Справа № 500/522/16-ц
Провадження № 2/500/215/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності насадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт проживання ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з вересня 2011 року по 31 січня 2013 року та визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 3,31 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 15.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за НОМЕР_2, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що позивачем було пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що відповідач по справі ОСОБА_5 є його дружиною, а позивач ОСОБА_2 його пасинок. Спадкодавець ОСОБА_4 був рідним братом його дружини та дядьком позивача. З вересня 2011 року позивач став проживати за адресою: АДРЕСА_1 за вказаною адресою проживали всією родиною. Підтвердив факт проживання позивача з ОСОБА_4 в період часу з вересня 2011 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що спадкодавець ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є родичами її чоловіка та вони всі разом проживали у спадковому будинку. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рідні брат та сестра, а ОСОБА_2 племінник спадкодавця, та проживали вони в спадковому будинку, який був побудований ще батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_3

Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 16.01.2002 року за НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради на підставі розпорядження Кам`янської сільської ради від 21.02.2001 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на праві приватної власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За даними довідки від 17.12.2015 року за № 2034, наданої виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 408, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному, тобто по 1/2 частині належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3,31 га, розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 15.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за НОМЕР_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 01.02.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного сатану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 3,31 га, розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 15.02.2001 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно заповіту від 20.11.2007 року за № 326, посвідченого секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4 все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, та все те, що може належати йому за законом, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповів ОСОБА_2.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт проживання позивача ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитаними в судовому засіданні, а також не заперечується самим відповідачем ОСОБА_3, тобто позивач ОСОБА_2 вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнала позов і обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з вересня 2011 року по 31 січня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на:

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 3,31 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 15.02.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право особистої власності на землю за НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус