Провадження № 4-с/761/81/2016
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Маліновської В.М.

при секретарі: Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015р., боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року представник стягувача Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Куц А.П. (Стягувач, Скаржник, Банк, ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову про повернення виконавчого документа державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва) Гаврилова А.В. винесену по виконавчому провадженню № 34044452, заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гаврилів А.В., боржник ОСОБА_2 (Боржник).

Скаргу обґрунтовано тим, що 23.08.2011р. Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-5903/11 за позовом ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 15 438,90 грн., витрати по оплаті державного мита 154,39 грн., яке вступило в законну силу 16.06.2011р. 18.06.2015р. державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гаврилів А.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до ст. 47 ч. 1 п. 2, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Банк не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, такою, що порушує його права, як стягувача, оскільки державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника. Окрім того, скаржник зазначив, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015р. в порушення ч. 1 ст. 31 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» була отримана банком лише 01.12.2015р., а тому Банком не пропущено строк для подання скарги на відповідну постанову.

Ухвалою суду від 10.12.2015р. за скаргою стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк», заінтересовані особи: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гаврилів А.В., боржник ОСОБА_2, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с.12).

Державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гаврилів А.В. подано суду заперечення на скаргу (а.с.34-35), в яких зазначено, що постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення, а саме: згідно відповіді ДПС України про номери рахунків у боржника відкритий рахунок у банківських установах, та згідно витягу НБУ банк не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, та які отримують пенсію інформацію не знайдено. З метою забезпечення реального виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника. Нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, за боржником, не зареєстровано, про що свідчать відповіді з реєструючих органів, транспортні засоби за боржником не числяться, згідно акту державного виконавця з виходом за адресою, яка вказана у виконавчому документі, боржника не розшукано, майна не виявлено. Окрім того, стягувач не позбавлений права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання, а відтак в задоволенні скарги представника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» слід відмовити в повному обсязі.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, в якому просив провести розгляд скарги за його відсутності (а.с.29-30).

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Гаврилів А.В. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що ним були вчинені всі необхідні дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для розшуку майна боржника, водночас невчасне направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа пояснив великою завантаженістю відділу.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечила та просила відмовити в її задоволенні. Пояснила, що жодного доходу вона не отримує, майна в неї не має, перебуває на утриманні родичів.

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 386 Цивільним процесуальним кодексом України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з'явились, за наявними в матеріалах справи доказами, прийшовши до висновку, що скаржником не пропущено строку на оскарження дій та рішень державного виконавця, оскільки як вбачається з супровідного листа № 227/20 від 18.06.2015р. постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015р. була отримана скаржником лише 01.12.2015р., що не заперечувалось представником ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві.

Заслухавши пояснення державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та боржника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.07.2012р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 2-5903/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк суми у розмірі 15 438,90 грн. (а.с.8).

29.08.2012р. старшим державним виконавцем Мороз Л.Є. відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 34044452) про примусове виконання виконавчого листа № 25903/11, виданого 25.07.2012р. Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку боргу в сумі 15 438,90 грн., та надано Боржнику строк для добровільного виконання рішення (а.с.37).

Так, згідно відповіді № від 15.01.2015р. Пенсійного фонду України Боржник не значиться серед осіб, які отримують пенсії (а.с.38), окрім того інформація про останнє місця роботи у Пенсійного фонду України відсутня (а.с.38 зворот).

18.02.2015р. держаним виконавцем Гаврилівим А.В. в зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у строк для самостійного виконання та з метою забезпечення реального виконання рішення винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_2 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.39).

Окрім того, державним виконавцем встановлено, що за боржником нерухомого майна не обтяженого іпотекою не зареєстровано, що підтверджується Інформаційними довідками з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 87138508 від 18.02.2015р. (а.с.40) та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 87138077 від 18.02.2015р. (а.с.41), станом на 14.03.2015р. за боржником транспортних засобів не зареєстровано (а.с.44).

Згідно відповіді Державної податкової служби № від 19.02.2015р. на ім'я боржника відриті рахунки в наступних банківських установах: - Лівобережна ФАКБ «ТАС-КОМЕРЦБАНК», Київ, код фінансової установи 300971, №№ НОМЕР_1 (код валюти рахунку - 643, 980, 978, 840) (а.с.42). Разом з тим, згідно довідника Національного банку України банківської установи з МФО 300971 не існує (а.с.43).

Актом державного виконавця від 09.06.2015р. виходу за адресою Боржника - АДРЕСА_1 - боржника не розшукано, майна не виявлено (а.с.45).

18.06.2015 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гаврилівим А.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова державного виконавця винесена в зв'язку з тим, що в процесі проведення виконавчих дій встановлено: згідно відповіді ДПС України про номери рахунків у боржника відкритий рахунок у банківських установах, та згідно витягу НБУ банк не знайдено, на виклик державного виконавця боржник не реагує. З метою забезпечення реального виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт всього нерухомого майна боржника. Нерухомого майна за боржником не зареєстровано, про що свідчать відповіді з реєструючих органів, а саме: Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно. Транспортні засоби за боржником не числяться, що підтверджує відповідь з УДАІ м. Києва. Згідно акту державного виконавця з виходом за адресою, яка вказана у виконавчому документі, боржника не розшукано, майна не виявлено. Водночас в оскаржуваній постанові від 18.06.2015р. зазначено, що повернення виконавчого документа не позбавляє права стягувача та/або уповноваженого органу пред'явити в/д повторно протягом встановленого строку.

Копію вказаної постанови отримано Стягувачем 01.12.2015р., що підтверджується вхідним штампом ПАТ «ВіЕйБі Банк» на супровідному листі ВДВС № 227/20 від 18.06.2015р. (а.с.6), доказів зворотного матеріали справи не містять.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у боржника - ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, водночас державним виконавцем були здійснені заходи щодо розшуку такого майна, які виявилися безрезультатними, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки, встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази підтверджують те, що рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у м. Києві Гавриліва А.В. під час винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є правомірним та відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Окрім того, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

На підставі ст. 124 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 11, 17, 47 Закону України "Про виконавче провадження", п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві Гавриліва Андрія Володимировича про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.06.2015р., боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: