСОБА_2 з квитанцією повернувся до офісу ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», після чого йому було запропоновано підписати договір фінансового лізингу № 000472, виконаний на 12 сторінках дрібним шрифтом з додатками.

Зазначає, що на першій сторінці договору було зазначено в графі предмет договору марку/модель того трактору, який він мав намір придбати.

Детально ознайомившись з текстом договору, з'ясував, що на сторінці 6 в п. 8.2. зазначено, що укладаючи даний договір сторони погоджуються, що вартість предмету лізингу на момент укладання договору становить 21276,00 доларів США з урахуванням ПДВ.

На час укладання договору лізингу, відповідно до обмінного курсу долара США до української гривні, гривневий еквівалент вартості предмету лізингу становить 500000 грн. з ПДВ. якого навіть не було у прайс - листку.

Вказує те, що ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» ввело його в оману, оскільки у випадку розірвання договору лізингу № 000472 від 07.09.2015 року з його ініціативи у п. 12.1 зазначено, що адміністративний платіж не повертається.

В договорі лізингу на першій сторінці, серед визначення термінів договору, адміністративний платіж зазначений продавцем, як першочерговий одноразовий платіж, який входить до суми першого платежу, що підлягав сплаті Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції. Крім того зазначена модель трактора у передбачений договорм строки позивачу доставлено не було, оскільки відсутня у наявності. За таких обставин ОСОБА_2 просив відповідача повернути йому сплачений первинний платіж.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір фінансового лізингу №000472, що укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 07 вересня 2015 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_2 50000 (п'ятдесят тисяч) грн., сплачених як адміністративний платіж за договором фінансового лізингу №000472 від 07 вересня 2015 року та судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Товариство з обмежаною відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» звернулося з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначило, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 вересня 2015 року між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО та ОСОБА_2 укладено договір № 000472 фінансового лізингу з додатками.

Згідно з п.1.1. договору є транспортний засіб - трактор марки МТЗ 82.1.26, який відповідач зобов'язався передати у користування позивачу в строк та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.8.1 договору, вартість предмета лізингу, на момент укладення договору, становить 21276 доларів США з урахуванням ПДВ, згідно обмінного курсу долара США до української гривні, на фактичну дату укладення вказаного Договору.

Згідно обмінного курсу долара США до української гривні, гривневий еквівалент вартості предмета лізингу на час укладання договору становить 500000 грн. з ПДВ.

Пунктом 9.7 договору передбачено ,що кошти, які сплачуються лізингоодержувачем до моменту отримання предмета лізингу, незалежно від їх призначення яке вказується у квитанції, зараховуються по даному договору у наступному порядку: адміністративний платіж; авансовий платіж; комісія за передачу предмета лізингу.

Згідно договору лізингу, а саме переліку термінів визначено, що адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату.

Відповідно до Додатку № 1 до договору фінансового лізингу № 000472 від 07.09.2015 року встановлено та погоджено сторонами відсотки та вартість предмету лізингу, а також зазначено, що адміністративний платіж становить 10% від вартості предмета лізингу, а саме 2127,66 доларів США ( а.с. 11).

07 вересня 2015 року ОСОБА_2 було подано заяву про надання трактору МТЗ - 82.1.26 2012 року випуску, вартістю 180000 грн. (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що згідно з квитанцією від 07 вересня 2015 року позивачем сплачено на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» 50000 грн., призначення платежу: адміністративний платіж за договором фінансового лізингу №000472 (а.с. 13).

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до прайс - листа, вартість трактору МТЗ - 82.1.26 2012 року випуску становить 180000 грн. вартість трактору МТЗ - 82.1.26 2012, 500000 грн. у переліку немає (а.с. 14).

15 вересня 2015 року ОСОБА_2 звертався до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» з заявою, в якій посилаючись на те, що при укладенні договору фінансового лізингу він був введений в оману, просив його розірвати та повернути йому сплачені 50000 грн. (а.с. 37).

Відповідно до ч.1 ст. 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 807 ЦК України визначено, що предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об'єкти, а також інші речі, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.

Лізингоодержувач має право вимагати відшкодування збитків, у

тому числі повернення платежів, що були сплачені лізингодавцю до

такої відмови.

Статтею 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі.

Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правовідносини, що виникають із договору лізингу, регулюються параграфом 6 глави 58 ЦК України, в якому відсутні положення щодо обов'язковості нотаріального посвідчення такого договору.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Статтею 19 вищевказаного Закону встановлено, що нечесна підприємницька практика включає:

1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції;

2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Положенням ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; права споживача або небезпеки, що йому загрожує.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до положень ч. 1ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Під обманом слід розуміти навмисне введення в оману однією стороною правочину іншої сторони з метою вчинення правочину.

Статтею 216 ЦК України встановлено, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 2 ст. 216 ЦК України зазначено, що якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Об'єктивними обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов угоди. У передбачені договором строки товар позивачу не було надано без обгрнутування поважності причин, а строки поставки товару впливають на графік оплати та корегують остаточну вартість трактора.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив з того, що спосіб судового захисту цілком відповідає вимогам достатності та розумності та жодним чином не порушує права та законні інтереси відповідача, оскільки ним не понесено та не може бути понесено особливих витрат, крім укладення договору, який для нього є стандартним. А отже при укладенні сторонами договору фінансового лізингу були порушені вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме: було допущено використання нечесної підприємницької діяльності, чим позивач був введений в оману, що є підставою для визнання цього договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що спір розглянуто упереджено та не об'єктивно.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» - відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: