АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/3691/14-ц Головуючий суддя І інстанції Гуменний З. І.
Провадження № 22-ц/790/2010/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Довгаль А.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 липня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 з урахуванням наступних уточнень звернувся з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначає, що 16 серпня 2013 року близько 16.30 години по вул. К.Лібкнехта у м. Чугуєві біля пішохідного переходу відбулося зіткнення автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», державний номер НОМЕР_1 під його керуванням та мопеда, без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого водій та пасажир мопеда отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи в його діях не вбачається порушення правил Дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв'язку з ДТП, а в діях відповідача вбачаються порушення вимог п. 10.1, 14.6 «а» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з ДТП.

В результаті ДТП тілесних ушкоджень йому завдано не було.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_1 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою він зазнав значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних стражданнях та хвилюваннях.

Наслідками переживання великого нервового шоку стала повна втрата сну на тривалий час, постійні головні болі.

Внаслідок перенесеного стресу стан його здоров'я погіршився.

Просить стягнути 15000 грн. моральної шкоди та вартість правової допомоги у розмірі 2000 грн.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 подано заяву про залучення його у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги.

Звернувся до суду з самостійним позовом, в якому зазначив, що він є власником автомобіля.

Згідно висновку судової авто товарознавчої експертизи від 28 листопада 2013 року матеріальна шкода складає 42623 грн. 29 коп., величина втрати товарної вартості автомобіля становить 2844 грн. 50 коп.

Вважає, що відповідач повинен був повернути суму матеріальної шкоди 28 листопада 2013 року, тому з цього часу до 10 лютого 2015 року є часом прострочення зобов'язання.

Інфляційне збільшення суми боргу складає 20568 грн. 96 коп.

Також діями ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду.

Витрати по оплаті наданих юридичних послуг є додатковими втратами і підлягають відшкодуванню

Просить стягнути 70000 грн. матеріальної шкоди, оскільки витрачено на ремонт автомобіля більше ніж зазначено у висновку експерта, інфляційне збільшення суми заборгованості за весь час прострочення у розмірі 20568 грн. 96 коп., 5000 грн. моральної шкоди та вартість правової допомоги 2000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився. В письмових запереченнях вказує, що його вина Чугуївським міським судом не визнана, а апеляційний суд розглядав апеляційну скаргу без його участі. Він не згоден з розміром матеріального збитку, оскільки крім висновків судової авто- технічної експертизи про розмір шкоди інших доказів позивачем не надано. З розміром моральної шкоди також не згоден, так як позивачем не надані докази спричинення моральної шкоди. В частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги також просить відмовити, оскільки не наданий журнал доходів та витрат адвоката.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14 липня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 5000 грн. та витрати за надання правової допомоги у сумі 2000 грн., а всього 7000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 66036,75 грн. та витрати за надання правової допомоги у сумі 2000 грн., а всього 68036 грн. 75 коп.

В іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 730 грн. 37 коп.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21 серпня 2015 року виправлено описку в рішенні суду, зазначивши в мотивувальній та резолютивній частині правильне прізвище позивача та третьої особи «Беспалько».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення інфляційних витрат, моральної шкоди та витрат на правову допомогу скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в цій частині у задоволенні позову.

Вважає, що інфляційні та 3% річних стягуються виключно при наявності договірних правовідносин, в яких вони з ОСОБА_3 не перебувають.

Доказів щодо спричинення моральної шкоди та погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 не надано.

Також ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надано документального підтвердження суми витрат на надання правової допомоги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 16 серпня 2013 року близько 16 год. 30 хв. у м. Чугуїв Харківської обл. по вул. К. Лібкнехта відбулося зіткнення автомобілю «Mitsubishi Pajero Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та мопеда, без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_1 В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль «Mitsubishi Pajero Sport», власником якого є ОСОБА_3 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 27 серпня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 ч.1, ст. 130 КУпАП України; провадження по справі закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 1166 ч.1,1667, 1187 ч.1,2 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стягуючи з ОСОБА_1 5000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_2 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що внаслідок ДТП водію автомобіля була завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

ОСОБА_2 зазнав моральної шкоди, оскільки факт ДТП та отримання ОСОБА_1 та його дружиною тілесних ушкоджень викликало у нього певні хвилювання та переживання.

Стягнення в такий ситуації на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. є достатнім відшкодуванням такої шкоди.

Про цьому колегія враховує, що ОСОБА_2 не надано доказів, що ДТП спричинило погіршення стану його здоров'я.

Що стосується рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_3 інфляційних втрат у сумі 20568 грн. 96 коп., то колегія виходить з наступного.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №8 663 від 28 листопада 2013 року матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля складає 42623 грн. 29 коп., величина втрати товарної вартості транспортного засобу становить 2844 грн. 50 коп.

ОСОБА_3 зазначає, що відповідач повинен був повернути суму матеріальної шкоди 28 листопада 2013 року, а тому саме з цього часу і до 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у договірних відносинах не перебувають. Час виконання зобов'язання не визначений. Сам факт визначення вартості збитків -28 листопада 2013 року - час проведення експертизи - не є підставою для встановлення строку відшкодування таких збитків та застосування індексу інфляції за прострочення. Вважати ОСОБА_1 таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання - не можна.

За таких обставин рішення суду у частині стягнення 20568 грн. 96 коп. підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позову у цій частині.

Відносно стягнення на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 2000 грн. за надання юридичних послуг, то згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На а.с. 45 міститься акт №1 до договору про надання юридичних послуг від 31 липня 2014 року між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_4, за яким наведено перелік послуг, наданих клієнту(надання юридичної консультації, складання позовної заяви тощо), час на їх виконання. Загальна вартість роботи склала 2000 грн.

Дана сума фактично сплачена ОСОБА_2, а тому підлягає відшкодуванню(а.с. 46).

На а.с. 168 наявний розрахунок юридичних послуг, наданий адвокатом ОСОБА_4 ОСОБА_3 за договором про надання правової допомоги від 30 січня 2015 року загальною сумою 2000 грн., яка сплачена ОСОБА_3

Ці суми також є відповідають вимогам законодавства, а тому судом обґрунтовано стягнуті з відповідача.

Непредставлення адвокатом журналу доходу та витрат не є підставою для відмови у стягнення цих сум.

Нараховані адвокатом суми ОСОБА_1 не спростовані.

Підстав для скасування рішення суду в цій частині не вбачається.

У зв'язку зі скасуванням рішення суду у частині стягнення 20568 грн. 96 коп. та відмовою у задоволення позову в цій частині загальна сума стягнення на користь ОСОБА_3 з 68036 грн. 75 коп. підлягає зменшенню до 47467 грн. 79 коп.(68036,75-20568,96).

Рішення суду в іншій частині не оскаржується та судовою колегією не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 липня 2015 року в частині стягнення 20568,96 грн. - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

ОСОБА_3 в задоволенні позову про стягнення 20568 грн. 96 коп. - відмовити.

Зменшити загальну суму стягнення з 68036 грн. 75 коп.( шістдесят вісім тисяч тридцять шість гривень сімдесят п'ять копійок) до 47467 грн. 79 коп.(сорок сім тисяч чотириста шістдесят сім гривень сімдесят дев'ять копійок).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: