У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
Карпенко С.О.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання права власності на майно, придбане в недійсному шлюбі, відшкодування коштів і майна та визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з позовом до відповідача ОСОБА_8 про визнання шлюбу недійсним та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті їх матері ОСОБА_10 відкрилась спадщина на спадкове майно - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги є вони, як діти спадкодавця, тому подали заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, відповідно заведено спадкову справу № 1281/2008. Таку ж заяву на прийняття спадщини подав і ОСОБА_8 на підставі перебування в шлюбі з їх матір'ю. Проте укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 шлюб є недійсним з моменту його укладення в силу того, що він вже перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. 04 грудня 2004 року видано свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_2 на ім'я ОСОБА_10 та на квартиру АДРЕСА_3 на ім'я ОСОБА_8 Тобто одночасно було оформлено право власності на різні квартири, що свідчить про особисту власність кожного з набувачів житла. Позивачі звернулися у відповідні державні органи з приводу виготовлення дублікату правовстановлюючого документа (свідоцтва про право власності на квартиру), однак Департаментом комунального господарства, транспорту і зв'язку Івано-Франківського МВК відмовлено та вказано, що його може видати лише суб'єкт, що видав такий документ. Реєстраційною службою ГУЮ в Івано-Франківській області 07 серпня 2014 року також відмовлено у видачі дубліката свідоцтва про право власності на підставі того, що він оформляється на ім'я особи, якій належало право власності, а власник ОСОБА_10 померла. Позивачі просили суд визнати недійсним шлюб, укладений 17лютого 2001 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки, з проставленим «Апостиль» від 02 грудня 2010 року, визнати за ними право власності на спадкове майно - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 89,4 кв.м, житловою площею 50,4 кв.м після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У грудні 2014 року ОСОБА_8 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання недійсними правочинів та права власності на майно придбане в недійсному шлюбі та відшкодування коштів і майна, визнання недійсним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. В обґрунтування позовних вимог, позивач за зустрічним позовом посилався на те, що він з ОСОБА_10 відповідно до законів штату Іллінойс 17 лютого 2001 року в суді округу Кук по укладенню шлюбу зареєстрував шлюб, про що було видано відповідне свідоцтво. Оскільки 10 вересня 1997 року рішенням Окружного суду округу Кук, Штат Іллінойс № 971 шлюб між ним та ОСОБА_11 розірвано, та стягнуто аліменти на утримання дітей, він вислав дане рішення дружині та постійно висилав аліменти на утримання дочки, тим самим вважав що колишня дружина зареєструвала припинення шлюбу в Україні. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_10, за спільні кошти вони з останньою придбали дві трьохкімнатні квартири № 1 і № 7 в будинку АДРЕСА_2. Під час спільного проживання у США, у 2003 році до них приїздив син відповідач ОСОБА_7, перебування якого обійшлося йому у 10 тис. доларів США, а при його повернені в Україну позивачем за зустрічним позовом було перераховано зі свого рахунку ще 20 тис. доларів США на ім'я відповідача ОСОБА_9 Також зазначав, що за його ж кошти ОСОБА_9 20 березня 2003 року придбано для себе однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Крім цього, у 1997 році ним на ім'я ОСОБА_6 було вислано три автомобілі, вартістю по 7 тис. доларів США кожний та оплачено 3 тис. доларів США витрат на пересилку та митний збір. 29 червня 2004 року вони з ОСОБА_10 повернулися в Україну. На підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 421 від 19 жовтня 2004 року ОСОБА_10 було видано свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1, яке зареєстроване в Івано-Франківському ОБТІ за реєстром 8825258. В кінці 2004 року він поїхав до м. Вінниці, щоб отримати свідоцтво про розірвання шлюбу, проте довідався, що у відділі РАЦС Вінницького МУЮ розірвання його шлюбу з ОСОБА_11 не зареєстровано, тому був змушений зареєструвати розірвання шлюбу лише 25 січня 2005 року. ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, після цього її діти намагаються позбавити його права власності на спірну квартиру, яка придбана за його кошти і в якій він проживав з дружиною ОСОБА_10 та доглядав її. Вважає, що визнавати шлюб недійсним немає потреби, оскільки він вже є припиненим в зв'язку зі смертю ОСОБА_10 Вказана спірна квартира, на яку просять визнати право власності позивачі за первісним позовом не є спадковим майном, оскільки вона придбана за його кошти. З урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог позивач просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 421 від 19 жовтня 2004 року, на підставі якого ОСОБА_10 передано у власність квартиру АДРЕСА_2 та видане їй свідоцтво про право власності на зазначену квартиру НОМЕР_2 і визнати за ним право власності на вказану квартиру, зобов'язати ОСОБА_6 відшкодувати йому 20 тис. доларів США за вислані ним два автомобілі, які вона продала, а кошти присвоїла, стягнути з ОСОБА_9 на його користь 20 тис. доларів США, перерахованих після повернення з США.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2015 року, первісний позов ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено. Визнано недійсним шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, укладений 17 лютого 2001 року та зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки, з проставленим «Апостиль» від 02 грудня 2010 року. Визнано за ОСОБА_6, ОСОБА_7 право власності в рівних частках (по 1/2 частці) на спадкове майно трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 89,4 кв.м, житловою площею 50,4 кв.м, після смерті матері ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат та витрат пов'язаних з наданням правової допомоги. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним шлюбу, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що такий визнаний недійсним самим відповідачем ОСОБА_8 та про його недійсність зазначено в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2014 року. Ухвалюючи рішення про задоволення первісних позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_8 про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання права власності на майно, придбане в недійсному шлюбі, відшкодування коштів і майна, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем ОСОБА_8 не надано жодних належних та допустимих доказів того, що спірна квартира, право власності на яку у встановленому порядку оформлено на ОСОБА_10 у 2004 році, придбана за його кошти. Позивачі за первісним позовом є спадкоємцями померлої ОСОБА_10 за законом, які у встановлений строк подали заяви про прийняття спадщини, а тому за ними слід визнати право власності на вищевказану спірну квартиру по 1/2 частині за кожним.

Проте повністю погодитись в такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_8 перебував у шлюбі з ОСОБА_11 з 26 грудня 1978 року, що підтверджується копією актового запису № 2390 (а.с. 10, т. 1).

Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу від 25 січня 2005 року № 107 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_11, зареєстрований 26 грудня 1978 року розірваний (а.с. 11, т. 1).

10 вересня 1997 року рішенням Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ, було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 (а.с. 4-6, 7-8, т. 2)

17 лютого 2001 рокув окрузі Кук, штату Іллінойс, США був зареєстрований шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7, 8, т.1). Апостиль проставлений 02 грудня 2010 року.

Згідно договору №1/д на дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Сахарова, в районі спорткомплексу «Олімп», в м. Івано-Франківськ (а.с. 24-25, т. 2), ОСОБА_10 прийняла дольову участь у будівництві 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 2004 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №421 від 19 жовтня 2004 року ОСОБА_10 є власником трьохкімнатної квартири № 1 в будинку АДРЕСА_2, загальною площею 89,4 кв.м, житловою площею 50,4 кв.м (а.с. 30, т. 1).

Згідно з довідкою, виданою Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою №2083/02-14/1 від 27 червня 2014 року (а.с. 29, т. 1), у нотаріальній конторі заведена спадкова справа за №1281/2008 після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями померлої за законом є її дочка - ОСОБА_6 та син - ОСОБА_7, які 27 вересня 2008 року та 09 серпня 2008 року відповідно подали заяви про прийняття спадщини.

На час виникнення спірних правовідносин діяли положення Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР (далі - КпШС УРСР).

Відповідно до ст. 45 КпШС УРСР, шлюб може бути визнаний недійсним в разі порушення умов, встановлених статтями 15 - 17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім'ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст. 17 КпШС УРСР, не допускається укладення шлюбу, зокрема, між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі.

Аналогічні норми містяться у ст. 38, ч. 1 ст. 39 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Частиною п'ятою статті 39 СК України передбачено, що якщо шлюб зареєстровано з особою, яка вже перебуває у шлюбі, то в разі припинення попереднього шлюбу до анулювання актового запису щодо повторного шлюбу повторний шлюб стає дійсним з моменту припинення попереднього шлюбу.

За приписами ст. 45 СК України, недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Якщо протягом недійсного шлюбу особи набули майно, воно вважається таким, що належить їм на праві спільної часткової власності. Розмір часток кожного з них визначається відповідно до їхньої участі у придбанні цього майна своєю працею та коштами.

Статтею 55 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року № 2709-IV (далі - Закон № 2709-IV) передбачено, що право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу. У разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу Українищодо підстав недійсності шлюбу.

За змістом ст. 58 Закону № 2709-IV шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Шлюб між іноземцями, шлюб між іноземцем та особою без громадянства, шлюб між особами без громадянства, що укладені відповідно до права іноземної держави, є дійсними в Україні.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, не встановив у повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Визнаючи недійсним шлюб зареєстрований 17 лютого 2001 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в окрузі Кук, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки, з проставленим «Апостиль» від 02 грудня 2010 року, суд першої інстанції не з'ясував чи підлягає шлюб укладений на території Сполучених Штатів Америки визнанню недійсним за законодавством України, з огляду на те, що попередній шлюб укладений 26 грудня 1978 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 був розірваний рішенням Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ 10 вересня 1997 року в окрузі Кук, штату Іллінойс, США (а.с. 4-6, 7-8, т. 2).

Ухвалюючи рішення про визнання за позивачами за первісним позовом права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом по 1/2 частині за кожним, суд першої інстанції не встановив чи є спірна квартира особистою власністю спадкодавця ОСОБА_10, чи підлягає вона поділу з урахуванням положень ч. 5 ст. 39 СК України (ст. 46 КпШС УРСР).

Визнаючи недійсним шлюб, укладений 17 лютого 2001 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та зареєстрований в окрузі Кук, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки, з проставленим «Апостиль» від 02 грудня 2010 року, суд першої інстанції також залишив поза увагою, що цей шлюб укладений за відповідними законами Сполучених Штатів Америки, не перевіривши чи припинить він таким чином свою дію в разі визнання його недійсним на території України, з урахуванням не скасованого рішення Окружного суду округу Кук, штату Іллінойс, США, відділу з питань сімейних справ 10 вересня 1997 року в окрузі Кук, штату Іллінойс, США (а.с. 4-6, 7-8, т. 2).

Ухвалюючи рішення про визнання оспорюваного шлюбу недійсним, суд першої інстанції взяв до уваги ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2014 року (а.с. 49-51, т. 1), проте висновки викладені у цьому рішенні не мають преюдиційного значення для даної справи, оскільки предмет спору був іншим і питання щодо недійсності шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_10, укладеного 17 лютого 2001 року та зареєстрованого в окрузі Кук, штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки не порушувалось.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_8, суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги останнього про відшкодування відповідачами за зустрічним позовом грошових коштів, переведених ним на рахунки відповідачів.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2015 рокускасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук