РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне )

ун. № 759/1930/16-ц

пр. № 2/759/2247/16

24 березня 2016 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про усунення перешкод користування власністю,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2016р. року заявила позов до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належними їй грошовими коштами на банківському рахунку НОМЕР_2, шляхом негайного розблокування зазначеного рахунку.

Позов мотивовано тим, що відповідачем безпідставно заблоковано банківський рахунок позивача.

Представник позивача ОСОБА_2 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач свого представника в суд не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень до позову не надходило.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про відкриття та обслуговування карткового гривневого рахунку № НОМЕР_2, на якому розміщувала власні кошти.

В червні 2015 року, маючи намір зняти залишок коштів, позивач з'ясувала, що відповідачем заблоковано її картковий рахунок, за підстав сумнівів в правомірності використання рахунку, на що вказує зміст вимоги відповідача на адресу позивача про надання пояснень щодо коштів, що надходили на рахунок від певних фізичних осіб (а.с. 17).

Неодноразові звернення позивача видати залишок коштів на рахунку, відповідачем проігноровані.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Цивільним законодавством грошові кошти віднесені до речей, майна (гл. 13 ЦК України).

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно п. 7.7, 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності. За поточними рахунками в національній валюті фізичних осіб - резидентів здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України, які не пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності.

За п.п.1.3.2.13 Умов та правил надання банківських послуг, що розроблені та затверджені відповідачем, банк має право відмовитися від здійснення розрахункових операцій по рахунку клієнта в разі виникнення мотивованих підозр відносно використання банку для проведення незаконних операцій.

Згідно п. п. 1.3.2.14 цих же Умов та правил, банк має право призупини проведення фінансових операцій або фінансові операції по рахунку у випадку, якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, що підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання і протидію легалізації (відмиванню) доходів, отриманих злочинних шляхом, або фінансування тероризму, і зобов'язаний призупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодонабувачем є особа, яка включена до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або відносно якої застосовані міжнародні санкції.

Пунктом 104 Постанови Правління НБУ від 26.06.2015 року №417 "Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу" (далі - Постанова)встановлено, що банк відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (Закон), має право: зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), яка/які містить(ять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України; зобов'язаний зупинити здійснення фінансової(их) операції(ій), якщо їїЛ'х учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій).

Зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Згідно з пунктом 107 Постанови, відповідальний працівник банку видає внутрішнє розпорядження в разі прийняття рішення про: зупинення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 17 Закону, - у день зупинення фінансової операції; подальше зупинення фінансової операції на виконання рішення спеціально уповноваженого органу відповідно до частини другої статті 17 Закону, тобто спеціальним суб'єктом (відповідним правоохоронним органом).

Відповідно до п. 114 Постанови, у разі прийняття спеціально уповноваженим органом рішення про зупинення видаткових фінансових операцій за рахунками клієнтів (осіб) на строк до п'яти робочих днів та отримання банком відповідного файла-рішення/рішення на паперовому носії банк повинен негайно в день надходження рішення про зупинення видаткових фінансових операцій за рахунками клієнтів (осіб) зупинити такі видаткові фінансові операції. Якщо файл-рішення/рішення на паперовому носії надійшов(ло) до банку після закінчення робочого дня, то днем надходження файла - рішення/рішення до банку є наступний робочий день банку.

Пунктом 119 Постанови встановлено, що Банк поновлює проведення фінансових операцій на третій робочий день із дня зупинення фінансової операції в разі неотримання протягом строку, передбаченого частиною першою статті 17 Закону, рішення спеціально уповноваженого органу про подальше зупинення фінансової(их) операції(ій).

Позивач стверджує, що рішення спеціально уповноваженого органу, а рівно і рішення правоохоронних чи судових органів щодо обмеження користування належними їй коштами не приймалось.

Таким чином, за відсутності іншого, суд приходить до висновку, що відповідачем необґрунтовано обмежено права позивача щодо користування та розпорядження належними їй коштами, тобто порушені невід'ємні права позивача як власника та споживача.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відтак, позивач вправі вимагати від відповідача усунути перешкоди в користуванні власністю і продовжувати користуватись картковим рахунком на умовах договору.

Обраний позивачем шлях поновлення порушеного права, на думку суду, є адекватним порушенню і не суперечить вимогам ст. 16 ЦК України.

Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що може бути задоволеним.

За такого рішення, витрати понесені позивачем при зверненні до суду мають бути компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про усунення перешкод користування власністю задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в розпорядженні та користуванні грошовими коштами на картковому рахунку НОМЕР_2, що відкритий на її ім'я в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» поновити проведення фінансових операцій за картковим рахунком НОМЕР_2, що відкритий на ім'я ОСОБА_1, на умовах договору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ЄДПРОУ 14360570) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий М.Ф. Сенько