1Справа № 335/2479/16-ц 2/335/909/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Зубович А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки „ Спілка пенсіонерів України" в особі філії „Запорізька обласна" Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" про захист прав споживачів та стягнення коштів , -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки „ Спілка пенсіонерів України" в особі філії „Запорізька обласна" Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" про захист прав споживачів та стягнення коштів.
У позовній заяві вказує, що 11 грудня 2008 року ОСОБА_1 та Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" в особі директора філії „Запорізька обласна" Кредитної спілки „Спілка пенсіонерів України" Кондратова А.І. уклали депозитний Договір № ЗП-1112083 про розміщення грошових коштів на внеску «До вимоги».
Відповідно з пунктом 1.1 договору позивач, зобов'язався передати в управління відповідачу на умовах, визначених договором, тимчасово вільні грошові кошти в сумі 50 000 гривень на депозитний рахунок № ЗП- 1112083. Вказана сума відповідно вимогам пункту 3.3.1 договору в день його укладення, 11 грудня 2008 року, була внесена в касу відповідача згідно з прибутковим касовим ордером № ЗП-111208012.
Після укладення вказаного договору позивач та відповідач, за взаємною згодою, вирішили зменшити депозитний внесок на 20 000 гривень.
14 та 24 грудня 2008 року відповідач повернув узгоджену частку внеску і позивач отримав кожного разу по 10 000 гривень, а всього 20 000 гривень.
Таким чином, сума депозитного внеску за договором склала 30 000 гривень.
Пунктом 1.2 договору визначено, що відсоткова ставка на депозитний внесок становить 32 % річних і не може змінюватися в продовж строку дії договору.
Пунктами 1.1 та 6.3 передбачено, що вказаний договір набуває чинності з дня його підписання та діє впродовж 12-ти місяців до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, тобто з 11 грудня 2008 року до 11 грудня 2009 року.
Відповідно до пункту 3.1.3 вказаного договору відповідач зобов'язаний своєчасно і належним чином нараховувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки передбачені пунктами 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 вказаного договору.
Пунктом 2.1 договору та додатком № 1 до нього передбачено, що відповідач нараховує на депозитний внесок в сумі 30 000 гривень та виплачує відсотки кожного місяця на дату укладення договору, а всього 9777 гривень 77 копійок.
Відповідач свої зобов'язання по нарахуванню та виплаті відсотків, на умовах і в строки, передбачені указаним договором і додатком №1 до нього, виконував в продовж двох місяців, нарахував і виплатив: 13 січня 2009 року - 977 гривень 77 копійок та 12 лютого 2009 року 800 гривень, а всього 1777 гривень 77 копійок, в подальшому, починаючи з березня 2008 року, в односторонньому порядку припинив виплату відсотків.
У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань по договору по виплаті позивачу відсотків на депозитний внесок перестав виконувати, 13 березня 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив достроково розірвати договір, повернути внесок та відсотки з урахуванням перерахунку за зниженою відсотковою ставкою відповідно з вимогами пункту 2.2 Договору.
На звернення з вимогою про дострокове розірвання договору та повернення належних позивачу внеску і відсотків відповідач, листом від 17 квітня 2009 року, не заперечуючи своїх зобов'язань по поверненню внеску і відсотків по вказаному договору, повідомив мене про те, що в задоволенні вимог відмовлено, посилаючись на дострокове розірвання значної кількості депозитних договорів з іншими вкладниками, кризу та ажіотаж серед вкладників, що порушило нормальну роботу спілки та привели її до фінансових труднощів.
05 жовтня 2009 року Господарським судом Одеської області було порушено провадження про банкрутство кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.
14 грудня 2009 року та 15 лютого 2010 року позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з заявами про включення його до реєстру кредиторів з вимогою повернення відповідачем 30 000 гривень внеску та 8200 гривень відсотків, а всього 38 200 гривень.
Ухвалою суду від 18 листопада 2010 року він був включений до реєстру кредиторів з вимогою сплатити 38 200 гривень.
12 березня 2012 року Господарський суд Одеської області провадження у справі про банкрутство кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» припинив та скасував мораторій на задоволення вимог кредиторів та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою суду від 05 жовтня 2009 року.
Строк дії договору закінчився 11 грудня 2009 року, а строк мораторію - 12 березня 2012 року, але відповідач своїх зобов'язань, передбачених пунктами 1.1, 3.1.3, 6.3 договору не виконав: депозитний внесок не повернув, відсотки не виплатив.
У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань по договору, по поверненню внесків та виплаті відсотків не виконав, 25 травня 2012 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив повернути внесок і відсотки згідно умов договору.
Відповіді на це звернення з вимогою повернути депозитний внесок та відсотки відповідач не надав до цього часу.
Відповідно до п. 4.1 суперечки, що виникають за договором, вирішуються сторонами шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди суперечки розглядаються в судовому порядку згідно з чинним законодавством України.
На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 86 739 гривень 12 копійок, що становить 30 000 гривень -внесок на депозитний рахунок, 8200 гривень - невиплачені відсотки на внесок на депозитний рахунок, 7130 гривень 32 копійки - 3 % річних від простроченої суми, 41 408 гривень 80 копійок - компенсація втрат від інфляції.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.
В судове засідання представник відповідача не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 грудня 2008 року ОСОБА_1 та Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" в особі директора філії „Запорізька обласна" Кредитної спілки „Спілка пенсіонерів України" Кондратова А.І. уклали депозитний Договір № ЗП-1112083 про розміщення грошових коштів на внеску «До вимоги».
Відповідно з пунктом 1.1 договору позивач, зобов'язався передати в управління відповідачу на умовах, визначених договором, тимчасово вільні грошові кошти в сумі 50 000 гривень на депозитний рахунок № ЗП- 1112083. Вказана сума відповідно вимогам пункту 3.3.1 договору в день його укладення, 11 грудня 2008 року, була внесена в касу відповідача згідно з прибутковим касовим ордером № ЗП-111208012.
Після укладення вказаного договору позивач та відповідач, за взаємною згодою, вирішили зменшити депозитний внесок на 20 000 гривень.
14 та 24 грудня 2008 року відповідач повернув узгоджену частку внеску і позивач отримав кожного разу по 10 000 гривень, а всього 20 000 гривень.
Таким чином, сума депозитного внеску за договором склала 30 000 гривень.
Пунктом 1.2 договору визначено, що відсоткова ставка на депозитний внесок становить 32 % річних і не може змінюватися в продовж строку дії договору.
Пунктами 1.1 та 6.3 передбачено, що вказаний договір набуває чинності з дня його підписання та діє впродовж 12-ти місяців до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань, тобто з 11 грудня 2008 року до 11 грудня 2009 року.
Відповідно до пункту 3.1.3 вказаного договору відповідач зобов'язаний своєчасно і належним чином нараховувати та виплачувати відсотки у розмірі та в строки передбачені пунктами 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 вказаного договору.
Пунктом 2.1 договору та додатком № 1 до нього передбачено, що відповідач нараховує на депозитний внесок в сумі 30 000 гривень та виплачує відсотки кожного місяця на дату укладення договору, а всього 9777 гривень 77 копійок.
Відповідач свої зобов'язання по нарахуванню та виплаті відсотків, на умовах і в строки, передбачені указаним договором і додатком №1 до нього, виконував в продовж двох місяців, нарахував і виплатив: 13 січня 2009 року - 977 гривень 77 копійок та 12 лютого 2009 року 800 гривень, а всього 1777 гривень 77 копійок, в подальшому, починаючи з березня 2008 року, в односторонньому порядку припинив виплату відсотків.
У зв'язку з тим, що відповідач своїх зобов'язань по договору по виплаті позивачу відсотків на депозитний внесок перестав виконувати, 13 березня 2009 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив достроково розірвати договір, повернути внесок та відсотки з урахуванням перерахунку за зниженою відсотковою ставкою відповідно з вимогами пункту 2.2 Договору.
На звернення з вимогою про дострокове розірвання договору та повернення належних позивачу внеску і відсотків відповідач, листом від 17 квітня 2009 року, не заперечуючи своїх зобов'язань по поверненню внеску і відсотків по вказаному договору, повідомив мене про те, що в задоволенні вимог відмовлено, посилаючись на дострокове розірвання значної кількості депозитних договорів з іншими вкладниками, кризу та ажіотаж серед вкладників, що порушило нормальну роботу спілки та привели її до фінансових труднощів.
05 жовтня 2009 року Господарським судом Одеської області було порушено провадження про банкрутство кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.
14 грудня 2009 року та 15 лютого 2010 року позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з заявами про включення його до реєстру кредиторів з вимогою повернення відповідачем 30 000 гривень внеску та 8200 гривень відсотків, а всього 38 200 гривень.
Ухвалою суду від 18 листопада 2010 року він був включений до реєстру кредиторів з вимогою сплатити 38 200 гривень.
12 березня 2012 року Господарський суд Одеської області провадження у справі про банкрутство кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» припинив та скасував мораторій на задоволення вимог кредиторів та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою суду від 05 жовтня 2009 року.
Строк дії договору закінчився 11 грудня 2009 року, а строк мораторію - 12 березня 2012 року, але відповідач своїх зобов'язань, передбачених пунктами 1.1, 3.1.3, 6.3 договору не виконав: депозитний внесок не повернув, відсотки не виплатив.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з п. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені відповідно до ч. 7 ст. 10 цього Закону, яка передбачає, що повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором.
У зв'язку з викладеним, суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 86 739 гривень 12 копійок, що становить 30 000 гривень -внесок на депозитний рахунок, 8200 гривень - невиплачені відсотки на внесок на депозитний рахунок, 7130 гривень 32 копійки - 3 % річних від простроченої суми, 41 408 гривень 80 копійок - компенсація втрат від інфляції.
Керуючись ст.525,526,625 1049 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 62, 84, 88, 209, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до кредитної спілки „ Спілка пенсіонерів України" в особі філії „Запорізька обласна" Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" про захист прав споживачів та стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з кредитної спілки „ Спілка пенсіонерів України" в особі філії „Запорізька обласна" Кредитна спілка „Спілка пенсіонерів України" на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 86 739 гривень 12 копійок, що становить 30 000 гривень -внесок на депозитний рахунок, 8200 гривень - невиплачені відсотки на внесок на депозитний рахунок, 7130 гривень 32 копійки - 3 % річних від простроченої суми, 41 408 гривень 80 копійок - компенсація втрат від інфляції, судовий збір у розмірі 867 гривень 39 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Воробйов