Справа № 349/130/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1031/2016
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Васильковського В.М.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Рогатинської РДА, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 04 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

08.02.2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В заяві зазначила, що з 15.02.2008 року по 02.03.2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме, не цікавиться інтересами дитини, не приймає участі у її вихованні та ухиляється від надання матеріальної допомоги, просила позбавити відповідача батьківських прав та стягнути на її користь на утримання дочки аліменти у розмірі 1/3 частини заробітної плати.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 04.04.2016 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів закрито на підставі п.2. ч.1. ст.205 ЦПК.

Рішенням Рогатинського районного суду від 04 квітня 2016 року в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що ОСОБА_3 протягом більше двох років ухиляється від спілкування з дитиною, не вживає будь-яких заходів щодо виховання дитини та взагалі не проявляє інтересу до утримання та виховання дитини.

Не погоджується позивач з висновком суду про те, що відповідач частково бере участь у вихованні дитини та надає кошти на її утримання, оскільки він взагалі тривалий час не спілкується з дитиною, а аліменти сплачує в примусовому порядку на виконання рішення суду.

Апелянт також вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач намагався спілкуватися з дитиною, а йому були створені перешкоди і він звертався до відповідних органів для вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Крім того, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської РДА від 14.08.2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 та представник служби у справах дітей Рогатинської РДА в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 15.02.2008 року по 02.03.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення сторін проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Встановлено, що сторони проживають окремо і відповідач частково сплачує аліменти на утримання дочки та провідує її.

Також встановлено, що служба у справах дітей Рогатинської РДА 14.08.2015 року прийняла рішення №7 про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, врахувавши лише пояснення представника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів, та пояснення ОСОБА_3 про те, що останній раз він бачив дружину та дитину рік тому.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При вирішенні даного спору, судом було враховано роз'яснення, зазначені у п. 15 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а крім того позивачем не подано доказів ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню дитини, тобто винної поведінки батька, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі та те, що при вирішенні спору суд не врахував висновку служби у справах дітей Рогатинської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не заслуговують на увагу, оскільки зазначений висновок є недостатньо обґрунтованим.

Відповідно до п.6 ст. 19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Рогатинського районного суду від 04 квітня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Васильковський