Справа № 462/4982/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про встановлення земельного сервітуту, зобовязання не чинити перешкод у користуванні водопроводом централізованого водопостачання, трубопроводом централізованого газопостачання, інших комунікаційних мереж та доступі до них та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та перенесення водяної труби,

в с т а н о в и в:

Позивачка 15.07.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідачки в якому просить встановити безстроковий земельний сервітут для користування чужою земельною ділянкою, що знаходиться у м. Львові по вул. Дальній, 42 кадастровий номер :04:010:0080, яка належить на праві приватної власності відповідачці для прокладання до своєї земельної ділянки по вул. Полтави, 51 у м. Львові водопроводу централізованого водопостачання, проводів газопостачання, інших комунікаційних мереж, їх обслуговування, ремонту, інших дій необхідних для забезпечення їх нормального функціонування та експлуатації та зобовязати відповідачку не чинити перешкод у користуванні водопроводом централізованого водопостачання, трубопроводом централізованого газопостачання, інших комунікаційних мереж прокладених по земельній ділянці по вул. Дальній, 42 у м. Львові, не чинити перешкод у доступі до вказаних трубопроводів для проведення будь-яких робіт для забезпечення їх нормального функціонування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САК № 081236 є власником житлового будинку, що знаходиться по вул. Полтави, 51 у м. Львові. 01.03.2013 року їй було затверджено технічні умови № 15-1093 на приєднання індивідуального житлового будинку до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Львова. Відповідно до вказаних технічних умов обєкт будівництва індивідуальний житловий будинок по вул. Полтави, 51 у м. Львові повинен бути підключений до централізованої системи водопостачання та водовідведення м. Львова до водопроводу Д100 мм, який проходить по вул.Дальній у м. Львові. Після підключення до даного водопроводу на її адресу від відповідачки надійшов лист-повідомлення з вимогою забрати з належної їй земельної ділянки трубопровід з водопостачання. 29.06.2015 року відбулося відключення труби централізованого водопостачання від системи шляхом їх демонтажу в частині, що проходить по земельній ділянці відповідачки. Мешканці даного будинку відмовляють в доступі до пошкодженого трубопроводу для відновлення водопостачання, з покликанням, що це їх приватна власність. Вказані дії спричинили до припинення водопостачання у будинках № 51 та № 53 по вул. Полтави у м. Львові, а тому просить позов задовольнити та встановити безстроковий земельний сервітут.

31.07.2015 року ОСОБА_2 подала до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 та ЛМКП «Львівводоканал» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить зобовязати ОСОБА_1 та ЛМКП «Львівводоканал» не чинити їй перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0305 га, розташованою по вул. Дальній, 42 у м. Львові шляхом демонтажу та перенесення водопроводу за межі її земельної ділянки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку № 42 по вул. Дальній у м. Львові та закріпленої за ним земельної ділянки площею 0,0305 га, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку. На вказаній земельній ділянці, а саме на місці пролягання водопровідної труби вона має намір спорудити гаражний бокс. Вважає, що ОСОБА_1 чинить їй перешкоди у користуванні земельною ділянкою, її права, як власника порушені, а тому з метою усунення перешкод для будівництва гаражного боксу, просить зобовязати ЛМКП «Львівводоканал» та ОСОБА_1 демонтувати та перенести водяну трубу, що проходить по її земельній ділянці.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 первісний позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, проти зустрічного позову заперечив, зазначивши, що ОСОБА_1 в 2013 р. придбала будинок № 51 по вул. Полтави у м Львові. У березні 2013 р. ОСОБА_1 отримала в ЛМКП „Львівводоканал технічні умови на приєднання її житлового будинку до централізованих систем водопостачання та водовідведення, місце підключення обєкту до водопровідної мережі був існуючий водопровід по вул. Дальній. Водяна труба з вул. Дальня до будинків ОСОБА_1 та сімї Омелюх проходила по стежці загального користування між будинками № 42 і № 44 по вул.Дальній. У травні 2015р. земельну ділянку по вул. Дальній, 42 передано у власність ОСОБА_2, при цьому на таку встановлено ряд обмежень, в тому числі щодо інженерних мереж: враховувати охоронні зони мереж, розміщених на земельній ділянці та забезпечувати доступ на ділянку для обслуговування та ремонту інженерних мереж. В подальшому ОСОБА_2 було перекрито прохід загального користування. Приблизно в червні 2015 р. ОСОБА_2 при спробі перекриття водопостачання до будинків ОСОБА_1 та Омелюх пошкодила газову трубу, а згодом відключила водопровід від системи централізованого водопостачання, шляхом демонтажу частини труби, що проходила по її земельній ділянці. Оскільки ОСОБА_2 не допускала працівників ЛМКП „Львівводоканалу для проведення ремонтних робіт з відновлення водопостачання до будинків № 51 та № 53 по вул. Полтави, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були вимушені відкоригувати технічні умови на приєднання їх будинків до централізованих систем водопостачання та водовідведення в частині місця підключення з водопроводу по вул. Дальній до водопроводу по вул. Полтави-Сигнівка та за власні кошти прокласти центральну водяну трубу по вул. Сигнівка-Полтави. Таким чином, на даний час водопостачання будинку ОСОБА_1 підключено до водопроводу по вул. Сигнівка-Полтави. Дії ОСОБА_2 щодо перекриття водопостачання та чинення перешкод у доступі до трубопроводів для проведення ремонтних робіт вважає протиправними, а тому просить первісний позов задовольнити, в зустрічному позові відмовити.

В судовому засідання представники ОСОБА_2 зустрічний позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, проти первісного позову заперечили, зазначивши, що ОСОБА_2 належить на праві власності будинок по вул. Дальній, 42 у м. Львові, для будівництва та обслуговування якого рішенням виконкому Залізничної райради депутатів трудящих від 02.01.1959 р. було передано у користування земельну ділянку площею 600 кв.м. Через відсутність централізованого водопостачання по вул. Полтави на прохання сусідів був влаштований прохід між будинковолодіннями № 42 і № 44 по вул. Дальній. Приблизно в 60-тих роках до будинку № 51 по вул. Полтави з вул. Дальньої між будинками № 42 і № 44 було прокладено газопровід, а приблизно 20 років тому без відома ОСОБА_2 також було прокладено і водопровід. У травні 2015 р. земельну ділянку по вул. Дальній, 42 передано у власність ОСОБА_2 Маючи намір побудувати гараж, ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з проханням перенести водяну та газову труби що знаходяться на її земельній ділянці, на межу будинковолодінь № 42 і № 44, що вона відмовилась роботи. Відтак, в червні 2015 р. ОСОБА_2 при спробі перекриття водопостачання до будинку ОСОБА_1 пошкодила газову трубу, а згодом відключила водопровід від системи централізованого водопостачання, шляхом демонтажу частини труби. На даний час будинки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підключені до водопроводу по вул. Сигнівка-Полтави. Вважає, що ОСОБА_1 не доведено неможливістьперенесення водопроводу та газопроводу з земельної ділянки ОСОБА_2 на межу будинковолодінь № 42 і № 44 по вул. Дальній, а тому відсутні правові підстави для встановлення безстрокового земельного сервітуту для прокладання і обслуговування трубопроводів та інших комунікацій. Просять зустрічний позов задовольнити, а в первісному позові відмовити.

Представник ЛМКП «Львівводоканал» проти зустрічного позову в частині вимог до ЛМКП „Львівводоканал заперечила та пояснила, що 01.03.2013 р. ОСОБА_1 отримала в ЛМКП „Львівводоканал технічні умови № 15-1093 на приєднання свого будинку № 51 по вул. Полтави до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Львова. Місцем підключення обєкту до водопровідної мережі був існуючий водопровід по вул. Дальній. При виконанні ОСОБА_1 даних технічний умов, а саме підключення до водопровідної мережі по вул. Дальній, ніяких заперечень з боку ОСОБА_2 не було. В звязку з конфліктною ситуацією з мешканцями будинку по вул. Дальній, 42, ОСОБА_1 звернулась із заявою до ЛМКП „Львівводоканал про відкоригування технічних умов № 15-1093 від 01.03.2013 р. в частині місця підключення до водопровідної мережі. ЛМКП „Львівводоканал повідомило замовника про відкоригування технічних умов, а саме: перенесення місця підключення з водопроводу по вул.Дальній до водопроводу по вул. Полтави-Сигнівка. Крім того, зазначила, що водопровід, який знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 не перебуває на балансі ЛМКП „Львівводоканал, а тому ЛМКП „Львівводоканал не може її демонтувати.

Представник третьої особи ПАТ «Львівгаз» в судовому засіданні зазначив, що газопровід з вул. Дальньої між будинками № 42 і № 44 до будинку №51 по вул. Полтави у м. Львові було прокладено на землях комунальної власності в 70-х роках, що підтверджується актом Тресту „Львівгаз від 20.05.1974 р. і взято на баланс ПАТ „Львівгаз. Газопровід, що розташований на земельній ділянці ОСОБА_2, перебуває у межах охоронної зони газопроводу, яка передбачає певні обмеження для власників і землекористувачів. 27.02.2013 р. ОСОБА_1 отримала технічні умови, згідно яких газопостачання будинку № 51 по вул. Полтави у м. Львові можливе від існуючого газопроводу, та виготовила необхідну документацію. В грудні 2013 р. систему газопостачання газифікований житловий будинок № 51 по вул. Полтави у м. Львові прийнято в експлуатацію. Між тим роботи з перенесення газопроводу, при наявності технічної можливості, проводяться за рахунок споживачів.

Третя особа ОСОБА_5 первісний позов підтримала, а проти зустрічного позову заперечила, зазначивши, що в 2004 р. власниками будинків №51 та № 53 по вул. Полтави було отримано дозвіл на приєднання своїх будинків до централізованої системи водопостачання та водовідведення м. Львова. Місцем підключення обєктів до водопровідної мережі був існуючий водопровід по вул. Дальній. Відтак, згідно технічних умов, було прокладено водяну трубу між будинками № 42 і № 44 по вул. Дальній до вул. Полтави. В червні 2015 р. ОСОБА_2 самовільно демонтувала частину водяної труби, що проходила через її земельну ділянку до будинків №51 і № 53 по вул. Полтави. Відтак, вона та ОСОБА_1 були змушені відкоригувати технічні умови на приєднання будинків до централізованих систем водопостачання та водовідведення м.Львова та прокласти новий водопровід з вул. Сигнівка по вул. Полтави. На даний час її будинок підключений до водопроводу по вул. Сигнівка-Полтави.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу буз їх участі.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справ № 462/4857/15-ц та № 462/4858/15-ц суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 1, 4 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» централізоване питне постачання це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексів обєктів, споруд, розподільчих водопровідних мереж, повязаних з єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Субєктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать обєкти питного водопостачання, підприємства питного водопостачання та споживачі питної води.

Статтями 22, 23 вище згаданого закону передбачено право споживача питної води на підключення в установленому законом порядку до централізованого водопостачання та водовідведення та право підприємства центрального водопостачання видавати дозволи та технічні умови на підключення споживачів до системи централізованого питного водопостачання.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником будинку № 51 по вул. Полтави у м. Львові, ОСОБА_2 будинку № 42 по вул. Дальній у м. Львові, а ОСОБА_3 будинку № 53 по вул. Полтави у м. Львові.

Також встановлено, що у 70-х роках з вул. Дальньої між будинками № 42 і № 44 до будинку № 51 по вул. Полтави у м. Львові був прокладений газопровід, який взято на баланс ПАТ „Львівгаз. В 2004 році власниками будинків № 51 та №53 по вул. Полтави, згідно технічних умов, було прокладено між будинками № 42 і № 44 з вул.Дальньої до вул. Полтави водопровід, який не перебуває на балансі ЛМКП „Львівводоканал.

01.03.2013 року ОСОБА_1 затверджено технічні умови № 15-1093 на приєднання індивідуального житлового будинку до централізованих систем водопостачання та водовідведення м. Львова. Відповідно до вказаних технічних умов місцем підключення до водопровідної мережі є водопровід Д100 мм по вул. Дальній. В місці підключення водопровідного вводу до вуличного водопроводу Д100 мм передбачити установку засувки безконтактного типу. Точку підключення вирішити проектом /а.с.4/.

27.02.2013 р. ОСОБА_1 видано технічні умови № 19/421 на газопостачання індивідуального житлового будинку по вул. Полтави № 51 в м. Львові від існуючого газопроводу - вводу низького тиску О40 мм /а.с. 81 справа № 462/4857/15-ц/.

08.05.2015 р. ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку, площею 0,0305 га, по вул. Дальній, 42 у м. Львові, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 37311719 від 08.05.2015 року і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 37311801 від 08.05.2015 року. На земельній ділянці розташований житловий будинок, який належить їй на праві власності.

Також встановлено, що на належній ОСОБА_2 земельній ділянці розміщенні обєкти: водопостачання водопровід Д100 мм, який не перебуває на балансі ЛМКП «Львівводоканал», газового постачання газопровід, який перебуває на балансі ПАТ „Львівгаз та обєкт енергетики електрична опора лінії електропередач, яка перебуває на балансі ПАТ «Львівобленерго».

З пояснень представників сторін і третіх осіб, третьої особи, акту встановлення причини припинення водопостачання житлових будинків № 51 та № 53 по вул. Полтави від 06.07.2015 р. /а.с.24/, акту-претензії від 25.06.2015 р. /а.с.9 №462/4857/15-ц/ встановлено, що у червні 2015 р. власником будинку № 42 по вул. Дальній у м. Львові ОСОБА_2 при спробі перекриття водопостачання до будинків № 51 та № 53 по вул. Полтави пошкоджено газопровід, а далі демонтовано частину водопроводу, що проходив по її земельній ділянці та що ОСОБА_2 не надала ОСОБА_1 доступу до водопроводу для проведення робіт з відновлення водопостачання.

Також з пояснень представників сторін та третьої особи встановлено, що у звязку з конфліктною ситуацією з мешканцями сусіднього будинку ОСОБА_1 звернулась із заявою в ЛМКП „Львівводоканал про відкоригування технічних умов № 15-1093 від 01.03.2013 р. в частині місця підключення до водопровідної мережі. ЛМКП „Львівводоканал повідомило замовника про відкоригування даних технічних умов, а саме: місце підключення перенести з водопроводу по вул. Дальній до водопроводу по вул. Полтави-Сигнівка у м. Львові. Відтак, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виготовили відповідні робочі проекти, згідно яких проклали водопровід з вул. Сигнівка по вул. Полтави і на даний час їхні будинки підключено до водопроводу по вул.Сигнівка-Полтави.

Отже, на даний час водопровід до будинковолодінь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проходить по земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Між тим, згідно ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч.1 статті 112 ЗК України охоронні зони створюються уздовж ліній зв'язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об'єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Відповідно до ст. 73 Земельного кодексу України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Відповідно до вимог ст.ст.1,11 Закону України «Про трубопровідний транспорт уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об'єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 на земельну ділянку по вул. Дальній, 42 у м. Львові та технічної документації з землеустрою на дану земельну ділянку, в таких містяться відомості про встановлені безстроково обмеження згідно містобудівельних обмежень та сервітутів щодо користування цією земельною ділянкою Управління архітектури Львівської міської ради площею 0,0006 га та 0,0002 га. /а.с.79-104/.

Таким чином, на земельній ділянці ОСОБА_2 встановлено охоронні зони обєктів трубопроводів та електроенергетики, що передбачено законом, відображено у відповідних документах щодо земельної ділянки, відтак покликання ОСОБА_2 на те, що труба водопостачання створює їй перешкоди в користуванні власністю не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому є безпідставними і не можуть братись судом до уваги.

Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно із ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, звязку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій; г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

Відповідно до частин 1, 2 ст.100 ЗК України визначено, що власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, звязку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки. А в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Таким чином, сервітут це право обмеженого користування чужим майном і потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.

Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права земельного сервітуту, встановлюючи його на певний строк чи без зазначення строку суд може враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою його встановлення є неможливість задоволення такої потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Крім того, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлюється.

Згідно роз'яснення у п. 38 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» саме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК України він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови.

Проте ОСОБА_1 не надано доказів, що вона зверталася до ОСОБА_2 з пропозицією про укладання договору про земельний сервітут та запропонувала їй договір, в якому були б зазначені умови та порядок використання земельної ділянки, який би підтверджувався кадастровим проектом виділення чужої земельної ділянки.

Заперечуючи проти встановлення сервітуту, представники ОСОБА_2 не заперечують проти перенесення газопроводу та електричної опори із земельної ділянки ОСОБА_2 намежу її земельної ділянки з земельною ділянкою по вул. Дальній, 44 у м.Львові, що відповідатиме інтересам ОСОБА_2

Між тим, ОСОБА_1 не доведено неможливості задоволення своїх потреб щодо забезпечення її житлового будинку водопостачанням, газопостачанням та іншими комунікаціями в інший спосіб, ніж як через встановлення земельного сервітуту, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення безстрокового земельного сервітуту.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2015 р., яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.12.2015 р. залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» про зобовязання не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою, площею 0,0305 га, по вул. Дальня, 42 у м. Львові та перенесення електричної опори за межі земельної ділянки відмовлено.

В провадженні Залізничного районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ „Львівгаз про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, площею 0,0305 га, по вул. Дальня, 42 у м. Львові та перенесення газової труби.

Як пояснили представники ОСОБА_2, при спробі перекриття водопостачання до будинку ОСОБА_1 нею випадково було пошкоджено газопровід, який знаходився у місці розташування водопроводу, про що ОСОБА_2 не знала. Дане пошкодження було усунуто працівниками ПАТ „Львівгаз.

Судом не встановлено, що ОСОБА_2 чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуваннітрубопроводом централізованого газопостачання, який знаходиться на балансі ПАТ „Львівгаз, та іншими комунікаційними мережами.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що водопровід до будинку ОСОБА_1, згідно відкоригованих технічних умов, не проходить через земельну ділянку ОСОБА_2, суд приходить до висновку, що в позовних вимогах ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 375, 401-402, 404 ЦК України, ст.ст. 73, 98-100, 112 ЗК України , Законом України "Про трубопровідний транспорт, "Законом України «Про питну воду та питне водопостачання", суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про встановлення земельного сервітуту, зобовязання не чинити перешкод у користуванні водопроводом централізованого водопостачання, трубопроводом централізованого газопостачання, інших комунікаційних мереж та доступі до них відмовити.

В задоволенні зустрічного позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та перенесення водяної труби відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя: