Номер провадження: 22-ц/785/4060/16
Головуючий у першій інстанції Мишко В. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Таварткіладзе О.М., Кравця Ю.І.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В., про визнання недійсними постанови та акту ДВС про передачу майна стягувачу, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідачів та просив визнати дії старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Моц В.В. про передачу 12/300 часток будинку АДРЕСА_1 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу - неправомірними; визнати постанову старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ від 23.12.2013 року про передачу 12/300 часток будинку АДРЕСА_1 стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення боргу - недійсним; визнати акт старшого державного виконавця відділу ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ від 23.12.2013 року про те, що прилюдні торги не відбулися та про передачу стягувачу ОСОБА_3 12/300 часток будинку АДРЕСА_1, не проданого з прилюдних торгів, - недійсним; визнати свідоцтво державного нотаріусу Білгород-Дністровського міської державної нотаріальної контори Одеської області № 175 від 21.01.2014 року про те, що ОСОБА_3 належить на праві власності майно, що складається з 12/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1, що входить до складу 12/100 часток житлового будинку, загальною площею 43,0 кв.м. - недійсним; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 12/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1 Одеської області (а. с. 2-5).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено (а. с. 152-158).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 162-165).

Заслухавши суддю - доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із безпідставності та необґрунтованості позовних вимог.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та зібраним доказам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року на підставі розпорядження органу приватизації № 7441 від 11.12.2000 року. Іншими співвласниками цього домоволодіння були його мати - ОСОБА_6 та брат ОСОБА_7, які володіли кожний по 12/300 часток, які входять до 12/100 вищевказаного будинку (а. с. 8-11).

Відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.12.2010 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Цим вироком цивільний позов ОСОБА_3 було частково задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 22 000 гривень, моральну шкоду у розмірі 60 000 гривень, витрати за проведення автотехнічної експертизи у розмірі 322,20 гривень, витрати за проведення транспортної трасологічної експертизи 429,60 гривень та задоволено позов прокурора щодо витрат на лікування потерпілого у розмірі 3 236,28 гривень.

Постановою слідчого Білгород-Дністровського МВ ГУМВС ОСОБА_8 від 27 жовтня 2010 року було накладено арешт на 12/300 частини будинку по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7

25.10.2011 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Моц В.В. під час здійснення зведеного виконавчого провадження № 133/6-2011 з виконання виконавчого листа, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.04.2011 року на виконання рішення по справі № 1-700/11 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 82 000,00 гривен, та виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 16.08.2010 року на виконання рішення по справі № 2-3160/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу в сумі 380 304,58 гривень в частині стягнення з ОСОБА_7, було описано та арештовано 12/300 частин, які входять до 12/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 43 кв.м., про що складено відповідний акт.

12/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1, належали ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.12.2000 року Органом приватизації державного житлового фонду виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, та зареєстрованого Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 11.12.2000 року шляхом внесення відповідного запису під № 152-5355 до реєстрової книги № 64Г-7441.

З метою реалізації арештованого нерухомого майна боржника 17.02.2012 року між Відділом ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області та ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» було укладено договір № 15-0002/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами України та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5.

На виконання умов Договору № 15-0002/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна 20.02.2012 року Відділ ДВС Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської області передав Спеціалізованій торгівельній організації - ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» спірне нерухоме майно для організації та проведення прилюдних торгів з його реалізації за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, яка склала 47 326, 00 гривень.

Прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були призначені на 22.03.2012 року о 14:00 год., за адресою: АДРЕСА_1. Згідно повідомлення Спеціалізованої торгівельної організації - ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП», за вих. № 047-02 від 23.03.2012 року зазначені прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців.

Згідно з вимогами частини 5 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків.

06.04.2012 року було проведено уцінку нерухомого майна на 10% від початкової вартості, про що складено відповідний акт. За результатом уцінки вартість даного нерухомого майна, яке підлягає продажу з прилюдних торгів, склала 42 593, 40 гривень.

Повторні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були призначені на 25.04.2012 року о 14:00 год. за адресою: АДРЕСА_1. Згідно повідомлення Спеціалізованої торгівельної організації за вих. № 116-02 від 25.04.2012 року зазначені прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю покупців.

Частиною 5 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уціняється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

10.05.2012 року було проведено уцінку даного нерухомого майна ще на 10%, про що складено відповідний акт. За результатом уцінки вартість нерухомого майна, яке підлягає продажу з прилюдних торгів склала 38 334,06 гривень.

Наступні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна були призначені на 30.05.2012 року о 14:00 год. за адресою: АДРЕСА_1. Згідно повідомлення Спеціалізованої торгівельної організації за вих. № 199-02 від 30.05.2012 року зазначені прилюдні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців.

Відповідно до вимог частини 6 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу та пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно.

Враховуючи, що дане арештоване нерухоме майно не було реалізоване з прилюдних торгів в місячний строк з дня проведення повторної уцінки 05.06.2012 року стягувачам за зведеним виконавчим провадженням № 133/6-2011 запропоновано вирішити питання про залишення за собою нереалізоване майно.

18.06.2012 року надійшла заява від стягувача ОСОБА_3, згідно якої він виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу за виконавчим документом. При цьому, інший стягувач (ПСТ «Укрсиббанк») не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно.

У відповідності до вимог частини 9 статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Частиною 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця, але з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що боржник - ОСОБА_7, вже значиться власником 12/300 часток житлового будинку по АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року, що підтверджується відповідною довідкою від 30.09.2000 року № 2527 з КП «Білгород-Дністровське БТІ» та листом № 2125 від 16.12.2013 року, з якого повідомлялося, що 12/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 145, 146).

Таким чином, нерухоме майно було передано ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення боргу в сумі 47 326,00 гривень за виконавчим листом, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.04.2011 року на виконання рішення у справі № 1-700/11, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 82 000,00 гривень.

Згідно свідоцтва, посвідченого 21.01.2014 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області Кушнір І.В., зареєстрованого в реєстрі № 175, ОСОБА_3 належить на праві власності майно, що складається з 12/300 часток житлового будинку АДРЕСА_1, що входить до складу 12/100 часток житлового будинку, загальною площею 43,0 кв.м., що належало ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації державного житлового фонду виконкому Білгород-Дністровської міської ради 11.12.2000 року, право власності на які зареєстровано Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 11.12.2000 року в книзі: 152, номер запису: 5355, вартістю - 47 326 гривень. Житловий будинок складається в цілому з: житлового будинку під літ. «А» та споруд «Б, Г» - сараїв, «В» - убиральні (а. с. 12).

Реалізація нерухомого майна, на яке звертається стягнення, проводиться, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Реалізація здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між ДВС та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення врегульовані відповідно до чинного законодавства - ЗУ «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд.3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд.4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд.6).

Після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, після чого видає покупцю, копія надсилається стягувачу, боржнику.

Таким чином, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності (продаж) на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів. Враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведені прилюдні торги є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто в такій формі за результатами прилюдних торгів укладається договір купівлі-продажу між організатором торгів та його переможцем.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги. Отже, враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що, виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

З аналізу правових норм, закріплених в третьому розділі Тимчасового положення, який стосується правил, що визначають процедуру підготовки, проведення торгів, вбачається, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Отже, нерухоме майно було передано ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення боргу в сумі 47 326,00 гривень за виконавчим листом, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 07.04.2011 року на виконання рішення по справі №1-700/11, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 82 000,00 гривень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно суд, при розгляді справи по суті спору повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Це узгоджується з позицією, викладеною в п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де зазначено, що під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають.

Із змісту позовної заяви та наявних у справі доказів, вбачається, що позивач ОСОБА_2 не вказав які саме його права порушені, не визнані чи оспорені, а також не вказав в чому саме полягають дії чи бездіяльність відповідачів, і чим саме вони порушили його права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 також не міг пояснити в чому полягає порушення прав позивача.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, у зв'язку з чим правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводів, які б спростовували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ч. 1 п. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04 квітня 2016 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Ю.І.Кравець

О.М.Таварткіладзе