АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3388/16
Справа №613/740/15ц Головуючий 1 інст. -Кузіна Н.П.
Категорія :про відшкодування шкоди Доповідач - Бобровський В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Черкасова В.В.,

Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, директора СТОВ «КОЛОС-АС», Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, визнання недійсним договору оренди землі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 у якості директора СТОВ «Колос-А.С.», Богодухівської РДА Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, що належала на праві власності його матері ОСОБА_4 та після її смерті успадкована її донькою ОСОБА_5; про стягнення з ОСОБА_3 на його користь в порядку відшкодування матеріальної шкоди 500000 грн. за використання відповідачем вказаної земельної ділянки протягом 2005-2015 років; 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправним використанням земель,як спадкоємцю, яким успадковане право власності після смерті ОСОБА_5, а також про зобов'язання ОСОБА_3 відновити родючість земель його ділянки.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що земельна ділянка (пай) на підставі сертифіката на право на земельну ділянку (пай) № НОМЕР_1, виданого Богодухівською РДА 27 березня 2000 року його матері ОСОБА_4., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину прийняла його сестра - ОСОБА_5 та отримала Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_2 від 16 березня 2012 року на земельну ділянку площею 3,7264 га, яка розташована на території Сухининської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Зазначивши, що між відповідачами, в порушення прав його спадкодавця, було укладено договір оренди земельної ділянки (паю) та протягом 2005-2015 років використовувалась ОСОБА_3 для товарного сільськогосподарського виробництва без дотримання правил агротехніки, внаслідок чого знизилась родючість ґрунту, ОСОБА_2 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_3 та його представник заперечували проти позову з посилання на безпідставність позовних вимог про договір оренди паю матері позивача та його сестри до отримання державного акту про право власності земельної ділянки, на те, що з 2005 року по 2010 рік земельна ділянка не була витребувана власниками паю, не використовується з 2010 року й пропущено строк позовної давності без поважних причин.

Представник Богодухівської РДА заперечуючи проти позову зазначала. що земельна ділянка. як така, що не була витребувана власником паю могла бути передана СТОВ «Колос-А.С.» у користування проте договір оренди відсутній.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року у позові ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 з посиланням на ухвалення рішення в порушення вимог та норм матеріального і процесуального права , обґрунтованість та під ставність його позовних вимог, рішення районного суду просить скасувати, позов задовольнити

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ст..308 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі ,згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те, що матері позивача ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Богодухівської РДА від 27 березня 2000 року № 110 видано сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_3 у розмірі 4,28 умовних кадастрових гектарів в порядку розпаювання земель СЗАТ «Первухінське», ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року , право на пай, як спадщина перейшло до її доньки - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 вересня 2009 року.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 16 березня 2012 року ОСОБА_5 набула право власності на земельну ділянку площею 3,7264 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер НОМЕР_4.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності після її смерті, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 травня 2015 року набув її брат - позивач по справі.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2, у якості представника ОСОБА_5 звертався до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди з приводу незаконного використання земельної ділянки, проте, як така, що не відповідає вимогам т.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Згідно листа від 01.12.2008 року директора СТОВ «Колос -АС» ОСОБА_3 та додатку до цього листа, переліку осіб, власників земельних паїв , які не були витребувані зазначена ОСОБА_4 (т.2 а.с.15,16).

Розпорядженням голови РДА від 12 січня 2009 року № 10 відповідно до ст..ст.17, 22, 126 та п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України , Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» та Постанови КМУ від 24 січня 2000 року № 119 «Про затвердження порядку реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв)» передані в оренду на один рік СТОВ «Колос-АС» не витребуваних 24 земельних паїв, загальною площею 102,72га, але за інформацією відділу Держгеокадастру реєстрація договору оренди у відділі відсутня.

За таких обставин, відмовляючи у позові ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди, за відсутністю будь-яких доказів про укладання цього договору між відповідачами,суд дійшов правильного висновку про безпідставність та необґрунтованість таких вимог належними та допустимими доказами, а сам по собі факт прийняття головою РДА розпорядження від 12 січня 2009 року № 10 з цього питання не свідчить про наявність спірного правочину.

Підставними та обґрунтованими колегія вважає висновки суду щодо залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди та про зобов'язання відновити родючість земель.

Із матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з часу отримання у власність спадкодавцем позивача у 2012 році не використовується СТОВ «Колос-АС» про що свідчать перевірки,які здійснювались працівниками прокуратури за участю фахівців земельних ресурсів та фактично ним ці обставини не оспорюються.

З урахуванням встановлених обставин та виходячи із положень ст..ст. 81, 126, 156, 157 ЗК України про порядок та підстави набуття права власності на земельну ділянку, підстави для відшкодування майнової шкоди за ст..22 ЦК України ст..1230 цього Кодексу про умови набуття права спадкоємця на відшкодування моральної шкоди, суд дійшов правильного висновку про те, що за період з 2005р. по 2015 р. ОСОБА_2 не був власником земельної ділянки, не довів факт використання її СТОВ «Колос-АС» після виділення на місцевості у 2009 році, й підстави до виникнення у нього права на відшкодування шкоди у справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про самочинно використання ОСОБА_3 у якості директора СТОВ «Колос -АС» земельного паю, відмову укласти договір оренди на 2010-2015 р.р. та наявність спору у суді з 2012 року, колегія вважає такими, що не спростовують правильності висновків суду та залишаючи поза увагою, враховуючи, що право власності у нього на земельну ділянку виникло з травня 2015 року. а у його спадкодавця з березня 2012 року та недоведеність використання відповідачем земельної ділянки після визначення її меж на місцевості у жовтні 2009 року.

Окрім цього, користувачем земельної ділянки, в тому числі той, на частину якої мала право ОСОБА_4 за сертифікатом та її донька є СТОВ «Колос-АС» в той час позов заявлено до ОСОБА_3 як керівника товариства.

З огляду на викладене та керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Черкасов

Н.П.Пилипчук