Справа № 362/1837/16-ц
Провадження 2/362/1480/16
У х в а л а

"25" квітня 2016 р. Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Орда О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що позовна заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно дост.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2, ч.4ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а також позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно положення частини 1статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цьогоЦивільний процесуальний кодекс Українипокладає на суд обов'язок, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Так, звертаючись з позовом до суду, позивачкою не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме: довідку з місця роботи позивачки із зазначенням відомостей щодо розміру заробітної плати останньої або докази наявності у позивачки статусу безробітної та довідку з місця роботи відповідача з відомостями про розмір його заробітної плати, довідку з місця проживання позивача (довідку Форми № 3) на підтвердження проживання сина ОСОБА_3 разом із позивачем;

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

В той же час, відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 народився 02 травня 1998 року та на день подання позивачем позову досяг лише 17-річного віку.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Отже зміст позовної заяви не містить посилання на норми діючого законодавства, якими передбачено стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на майбутнє.

За нормами ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.119,120 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.119,121 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання залишити без руху, про що повідомити позивачці та надати їй строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати трьох днів з моменту отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я