УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Андрусишин Н.Т.,

розглянувши матеріали подання державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування подання державний виконавець вказала, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 650 грн. щомісячно, починаючи з 25.10.2011 і до повноліття дитини. Заборгованість по аліментам станом на 01.11.2016 складає 7654 грн.

Державний виконавець в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи без її участі, а також надала для огляду суду матеріали виконавчого провадження ВП №45961130.

Розглянувши вказане подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП №45961130, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

29.12.2014 року постановою заступника начальника ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП № 45961130 з виконання виконавчого листа № 2-3630/11, виданого 17.01.2012 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки Каріни, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 25.10.2011 і до повноліття дитини. В якості місця проживання боржника у постанові вказано «м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 5/44».

Державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області неодноразово було зроблено запити до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби щодо ОСОБА_1 про отримання ним пенсії, про його працевлаштування, про наявність у нього рахунків в банках, проте така інформація була відсутня.

Заступником начальника та державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно були сформовані виклики від 20.01.2015, 30.08.2016 на імя ОСОБА_1 про необхідність прибуття до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 28.01.2015 з 08-30 год. до 16-00 год., 07.09.2016 року з 08-30 год. до 16-30 год. відповідно.

Згідно копії листа ОСОБА_1, яке 16 лютого 2015 року ним було направлено на електронну адресу відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, причиною його неявки до відділу була відсутність на території міста, оскільки він виїхав на заробітки за межі території України. На теперішній час він є безробітним. Зобовязується виплачувати заборгованість по аліментам в силу своїх можливостей.

Також, постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 30.06.2015 при примусовому виконанні виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-3630 виданого 17.01.2012 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було вирішено здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 через органи внутрішніх справ на 08.07.2015. Боржник мешкає за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, 5/44.

Відповідно до копії рапорту ДІМ СДІМ Сєвєродонецького МВ ГУМВС від 09.07.2015, в ході виконання постанови державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про привід ОСОБА_1, який мешкає за адресою: вул. Донецька, 5/44, був здійснений вихід за вказаною адресою, однак двері працівникам міліції ніхто не відкрив. Сусіди пояснили, що ОСОБА_1 бачили востаннє давно.

Державна прикордонна служба України 30.08.2016 надала копію витягу з інформацією щодо перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_1, згідно якої він 09.07.2015 виїхав, а 25.01.2016 вїхав на територію України, 03.02.2016 виїхав, а 08.07.2016 вїхав на територію України. 31.08.2016 боржник виїхав з території України.

Актом державного виконавця від 03.11.2016 року підтверджується, що при виконанні виконавчого листа № 2-3630/11 державним виконавцем Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, проте за вказаною адресою боржник був відсутній.

Як вбачається з копії довідки-розрахунку про нарахування та сплату аліментів згідно в/л № 2-3630/11 від 17.01.2012 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, виданою державним виконавцем Гладких О.В., заборгованість по аліментам станом на 01.11.2016 ОСОБА_1 складає 7654 грн., останній раз боржник сплатив аліменти в червні 2016 року.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В Законі № 1404-VIII значення поняття «ухилення» не розкрито.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово «ухилення» тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених рішенням», вжите у п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена в листі Верховного Суду України від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Суд зауважує, що в матеріалах виконавчого провадження ВП № 45961130 відсутні докази на підтвердження факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання своїх боргових зобовязань. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не виявлено грошових коштів, нерухомого або рухомого майна, за рахунок якого боржник міг би виконати покладені на нього судом зобовязання.

Більш того, в матеріалах виконавчого провадження наявний електронний лист боржника на адресу виконавця, в якому боржник повідомляє про причини виникнення заборгованості, відсутність постійної роботи та зобовязується погашати заборгованість в міру своїх сил та можливостей.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ОСОБА_1 має майнову можливість виконувати рішення суду, проте свідомо ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін