Справа №487/7467/14-ц 01.03.2016 01.03.2016
Провадження №22-ц/784/636/16
Справа № 487/7467/14
Провадження № 22-ц/784/636/16 Головуючий першої інстанції: Андрощук В.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

ОСОБА_2,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

за участі представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2015 року, яка постановлена за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (діла - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія») звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 р. з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто суму кредитної заборгованості у розмірі 3 334,32 доларів США, що еквівалентно 39 171 грн. 91 коп.

20 квітня 2015 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу № 17, за умовами якого банк передав товариству свої права вимоги за кредитним договором № 0 від 06 березня 2007 р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення належного виконання судового рішення про стягнення зазначеної кредитної заборгованості, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просило суд задовольнити заяву та замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2015 р. у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 р. з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто суму кредитної заборгованості у розмірі 3 334,32 доларів США, що еквівалентно 39 171 грн. 91 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу № 17, за умовами якого банк передав товариству свої права вимоги за кредитним договором № 0 від 06 березня 2007 р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» не вчиняв дій щодо отримання виконавчого листа для примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 р. про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку спірної суми кредитної заборгованості.

Звертаючись до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», останнє обґрунтовувало вимоги необхідністю забезпечити належне виконання судового рішення про стягнення з боржника спірної кредитної заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що доказів отримання ПАТ «УкрСиббанк» виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження із примусового виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 р. про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спірної суми кредитної заборгованості заявником не надано, у зв'язку із чим вимоги про заміну стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке не є стороною виконавчого провадження, задоволенню не підлягають.

Проте, з таким висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому слід врахувати, що виконання судового рішення - це заключний етап юрисдикційної діяльності. Без належної реалізації цієї стадії юрисдикційної діяльності втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України». Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов'язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням викладених обставин справи та положень закону суд помилково вважав, що відсутні підстави для задоволення заяви, а тому в силу вимог п. 2 ст. 312 ЦПК України ухвалу суду слід скасувати, постановити нову про заміну сторони виконавчого провадження стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості, а саме Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: