Єдиний унікальний номер 725/857/16-ц
Номер провадження 2/725/185/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

при секретарі Слободян В.О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури.

Посилався на те, що органом досудового розслідування його безпідставно та незаконно було обвинувачено у тому, що він, працюючи на посаді завідуючого хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни, будучи службовою особою наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями, ніби-то вчинив злочин одержання хабара у значному розмірі, поєднане з вимаганням хабара, тобто злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України.

Так, 12.07.2012 року слідчим прокуратури відносно нього незаконно винесено постанову про порушення кримінальної справи. Того ж дня, в межах досудового слідства його було затримано та поміщено в Ізолятор тимчасового тримання УМВС України в Чернівецькій області, де він утримувався вісім діб.

Крім того, постановою слідчого прокуратури від 17.02.2012 року його було відсторонено від посади завідуючого хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни та допущено до виконання функцій хірурга.

В подальшому, 12.11.2012 року органом досудового розслідування відносно нього було складено обвинувальний висновок та надіслано матеріали кримінальної справи на розгляд до Першотравневого районного суду м.Чернівці.

Однак, постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.10.2015 року кримінальну справу відносно нього за ст.368 ч.3 КК України було закрито на підставі ч.2 ст.282 КПК України у звязку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Незважаючи на зазначене, протягом 3 років 3 місяців і 13 днів його незаконно намагалися притягнути до кримінальної відповідальності, що призвело до неможливості виконувати обовязки завідуючого хірургічним відділенням, вплинуло на його ділову репутацію та спричинило моральну шкоду.

Просив стягнути з державного бюджету на його користь заробіток, який він втратив за період відсторонення від посади завідуючого хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни за період часу з 12.07.2012 року по 01.04.2014 року, що складає 30414 грн. 00 коп.

Зобовязати місцеві друковані засоби масової інформації протягом одного місяця опублікувати повідомлення про рішення, що реабілітує його.

Письмово повідомити про рішення суду, що реабілітує його трудовий колектив Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни.

Також просив стягнути з державного бюджету на його користь в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 613899 грн. 00 коп. та витрати, які він поніс у звязку з проведенням експертного психологічного дослідження у розмірі 5000 гривень.

Представник відповідача під час судового розгляду звернулась до суду з клопотанням про закриття провадження у справи по частині позовних вимог, оскільки Законом визначено інший порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Позивач та його представник заперечували проти поданого клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, частково дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Згідно статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

За змістом п.п.1, 5 ч.1 статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 частини першої статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади) (частина перша статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Окрім того, суд враховує положення ст.11 Закону, у відповідності до яких у разі закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати, слідчий, прокурор або суд зобов'язані на прохання особи письмово повідомити у місячний строк про своє рішення трудовий колектив, в якому працює особа, або за її місцем проживання.

Якщо відомості про засудження або притягнення громадянина до кримінальної відповідальності, застосування до нього як запобіжного заходу взяття під варту чи накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт були поширені в засобах масової інформації, то на вимогу цього громадянина, а в разі його смерті на вимогу його родичів чи органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора або суду засоби масової інформації протягом одного місяця роблять повідомлення про рішення, що реабілітує громадянина, відповідно до чинного законодавства України.

Таким чином, Законом визначено певний порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а також поновлення його прав та свобод, при цьому визначення розміру шкоди, а також вчинення дій, спрямованих на поновлення прав та свобод особи, віднесено до компетенції органу, що приймав остаточне рішення по кримінальній справі.

Зазначена правова позиція викладена у висновках Верховного Суду України, що викладені в ухвалі від 21.04.2010 року та постанові №6-2086цс15 від 24.02.2016 року, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.3, 8, 16, 205 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури з частині заявлених позовних вимог про стягнення з державного бюджету на його користь заробітку, який він втратив за період відсторонення від посади завідуючого хірургічним відділенням Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни за період часу з 12.07.2012 року по 01.04.2014 року, що складає 30414 грн. 00 коп., а також зобовязання місцевих друкованих засобів масової інформації протягом одного місяця опублікувати повідомлення про рішення, що реабілітує його та письмово повідомити про рішення суду, що реабілітує його трудовий колектив Чернівецького обласного госпіталю для інвалідів Великої Вітчизняної Війни - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька