Справа № 344/1496/16-ц
Провадження № 2/344/2667/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

04 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 27.07.2014 року та якій належало 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця буд. № 363, однак Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою йому було відмовлено в прийнятті спадщини, оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на підставі яких нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину на вказану частку домоволодіння.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву за змістом якої просить розгляд справи провести без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу визнання права власності на спадкове майно.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 померла 27.07.2014 року (а.с.9), після її смерті відкрилася спадщина, зокрема до спадкового майна входить 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця буд. № 363 (а.с. 56) та складається з житлового будинку, літера «А», загальною площею 66,9 м. кв., житловою площею 41,9 кв.м., колодязь № 1 (а.с. 11-15).

Позивач є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія ІІІ-НМ №482444, видане відділом РАГС Івано-Франківського міськвиконкому 04.02.1993 року, актовий запис №2120, де зазначається, що матірю позивача є ОСОБА_2 (а.с.8).

Вартість 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця буд. № 363, згідно звіту про оцінку майна МПП «ЕКСПЕРТ» становить 101 938,12( сто одна тисяча девятсот тридцять вісім гривень 12 копійок).

Позивач, як спадкоємець першої черги звернувся за оформленням спадщини до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори в чому йому було відмовлено, з підстав не надання документів, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року (з наступними змінами та доповненнями), нотаріуси, зокрема, вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 48, частиною 2 вказаного Закону визначено, що на підтвердження права на спадщину, права власності, посвідчення фактів, що громадянин є живим, про перебування його у певному місці, про прийняття на збереження документів видаються відповідні свідоцтва.

Стаття 49 названого Закону регламентує відмову у вчиненні нотаріальних дій, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Суд на підставі ст.ст.10,11,27,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки в процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідно до закону спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1, то право власності на спадкове майно за законом, а саме 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця буд. № 363 належить позивачу. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 328, 392, 1217, 1216, 1218, 1225 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 27 липня 2014 року, на 68/100 частин домоволодіння, що знаходиться в м. Івано-Франківськ по вул. Євгена Коновальця буд. № 363, який складається з житлового будинку, літера «А», загальною площею 66,9 м. кв., житловою площею 41,9 кв.м., колодязь N 1, вартістю 101 938,12 (сто одна тисяча девятсот тридцять вісім гривень 12 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бабій О.М.