Дата документу 10.02.2016
Провадження № 2-о/320/23/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва і.М.,

при секретарі Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_4 за наступною адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вулиця Леніна, буд.64.

Свої вимоги заявник мотивує тим, 31.03.2015 року померла рідна бабуся, заявника по справі ОСОБА_1, ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,7149 га, яка належала їй на праві особистої власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 060382 для ведення особистого селянського господарства від 16.02.2005 року. За своє життя бабуся вищевказане майно заповідала йому, своєму онуку, заявнику по справі, ОСОБА_1. Законними спадкоємцями першої черги за законом на спадщину після смерті, ОСОБА_4, померлої 31.03.2015 року є: її діти, зацікавлені особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Заявник по справі, ОСОБА_1 є спадкоємцем на підставі заповіту від 23.03.2015 року. Ніхто з вищевказаних спадкоємців першої черги за законом після смерті бабусі, померлої 31.03.2015 року, спадщину після її смерті не приймав, оскільки, вони не зверталися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк і не проживали постійно зі спадкодавцем на час його смерті. На вищевказану спадщину зацікавлені особи, діти померлої не претендують. Заявник ОСОБА_1 є єдиний спадкоємець по заповіту та між ним та спадкоємцями першої черги за законом нема спору відносно заявленої спадщини. Заявник по справі, ОСОБА_1 вважає, що прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за місцем її постійного проживання у житловому будинку 64, по вулиці Леніна, с. Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області. Однак, незважаючи на те, що заявник по справі ОСОБА_1 по закону вважається таким, що прийняв спадщину після смерті бабусі, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, він не може одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки він фактично проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації, а зареєстрований у іншому місці, тому не можу надати нотаріусу відповідних документів про те, що він дійсно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оскільки документів підтверджуючих цю обставину не існує та ці обставини заявник може довести тільки в судовому порядку.

Від заявника на адресу суду надійшла письмова заява про слухання справи за його відсутністю, на задоволенні заяви наполягає у повному обсязі, та просить її задовольнити.

Від зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 на адресу суду надійшли письмові заяви про слухання справи за їх відсутністю, заяву ОСОБА_1 підтримують, та не заперечують проти її задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 31.03.2015року померла, ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, за актовим записом № 11, виданим виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району запорізької області, доданою до позову, (а.с.9).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 3,7149 га, яка належала їй на праві особистої власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 060382 для ведення особистого селянського господарства від 16.02.2005 року, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 16.02.2005 року , доданою до позову, (а.с.13).

За своє життя ОСОБА_4 вищевказане майно заповідала, своєму онуку, заявнику по справі, ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 23.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради, Мелітопольського району, за реєстровим номером 12, доданою ло заяви, (а.с.12).

Законними спадкоємцями першої черги за законом на спадщину після смерті, ОСОБА_4, померлої 31.03.2015 року є: її діти, зацікавлені особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Заявник по справі, ОСОБА_1 є спадкоємцем на підставі заповіту від 23.03.2015 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради. Мелітопольського району, за реєстровим номером 12, доданим до позову, (а.с.12).

Заявник по справі, ОСОБА_1 вважаю, прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за місцем її постійного проживання у житловому будинку 64, по вулиці Леніна, с. Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району за № 1501 від 24.11.2015 року, доданою до позову, (а.с.10).

За умовами частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до вимог частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тому у відповідності до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України я заявник по справі, ОСОБА_1, вважаєсья таким, що прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, ОСОБА_4, померлої 31.03.2015 року, оскільки постійно проживав з нею на час відкриття спадщини у житловому будинку 64, по вулиці Леніна, с. Новобогданівка, Мелітопольського району.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_1 по закону вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї бабусі, у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, але не може одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки фактично проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації, а зареєстрований у іншому місці, тому не може надати нотаріусу відповідних документів про те, що він дійсно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Саме з цих причин приватний нотаріус Мелітопольського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відмовила заявнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.11.2015 року, доданою до позову, (а.с.14).

У відповідності з п. 23 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно вимог п.2 ч.2 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення певних фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження, зокрема у такому порядку повинні розглядатися заяви про встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01.01.2004 року.

Таким чином, в ході розгляду справи суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт постійного проживання заявника по справі ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_4, померлою 31.03.2015 року, за наступною адресою: Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вулиця Леніна 64.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215, 218, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день його смерті задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, (і.н.) зі спадкодавцем, ОСОБА_4, померлою 31.03.2015 року, за наступною адресою: Мелітопольський район, с. Новобогданівка, вулиця Леніна 64.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ