АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/126/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1147/16Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" про витребування земельної ділянки з незаконного користування -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Агрофірма "Аршиця" про витребування земельної ділянки з незаконного користування. У позові зазначено, що відповідно до державного акту на право власності на землю серії 1-ПЛ № 013079 позивач є власником земельної ділянки площею 2,75 га кадастровий номер :00:011:0042, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вільховатської сільської ради. 02 січня 2011 року він уклав з приватним сільськогосподарським підприємством «Надія» , яке в подальшому в процесі злиття реорганізовано в ТОВ «Агрофірма» «Аршиця», договір оренди землі площею 2,75 га терміном на 5 років, передав орендарю земельну ділянку, який з 02.01.2011 року почав її обробіток.

У січні 2016 року він звернувся до орендаря про повернення земельної ділянки в звязку з закінчення строку договору оренди, однак орендар відмовив, мотивуючи відмову тим, що термін дії договору оренди закінчується 25 червня 2017 року, тобто через 5 років з моменту державної реєстрації договору оренди землі, яка була здійснена 25 червня 2012 року.

Позивач ОСОБА_2 просив суд витребувати у ТОВ «Агрофірма «Аршиця» із незаконного користування земельну ділянку, що належить йому на праві приватної власності, площею 2,75 га, яка розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району, кадастровий номер :00:011:0042 та передати йому. А також просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати в розмірі 551,20 грн. судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 918, 67 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2016 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано у ТОВ «Агрофірма «Аршиця» із незаконного користування земельну ділянку площею 2,7499 га кадастровий номер :00:011:0042, що належить на праві власності ОСОБА_2, розташовану в адміністративних межах Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, та передано її власнику.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма «Аршиця» на користь ОСОБА_2 судовий збір 551,20 грн. та витрати на правову допомогу 918,67 грн.

З рішенням суду не погодилося ТОВ «Агрофірма «Аршиця», яке його оскаржило, просило скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити. Вважає, що рішення суду прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, не доведено обставин, що мали значення для справи, які суд вважав встановленими.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника ТОВ «Агрофірма «Аршиця», представників позивача, перевіривши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,75 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:011:0042, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії 1-ПЛ №013079 ( а.с.9-16).

Відповідно до договору оренди землі від 02 січня 2011 року орендодавець ОСОБА_2 передав в строкове платне користування орендарю Приватному сільськогосподарському підприємству «Надія» земельну ділянку площею 2,75 га. Договір укладено на 5 років. Державна реєстрація договору оренди здійснена 25 червня 2012 року ( а.с.8)

При укладанні 02.01.2011 року договору оренди землі сторони погодили строк дії останнього, умови повернення земельної ділянки. Договором передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами, строк дії договору відраховується з часу його державної реєстрації.

Згідно акту прийому-передачі від 02.01.2011 року, позивач передав орендарю Приватному сільськогосподарському підприємству «Надія» земельну ділянку площею 2,75 га (а.с.12).

Відповідно до статуту ТОВ «Агрофірма «Аршиця», до товариства приєднане Приватне сільськогосподарське підприємство «Надія» в результаті чого ТОВ «Агрофірма «Аршиця» є правонаступником всього майна, всіх прав і обовязків ПСП «Надія» .

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі статті 20 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Враховуючи, що сторони узгодили свої права і обовязки саме 02 січня 2011 року, тобто в момент підписання договору оренди землі, цього ж дня земельна ділянка була безпосередньо передана у фактичне користування відповідача, про що свідчить підписаний сторонами акт прийому-передачі земельної ділянки, станом на 02 січня 2016 року збігли строки дії договору оренди належної позивачеві земельної ділянки, а орендар ТОВ «Агрофірма «Аршиця» не надав доказів поновлення дії договору на новий строк, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та витребував у ТОВ «Агрофірма «Аршиця» земельну ділянку, що належить позивачу.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги ТОВ «Агрофірма «Аршиця» щодо того, що дія спірного договору закінчується зі спливом пяти років з дня його державної реєстрації, а не з дати укладення, про що також зазначено у тексті самого договору.

Так, згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Так, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливе укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. У момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13, яка є обов'язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин. (ст. 360-7 ЦПК України).

Посилання відповідача на постанову Верховного суду України № 3-161 гс14 від 11.11.2014 року не може бути підставою для скасування рішення суду в даному випадку, оскільки вказана постанова прийнята у справі господарського судочинства та стосується спору щодо визнання договору оренди земельної ділянки таким, що поновлений на новий строк, тобто постанова прийнята щодо застосування інших норм матеріального права.

При цьому, відповідач у якості заперечень проти позову та як доводів апеляційної скарги не вказує на те, що договорі оренди був продовжений у встановленому законом порядку.

Також в силу ст. 360-7 ЦПК України не можна вважати обовязковими для інших судів висновки, викладені у судових рішеннях Апеляційного суду Харківської області.

Безпідставними є посилання на повне виконання умов договору обома сторонами протягом його дії, а також невикористання земельної ділянки орендарем у зимовий період, оскільки дані обставини не впливають на строк дії договору та можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки, переданої в оренду по закінченню терміну оренди.

Разом з тим, слід зазначити, що так як у апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма «Аршиця» викладені заперечення щодо рішення місцевого суду тільки в частині, що стосується задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки з незаконного користування, то колегія суддів в силу ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення в цій частині, в іншій частині, підстави для виходу за доводи апеляційної скарги відсутні.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Аршиця" відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: С.Б. Бутенко

ОСОБА_3

Згідно оригіналу ОСОБА_1