АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

04 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року про відкриття провадження

у справі за клопотанням Банку Кіпру ЛТД про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення окружного суду Ларнаки (Республіка Кіпр) від 04 липня 2013 року за позовом № 775/2012 та рішення окружного суду Ларнаки (Республіка Кіпр) від 04 липня 2013 року за позовом № 3749/2012, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року заінтересована особа - Банк Кіпру ЛТД звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення окружного суду Ларнаки (Республіка Кіпр) від 04 липня 2013 року у справі за позовом № 775/2012 та рішення окружного суду Ларнаки (Республіка Кіпр) від 04 липня 2013 року у справі за позовом № 3749/2012 відносно боржника ОСОБА_1

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, відповідач через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки провадження відкрито з порушення правил підсудності та просила її скасувати. Вказувала, що стягувачем не було надано до суду доказів місця проживання боржника саме у Голосіївському районі м. Києва.

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали просили задовольнити з підстав наведених в ній.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником). Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, передбачено подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду через органи державної влади України, суд приймає до розгляду клопотання, що надійшло через орган державної влади України.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження.

З матеріалів справи вбачається, що стягувачем зазначено місце проживання боржника: АДРЕСА_1.

Суд звертався до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до території Голосіївського району м. Києва (а.с. 62).

Посилання апелянта на те, що стягувачем не було надано до суду доказів місця проживання боржника саме у Голосіївському районі м. Києва є необґрунтованими та ґрунтуються на довільному трактування норм закону.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі відкрито з дотримання правил підсудності, тобто судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 752/7049/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10952/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.