Справа № 127/2-2441/2010
Провадження № 6/127/579/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2016 року до суду звернувся державний виконавець Центрального В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Центральному В ДВС Вінницького МУЮ знаходиться виконавче провадження №48446603 від 13.08.2015 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 17.11.2010 року у цивільній справі №2-2441-2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 15 687 грн.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, копію постанови направлено сторонам.

Боржником добровільно рішення суду не виконується, кошти на погашення заборгованості не сплачуються, а тому станом на 21.06.2016 року заборгованість залишається непогашеною.

За таких обставин, а також враховуючи суму заборгованості, захист прав та інтересів стягувача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення виконання судового рішення.

З метою фактичного виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед стягувачем в межах суми боргу, державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для забезпечення вчасного та повного виконання боржником вищезазначеного рішення суду, а тому звернувся із даним поданням до суду.

Відповідно до положень ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець Кушнір О.В. до судового засідання не зявилась із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином телефонограмою.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що останнє не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на виконанні у Центральному В ДВС Вінницького МУЮ знаходиться виконавче провадження №48446603 від 13.08.2015 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 17.11.2010 року у цивільній справі №2-2441-2010 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 15 687 грн.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, копію постанови направлено сторонам.

Однак, державним виконавцем не надано жодних доказів про те, що боржника належним чином повідомлено про встановлення строку для добровільного виконання даної вимоги, а тому суд не виключає той факт, що останній був позбавлений можливості в добровільному порядку здійснювати платежі по виконанню виконавчого документа.

Окрім того, державним виконавцем не надано суду переконливих доказів того, що ним вживались заходи примусового характеру для забезпечення вчасного та повного виконання боржником вищезазначеного рішення суду, тобто заходи, що спрямовані на перевірку майнового стану боржника за місцем проживання, на виявлення рухомого, нерухомого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

До того ж, державний виконавець не позбавлений можливості звернутись до суду із поданням про примусове проникнення до житла, якщо здійснюється не допуск державного виконавця в житло боржника.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Наведенні в поданні підстави для задоволення подання, а саме: небажання боржника виконувати вимоги стягувача в повному обсязі, а також, на думку державного виконавця, значна сума боргу, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до змісту ч.2 ст.377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», ст.ст. 158, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: