РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Токмацького району Запорізької області, управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просять визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 24.03.2006 року, ОСОБА_5, померлої 28.08.2014 року, на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,27га., що розташована за адресою: с. Нове, Токмацький район, Запорізька область, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП №7, виданого 30.08.1996 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Токмацького району.

Позов обґрунтовує наступним.

30.09.1996 року помер батько позивача - ОСОБА_6, який на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого відкрилась спадщина на все його майно, яке йому належало на день смерті, в тому числі і на земельну ділянку розміром 0,27га., розташованої на території села ОСОБА_3 сільради Токмацького району Запорізької області, на якій знаходиться житловий будинок, право власності в порядку спадкування на який їй було видане нотаріальною конторою.

Заповіту спадкодавець не залишав.

Спадкоємцями за законом першої черги являлись: її мати - ОСОБА_5, яка на день смерті її батька знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ним. Спадкоємцем першої черги за законом була її баба - ОСОБА_4, яка являлась рідною матір'ю її батька та яка на той час проживала однією сім'єю з її батьком.

Спадкоємицею першої черги за законом являлась і позивач - рідна дочка спадкодавця, яка прийняла спадщину, являючись зареєстрованою в будинку, який розташований на спірній земельній ділянці та проживаючи спільною сім'єю зі спадкодавцем на день його смерті.

Спадкоємицею за законом першої черги являється і сестра позивача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_7, яка після смерті батька не прийняла спадщину, проживаючи окремо своєю сім'єю на день смерті батька.

Згідно свідоцтву про право на спадщину за законом від 21.05.1999 року, кожному із спадкодавців належить по 1/3 частині вищезазначеної земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок та яка розташована на території села ОСОБА_3 сільради Токмацького району Запорізької області і яка належала померлому батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

24.03.2006 року померла ОСОБА_4, яка заповіту не залишала та після смерті якої відкрилась спадщина на 1/3 частку вищезазначеної земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті батька позивача, та яку вона належним чином за життя не оформила на себе.

Після смерті ОСОБА_4 позивач - спадкоємиця по праву представлення, прийняла спадщину у відповідності до ст.1268 ЦК України, користуючись вищезазначеною земельною ділянкою та будинком, який розташований на цій земельній ділянці. 28.08.2014 року померла ОСОБА_5, яка заповіту не залишала та після смерті якої позивач успадкувала все її майно, яке їй належало на праві приватної власності, в тому числі і 1/3 частку вищезазначеної спірної земельної ділянки, яку мати за життя належним чином не оформила на себе.

В установлений законом строк позивач подала в нотаріальну контору заяву про своє бажання прийняти спадщину, відповідач, являючись дочкою спадкодавця, подала заяву в нотаріальну контору про відмову від спадщини на користь позивача.

Таким чином, позивач стала власником 2/3 частин вищезазначеної земельної ділянки, які за життя належали спадкодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та які належним чином за життя не оформили своє право.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач позбавлена можливості, так як оригінал Державного акту на спірну земельну ділянку не зберігся.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечення проти позову не надали.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Власником земельної ділянки площею 0,27га, наданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в с. Нове Токмацького району по вул. Радянській, 44, був ОСОБА_6, що підтверджується рішенням ОСОБА_3 ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області від 25.07.1991 №26, рішенням ОСОБА_3 ради народних депутатів Токмацького району Запорізької області від 17.08.1995 №22, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 22.02.2016 №105, планом зовнішніх меж земельної ділянки, абрисом обміру земельної ділянки.

30.08.1996 року ОСОБА_6 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №. До теперішнього часу зміна власника земельної ділянки не відбулась. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.1999 року реєстровий №568, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради від 22.02.2016 №105.

ОСОБА_6Є помер 30.09.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №297524 від 01.10.1996 року.

Після смерті ОСОБА_6 право власності на спірну земельну ділянку перейшло в порядку спадкування за законом до ОСОБА_5 (його дружини), ОСОБА_1 (його доньки) та ОСОБА_4 (його матері) по 1/3 частки кожній, що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.05.1999 року реєстровий №568.

Спадкоємці належним чином своє право власності на спірну земельну ділянку не зареєстрували.

ОСОБА_4 померла 24.03.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №026360 від 24.03.2006 року.

Після її смерті право власності на 1/3 частку спірної земельної ділянки перейшло до її онуки позивача в порядку спадкування за законом за правом представлення (ч.1 ст.1266 ЦК України).

28.08.2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №302801 від 29.08.2014 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої, зокрема, увійшла 1/3 частка спірної земельної ділянки.

Спадкоємцями ОСОБА_5 є сторони у справі.

Позивач прийняла спадщину фактично, подавши заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.02.2016 №42952897, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.02.2016 року реєстровий №119, постановою про відмові у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2016 №131/02-31.

Відповідач спадщину не прийняла, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.02.2016 №42952897, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.02.2016 року реєстровий №119 .

Позивач отримала у спадщину житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Нове, вул. Радянська, 44, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.02.2016 №42952897, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.02.2016 року реєстровий №119.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку нотаріус відмовила, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї, що підтверджується постановою про відмові у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2016 №131/02-31.

Відсутність правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку порушує права позивача на спадкування за законом та отримання у власність спірного земельної ділянки, за захистом яких вона змушена звернутись до суду, адже в позасудовому порядку їх захистити не можливо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Суд встановив, що право власності на спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правомірно перейшло до позивача у справі, в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Токмацького району Запорізької області, управління Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 24.03.2006 року, ОСОБА_5, померлої 28.08.2014 року, на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,27га., що розташована за адресою: с. Нове, Токмацький район, Запорізька область, з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлому ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП №7, виданого 30.08.1996 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Токмацького району.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: