Справа № 138/2396/14-ц Провадження № 22-ц/772/1482/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Жданкіна В.В.,

суддів: Марчук В.С., Ковальчука О.В.,

при секретарі: Агєєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2016 р. у справі за позовам ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_3 міської ради № 38 від 09.12.2010, визнання нечинним державного акту та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області, ОСОБА_4, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Вінницької області, про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_3 міської ради №38 від 09.10.2010 3 сесії 6 скликання в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га по вул. ІІІ-й Гвардійський, 46, з передачею її у власність ОСОБА_4, визнання нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0060 га по вул. ІІІ-я Гвардійська, 46, виданого ОСОБА_4, скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0834 га, яка розташована по вул. ІІІ-я Гвардійська, 38 а, в м. Могилеві-Подільському, на якій розміщений належний позивачу на праві власності гараж з надбудовою житла. Земельна ділянка, що передана у власність ОСОБА_4 є частиною земельної ділянки, яка є землею загального користування, а саме проїздом, яка відповідно до положень п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України, є землею загального користування та не могла бути передана ОСОБА_3 міською радою у власність ОСОБА_4 Як зазначив позивач, належність спірної земельної ділянки до земель загального користування, які не можуть бути передані у власність, підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку позивача та генеральним планом розміщення житлового будинку, гаража з надбудовою житла, належного позивачу від 29.04.2009.

Як зазначив позивач в позовній заяві, рішенням ОСОБА_3 міської ради №38 від 09.10.2010 3 сесії 6 скликання в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га по вул. ІІІ-й Гвардійський, 46, з передачею її у власність ОСОБА_4, він фактично позбавлений права користування своїм гаражем за призначенням, так як незаконно позбавлений права користуватися проїздом, який знаходився на землі загального користування і є заїздом до гаража.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2016 р в задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість, незаконність, та невідповідність фактичним обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що підпунктом 1.3 пункту 1 рішення ОСОБА_3 міської ради від 18.06.2009 № 816 47 сесії 5 скликання «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та оренду» за рахунок земель житлової та громадської забудови ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення, за власні кошти, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0060 га по вул. ІІІ-я Гвардійська, 46, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу у власність.

Пунктом 1 рішення ОСОБА_3 міської ради № 38 від 09.12.2010 3 сесії 6 скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею їх у власність, у постійне користування та в оренду», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га по вул. ІІІ-й Гвардійській, 46, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу у власність ОСОБА_4 Пунктом 2 даного рішення вказану земельну ділянку передано у власність ОСОБА_4 за рахунок земель житлової та громадської забудови.

На підставі вказаного рішення № 38 ОСОБА_4 20 липня 2011 року видано державний акт серії ЯЛ № 726510 на право власності на земельну ділянку, площею 0,0060 га, по вул. ІІІ-й Гвардійській, 46, в м. Могилеві-Подільському.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно зазначив, що оскаржуване рішення прийняте в межах наданих повноважень, відповідно до чинного законодавства.

Статтею 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із ст. 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відосин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Згідно з ч. 3 ст. 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Відповідно до положень статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради відповідно до закону вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про планування і забудову територій» (у редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин), генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

Згідно до ст. 14 Закону України «Про планування і забудову територій» (у редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) планом червоних ліній відповідно до генерального плану населеного пункту, детального плану, даних Державного земельного кадастру, містобудівного кадастру населеного пункту визначається розташування червоних ліній.

План червоних ліній є складовою частиною генерального плану населеного пункту (детального плану території) або може бути окремою містобудівною документацією.

Відповідно до планів червоних ліній сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, а також Київська та Севастопольська міські державні адміністрації у разі делегування їм таких повноважень: встановлюють межі земель загального користування населених пунктів; вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність або користування (оренду) земельних ділянок, встановлюють на відповідній території єдині умови та обмеження використання земель, визначених для містобудівних потреб; визначають технічні умови для розміщення та утримання інженерно-транспортної інфраструктури.

Отже, чинним законодавством передбачено, що встановлення та/чи зміна цільового призначення земельних ділянок комунальної власності, передача їх у власність громадянам та юридичним особам, так само як і встановлення меж загального користування населених пунктів, належить до компетенції відповідача ОСОБА_3 міської ради, що здійснюється шляхом прийняття відповідного рішення на пленарному засіданні ради.

Чинне законодавство не визначає обовязок органу місцевого самоврядування визначати та/чи змінювати цільове призначення земельних ділянок окремим рішенням відповідної ради. В той час, як вказаною вище статтею 14 ЗУ «Про планування і забудову територій» визначено, що встановлення меж земель загального користування, до яких п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України віднесено і проїзди, здійснюється в межах плану червоних ліній, який є невідємною частиною саме генерального плану населеного пункту, яким в даному випадку є м. Могилів-Подільський, і не може встановлюватись як генеральним планом розміщення житлового будинку, гаража з надбудовою житла по вул. ІІІ-й Гвардійській, 38а, від 29.04.2009, який складений інженером Госпрозрахункового проектно-технічного бюро та погоджений головним архітектором, так і державним актом на право власності на земельну ділянку, на які посилався позивач та його представник, як на докази віднесення спірної земельної ділянки до земель загального користування (проїзду).

Як вбачається з викопіровки з генерального плану м. Могилів-Подільський, спірна земельна ділянка віднесена ним до територій садибної житлової забудови, червоні лінії відсутні .

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені в ході судового розгляду справи обставини та досліджені докази підтверджують посилання представника відповідача ОСОБА_3 міської ради на те, що оскаржуване рішення прийняте в межах наданих повноважень, відповідно до чинного законодавства.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 09.12.2010 № 38 3 сесії 6 скликання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею їх у власність, у постійне користування та в оренду», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0060 га по вул. ІІІ-й Гвардійській, 46, для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу та передано її у власність ОСОБА_4, ОСОБА_3 міською радою не допущено порушень вимог п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України, а доводи позивача щодо віднесення вказаної земельної ділянки до земель загального користування (проїзду) та необхідності прийняття відповідачем рішення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки не знайшли обєктивного підтвердження належними та допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновків, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. В той же час, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2016 р. у справі за позовам ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_3 міської ради № 38 від 09.12.2010, визнання нечинним державного акту та скасування державної реєстрації земельної ділянки - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Жданкін

Судді: В.С. Марчук

О.В Ковальчук