Справа № 500/6199/15-ц
Провадження № 2/500/995/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
при секретарі Ромалійській М.Ю.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
Представники відповідача про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, але в судове засідання не зявилися. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд розглядає справу заочно, проти чого позивач не заперечує.
У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним частково.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 згідно до рішення Апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2015 року поновлена на роботі у відповідача та стягнутий заробіток за вимушений прогул по 5 лютого 2015 року. Але згідно до наказу № 6378-К від 3 серпня 2015 року ТОВ «Директива» поновлена ОСОБА_1 на роботі лише 3 серпня 2015 року.
Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Таким чином, стягнутий судом рішенням від 18 червня 2015 року середній заробіток по 5 лютого 2015 року має бути збільшений також за період по 3 серпня 2015 року, тому, що відповідач повинен був поновити на роботі позивачку з 5 лютого 2015 року і сплатити за цей час заробіток відповідно до ст.ст.115,116 КЗпП України. Але через не належне виконання рішення суду в позивачки виник вимушений прогул за період з 5 лютого по 3 серпня 2015 року, тому за цей час відповідач повинен сплатити позивачці середній заробіток, який складає 7,401грн. на годину,що встановлено рішенням Апеляційного суду від 18 червня 2015 року, а тому відповідно до ст.61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає, та за вказаний період складає 7090грн. 16коп.
Згідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано жодного доказу про сплату якихось сум позивачу, за період позовних вимог, також не надано ніяких доказів про причини затримки поновлення на роботі всупереч вимогам рішення суду, що набрало законно чинності, що є порушенням ст.14 ЦПК України.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.115,116,235,237-1 КЗоТ Украины, ст.ст.10,11,14,58-61,88,209,212,213,215,224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» про стягнення заробітної платні за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задовольнити частково.
У задоволені вимог ОСОБА_1 в інший частині відмовити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Директива» на користь держави 551грн. 20коп. судового збору.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним Кодексом України.
Суддя: ОСОБА_2