Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації за 1/2 вартості автомобілів, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання особистого права власності на автомобілі, стягнення страхового відшкодування, стягнення сплачених позивачем коштів за особисті зобов'язання по дошлюбному кредиту ОСОБА_4 та витрат на правову допомогу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2015 року,-

вс т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації за 1/2 вартості автомобілів, який мотивувала тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ними за спільні кошти було придбано автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, вартістю 205 000 грн та автомобіль марки «Chevrolet Aveo SA69Y», 2008 року випуску, вартістю 100 000 грн.

Посилаючись на те, що зазначені автомобілі були відчужені відповідачем, в порядку поділу спільного майна подружжя, просила стягнути із ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/2 вартості транспортних засобів в сумі 152 000 грн, які були придбані ними під час шлюбу та знаходилися у користуванні та володінні відповідача та поділити спільно придбане майно в період шлюбу, виділивши відповідачу автомобілі марки «Nissan Qashqai» і автомобіль марки «Chevrolet Aveo SA69Y», стягнути з відповідача судові витрати та втрати на правову допомогу.

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання особистого права власності на автомобілі, стягнення страхового відшкодування, стягнення сплачених позивачем коштів за особисті зобов'язання по дошлюбному кредиту ОСОБА_4 та витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що шлюб між ними був розірваний в серпні 2013 року, а шлюбні стосунки були припинені ОСОБА_4 в лютому 2013 року.

Відповідачкою були забрані усі цінні речі з квартири позивача, в тому числі і речі його матері - ОСОБА_6

Зазначав, що спірні автомобілі були придбані за його особисті кошти та кошти його матері, більше того, автомобіль марки «Chevrolet Aveo SA69Y» був придбаний у березні 2009 року: завдаток сплачений 06 березня, решта суми 26 березня, а шлюб був укладений між сторонами 18 березня, тому зазначений автомобіль був його дошлюбним майном.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Chevrolet Aveo SA69Y» зазнав пошкоджень, який відновленню не підлягав і відповідачка отримала за нього страхове відшкодування в сумі 41 481,67 грн.

На момент їх одруження у ОСОБА_4 були боргові зобов'язання, які він погашав за кошти своєї матері, крім того утримував дружину та її дітей.

Збільшивши позовні вимоги, просив визнати, що йому належали на праві особистої приватної власності автомобіль марки «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіль марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2, стягнути із ОСОБА_4 на його користь 41 481,67 грн страхового відшкодування, а також сплачені ним кошти за дошлюбний кредит ОСОБА_4 в сумі 17 000 грн та 8 000 грн за оплату юридичних послуг, та понесені ним судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 травня 2014 року зазначені позови було об'єднано в одне провадження.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 та зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року в частині відмови в позові про стягнення грошової компенсації половини вартості транспортних засобів скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Проведено поділ спільного майна подружжя, виділивши ОСОБА_5 у власність автомобіль «Chevrolet Aveo SA69Y», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості залишків транспортного засобу «Chevrolet Aveo SA69Y», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , в сумі 15 225 грн та грошову компенсацію вартості частки за відчужений автомобіль «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, в сумі 45 622, 62 коп, а всього - 60 847,62 грн.

В решті рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 березня 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, за час якого у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 05 серпня 2013 року, яке набрало законної сили 27 серпня 2013 року, шлюб між сторонами було розірвано.

Зазначеним рішенням було встановлено, що з вересня 2012 року сторони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків.

Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано автомобіль «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіль «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_2, які були зареєстровані за відповідачем ОСОБА_5

Зокрема, автомобіль «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, було придбано згідно договору купівлі-продажу від 26 березня 2009 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» та сплачено за нього кошти в розмірі 102 600 грн.

21 травня 2012 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 зазнав механічних пошкоджень і 05 липня 2012 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 41 484,61 грн ОСОБА_4, яка по договору страхування виступала страхувальником зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до звіту про оцінку вартості пошкодженого транспортного засобу №1328/06/12 від 20 червня 2012 року, ринкова вартість післяаварійного транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1, в пошкодженому стані складає 30 450 грн.

Станом на 17 листопада 2015 року транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, є зареєстрований за ОСОБА_5

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що автомобіль «Chevrolet Aveo SA69Y», державний номерний знак НОМЕР_1, ринкова вартість якого в післяаварійному стані складає 30 450 грн, є спільним майном подружжя, а тому ОСОБА_4 належить Ѕ його частина і оскільки спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 із ОСОБА_5 підлягає стягненню 1/2 частина вартості залишків транспортного засобу, а сам автомобіль підлягає залишенню у власності ОСОБА_5

Також встановлено, що 18 червня 2012 року було сплачено перший внесок за автомобіль «Nissan Qashqai», 2012 року випуску, у сумі 135 070 грн, 19 червня 2012 року вказаний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_5

Відповідно до кредитного договору №1/1167525 від 22 червня 2012 року, укладеного між ПАТ «Креді Агріколь банк» та ОСОБА_5, останній отримав грошові кошти у сумі 74 257,33 грн для придбання транспортного засобу «Nissan Qashqai» вартістю 207 800 грн, поручителем за кредитним договором виступила ОСОБА_4

Погашення кредиту здійснювалося ОСОБА_5 і 01 квітня 2013 року ним було повністю погашений кредит.

Також апеляційним судом встановлено, що кредит погашався відповідачем, а тому вказані кошти не є спільною сумісною власністю подружжя.

03 квітня 2013 року автомобіль «Nissan Qashqai», 2012 року випуску був знятий з обліку для реалізації і в цей же день згідно довідки-рахунку №133908 від 03 квітня 2013 року його було продано за 140 377,31 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду, що спільною сумісною власністю подружжя були тільки кошти, внесені як перший внесок за автомобіль «Nissan Qashqai» в сумі 135 070 грн, оскільки зобов'язання за боргами подружжя виконано лише ОСОБА_5

Таким чином, правильними є висновки суду про те, що оскільки частка внесених подружжям коштів у вартості автомобіля становила 65 %, зазначений автомобіль було відчужено уже після припинення подружніх відносин і частину коштів від продажу спірного автомобіля відповідач позивачу не передав, колегія суддів приходить до висновку, що частка ОСОБА_4 у даному автомобілі становила 32,5 %, а тому з урахуванням вартості автомобіля на час його продажу, з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню грошова компенсація вартості її частки за відчужений автомобіль «Nissan Qashqai» в розмірі 45 622, 62 грн.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов