Справа № 639/6485/15-ц
26 квітня 2016 р . Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі Слюсаревій О.В.
за участю адвоката-Рябченюк О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3 особи- Лісун ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до колишньої невістки ОСОБА_2, 3 особи- Лісун А.М., ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на те, що після припинення шлюбно-сімейних відносин з ОСОБА_5, відповідачка в 2000 р., забрала всі свої речі, майно, меблі та разом з дитиною ОСОБА_6 перейшла проживати до своєї матері в АДРЕСА_2 . З того часу відповідачка жилим приміщенням не цікавиться, витрати по сплаті комунальних послуг не несе, ніяких дій по збереженню за собою жилої площі не вчиняє. В подальшому стало відомо, що ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_3, де проживає з повнолітнім сином.Як зазначає позивачка реєстрація відповідачки у квартирі перешкоджає їй, як власнику, у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги у повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі за адресою фактичного проживання, повістку отримала, про причини неявки суд не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
3 особа - ОСОБА_5 проти позову не заперечував та підтвердив факт тривалого непроживания колишньої дружини за місцем реєстрації та пояснив, що з 2000 р. з відповідачкою зовсім не спілкується, місце мешкання ОСОБА_2 і сина йому невідомо.
Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.
Власником двокімнатної квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 13.12.2012 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради. В спірній квартирі зареєстрована позивачка та сімя її сина ОСОБА_5, в тому числі невістка ОСОБА_2, онук ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 розірвано 10.10.2007 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу.
Як випливає з пояснень позивача, 3 особи, в 2000 р. після припинення між подружжям шлюбно-сімейних відносин з чоловіком ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_2 добровільно забрала свої особисті речі, половину спільного сумісного майна подружжя та разом з сином виїхала та стала проживати у своєї матері. З того часу за місцем реєстрації відповідачка не зявляється, комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається, що порушує права власника ОСОБА_1 у володінні, користуванні й розпорядженні належним їй нерухомим майном.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8- голова житлового кооперативу з 2003 р., в якому знаходиться спірна квартира, ОСОБА_9,ОСОБА_10 - сусіді по квартирі засвідчили факт не проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації з 2000 р. та склали відповідний акт. Свідок ОСОБА_8 стверджувала, що бачила відповідачку один раз, коли вона разом з сином приходила до неї для оформлення документів на видачу паспорта ОСОБА_4 На інформацію щодо існування заборгованості по оплаті не відреагувала.
Статтею 163 Житлового кодексу Украйни передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення.
Судом встановлено, що з 2000 р. відповідачка не проживає в квартирі, витрат по оплаті не несе. Підстав для продовження строку відсутності, за яких житлове приміщення зберігається на більш тривалий строк, суду не надано. Ніяких поважних причин своєї відсутності в спірній квартирі відповідач не має.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що ці особи не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців.
Зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають підстави для усунення перешкоди в користуванні позивачем ОСОБА_1 квартирою, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям її з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 150, 168, 71, 72 Житлового Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_5.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -