Справа №345/228/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленко В.Г.,

секретаря судового засідання Бандура Г.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Завійська сільська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Завійської сільської ради від 22.12.2015 року являється користувачем земельної ділянки площею 0,02 га в урочища «За рікою» на території Завійської сільської ради. До цього часу даною ділянкою багато років користувався його батько ОСОБА_6 В кінці жовтня відповідач самовільно виорала дану земельну ділянку. Добровільно врегулювати спір позивачу не вдалося, тому він звернувся до сільської ради із заявою про усунення перешкод в користуванні землею. На підтвердження факту порушення прав позивача земельною комісією 29.10.2015 року було складено акт про дане порушення.

Оскільки вирішити дану проблему в добровільну порядку неможливо, а він хоче розпочати підготовку городу до весняних робіт, тому просить суд зобовязати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні даною земельною ділянкою. Позивач просить суд задоволити позов,з підстав вказаних в позовній заяві, оскільки відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні ділянкою самовільно виорала дану земельну ділянку та не допускає до виконання сільськогосподарських робіт.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що даною земельною ділянкою користувався весь час її батько, а зараз користується вона, оскільки це право перейшло з моменту купівлі будинку. Батько та вона сплачують земельний податок, а тому вважає, що і в подальшому повинна користуватись даною земельною ділянкою. Повідомила, що вона зверталась з заявами до сільської ради, а також в різні державні органи з приводу неправомірного користування позивачем даною земельною ділянкою. Не заперечила, що виорала дану земельну ділянку. Просить в позові відмовити.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 вважає позов безпідставним з тих підстав, що позивач не довів на якій правовій підставі він користується даною земельною ділянкою. Вважає акт, складений комісією Завійської сільської ради незаконним, оскільки один член комісії підписав даний акт пізніше, після видачі його відповідачці, а також те, що в 2016 році ОСОБА_2 не чинила йому перешкод в користуванні даною земельною ділянкою. Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи голова Завійської сільської ради ОСОБА_4 вважає позов підставним. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 користується даною земельною ділянкою, якою користувався його перестарілий батько - ОСОБА_1, на підставі рішення Завійської сільської ради від 22.12.2015 року. Відповідачка чинить перешкоди в користуванні земельними ділянками і іншим громадянам села, яким виділені земельні ділянки для користування, а також громаді села, самовільно захопила та переорала ці земельні ділянки та громадське пасовище. Жодних документів, які б підтверджували право на користування спірною земельною ділянкою в відповідачки немає. До сільської ради не надходило жодних заяв з приводу неправомірного користування позивачем земельної ділянки.

Представник третьої особи голова земельної комісії Завійської сільської ради ОСОБА_5 вважає дії ОСОБА_2 неправомірними. Підтвердив твердження сільського голови про її дії по захопленню даної земельної ділянки та ділянок громадян с. Завій. Доповнив, що вона перегородила камінням підїзду дорогу до інших земельних ділянок і чинить перешкоди в користуванні земельними ділянками. При складанні акту комісії він виїжджав на місце разом з членами комісії.

Суд, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в користуванні позивача ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,02 га в урочищі «За рікою» в с.Завій Калуського району Івано-Франківської області, яка вилучена у ОСОБА_6 на підставі рішення сесії Завійської сільської ради від 22.12.2015 року (а.с.5).

Як зазначено в довідці № 261, виданій виконкомом Завійської сільської ради 05.02.2016 року, дана земельна ділянка межується із земельними ділянками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.37).

Як встановлено Актом земельної комісії від 29.10.2015 року, ОСОБА_2 самовільно виорала город ОСОБА_1, яким близько пятдесят років користувався його батько ОСОБА_6, а в останні пять років ОСОБА_1 (а.с. 6).

З метою врегулювання даного спору ОСОБА_2 викликалася для мирного врегулювання спору щодо самовільного захоплення нею земельної ділянки до голови виконкому Завійської сільської ради. Однак 24.12.2015 року та 26.12.2015 року відповідач так і не з'явилася за повідомленням та жодним чином на нього не відреагувала, що підтверджується листом №272 від 29.12.2015 року та повідомленням (а.с. 9, 10).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно положень ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як передбачено ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Оцінюючи докази по даній справі, які були здобуті та досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, суд приходить до висновку, що хоча на час вчинення дії - переорювання земельної ділянки, дана ділянка була в користуванні ОСОБА_6 і 22 грудня перейшла в користування позивача, суд вважає,що саме позивачу відповідачка чинить перешкоди в користуванні земельною ділянкою, оскільки саме він в даний час не може користуватись даною земельною ділянкою, відповідачка вчиняє дії, які порушують права його, як землекористувача , заперечує законність користування позивачем даною земельною ділянкою.

Позивачем при зверненні до суду з позовною заявою було сплачено 551 грн. 20коп. судового збору (а.с.1), а тому, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача слід стягнути в користь позивача дані витрати. На підставі наведеного, ст.ст.317, 391 ЦК України, ст.152 ЗК України та керуючись ст. 209, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2, жительку вул. Д.Галицького, 330, с.Завій Калуського району Івано-Франківської області, не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,02 га, яка розташована в урочищі «За рікою» в с.Завій Калуського району Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя