Справа № 584/816/15-ц
Провадження № 6/584/4/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.16 року м. Путивль

Путивльський районний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Токарєва С.М.,

при секретарі - Ковальовій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 року у справі № 584/816/15-ц, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання зазначеного рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 у справі № 584/816/15-цдо втрати чинності Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

У поданій заяві ОСОБА_1 зазначає, що між ВАТ «Сведбанк» та нею було укладено кредитний договір від 07.08.2008 № 1801/0808/71-128.

ВАТ «Сведбанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за вказаним договором на підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 25.05.2012.

ПАТ «Дельта Банк» відступило ПАТ «Альфа Банк» право вимоги за вказаним договором на підставі договору купівлі-продажу права вимоги від 15.06.2012.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором укладено договір іпотеки від 07.08.2008 під час перебування заявником у шлюбі з ОСОБА_2, тому заявник є майновим поручителем за кредитним договором та на вказані відносини поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши заяву про відстрочку виконання рішення суду та матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 було частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідент. № НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк суму заборгованості за кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року у розмірі 369834 грн. 51 коп., а також 3654 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору. В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю вимог (а.с.9,10).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12.01.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк було відхилено, а рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015р. по цивільній справі № 584/816/15-ц залишено без змін (а.с.11-13).

Зокрема, як вбачається із рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 у цивільній справі № 584/816/15-ц, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до чинного законодавства України, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

В свою чергу, 15.06.2012 року, між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізичною особою ОСОБА_2, на користь ПАТ "Альфа-Банк".

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ "Альфа-Банк".

07.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_2, уклали кредитний договір № 1801/0808/71-128.

Відповідно до умов вказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати відповідачу ОСОБА_2 (за кредитним договором - позичальникові) кредит у сумі 21000,00 доларів США., а ОСОБА_2 зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року та Додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Банк (кредитор) свої зобов'язання за кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 21000,00 доларів США.

В свою чергу, ОСОБА_2, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує умови кредитного договору, в результаті чого станом на 20.07.2015 року, має прострочену заборгованість: за кредитом - 15640,52 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 341716 грн. 78 коп., за відсотками 959,33 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 20959 грн. 61 коп., пеня - 327,63 дол. США., що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -7158 грн. 12 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року, 07.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк»), та відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали відповідно договори поруки № 1801/0808/71-128-Р-1, № 1801/0808/71-128-Р-2 та № 1801/0808/71-128-Р-3.

Відповідно до умов вказаних договорів поруки відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_2 обов'язків, які виникли на підставі кредитного договору № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року, як солідарні боржники.

Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 будь-яких обов'язків, встановлених кредитним договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ч. 3 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" цей Закон набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Відповідно до ч. 6 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" дія цього Закону не поширюється на осіб, які є субєктами Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Як вбачається із рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015, яке набрало законної сили, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» 05.08.2015 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 року у розмірі 369834 грн. 51 коп.

Таким чином, предметом позову у вказаній цивільній справі було стягнення заборгованості за кредитним договором № 1801/0808/71-128 від 07.08.2008 у розмірі 369834 грн. 51 коп., а не погашення вказаної суми заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судове рішення підлягає обов'язковому виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік заходів примусового виконання рішень, до яких зокрема віднесено: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З огляду на таке, суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що чинність Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» перешкоджає вчиненню виконавчих дій в рамках вказаного виконавчого провадження, оскільки положення цього Закону забороняють здійснювати примусове стягнення нерухомого майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, а не вчиняти будь-які виконавчі дії. Доказів того, що державним виконавцем зверталось стягнення на нерухоме майно боржника, суду заявником не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність визначених ст. 373 ЦПК України підстав для відстрочки виконання рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 у справі № 584/816/15-ц до втрати чинності Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.10.2015 у справі № 584/816/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Путивльського районного суду С.М.Токарєв