Справа № 645/2360/16-ц
Провадження № 2-о/645/114/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 травня 2016 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.,

при секретарі судових засідань Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2

заінтересована особа: Фрунзенський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану

про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_3. Фактом підтвердження родинного зв'язку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.02.1963 року видане Ленінським РАЦС м. Таганрог. На підтвердження факту смерті чоловіка заявником надана довідка про причину смерті (до форми № 106/у № 231) від 14.11.2015 року, видана поліклінікою № 1 Стахановської центральної багатопрофільної лікарні. Заявник вказала, що Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть її чоловіка, оскільки подані нею документи не є підставою для державної реєстрації смерті. За таких обставин, ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляд у справи був повідомлений належним чином за допомогою факсимільного зв'язку.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у заяві, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.02.1963 року виданого Ленінським РАЦС м. Таганрог, ОСОБА_3, 1938 року народження, є чоловіком ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується Довідкою про причину смерті (до форми № 106/у № 231) від 14.11.2015 року, виданою поліклінікою № 1 Стахановської центральної багатопрофільної лікарні.

Відповідно до листа Фрунзенського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 11.05.2016 року № 1026/13-03-06, ОСОБА_2 роз'яснено, що пред'явлене нею Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 02.02.2016 року видане відділом запису актів громадянського стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства Юстиції Луганської Народної Республіки, видане на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, крім цього відомості про смерть зазначеної особи відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України, що виключає можливість підтвердити юридичний факт смерті на території України.

Згідно довідки № від 03.12.2015 року взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_2 з АДРЕСА_1 перемістилась до АДРЕСА_2.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 має юридичне значення для заявника, так як дозволить використати свої права на спадщину.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема у м. Луганськ, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Луганськ.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у встановленому законом порядку зареєстрована не була, оскільки м. Стаханов, Луганської області знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті, відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК (1502-06).

На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України ( 1502-06 ), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили ії рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

У відповідності з ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який є онуком заявниці, повідомив суду, що його дідусь ОСОБА_3 протягом тривалого часу хворів на інсульт, ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся зателефонувала та повідомила, що дідусь помер у м. Стаханов, Луганської області, де його і було поховано.

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що факт смерті ОСОБА_3 підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, та знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, і це необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть її чоловіка, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», статтями 10, 46, 60, 212, 215, 218, 256, 257-1, 249, 256 ч. 1 п. 8, ст. 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Фрунзенський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Стаханов, Луганської області, Україна.

Копію рішення направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції для виконання.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Федорова О.В.