Справа № 477/1077/15-ц
Провадження НОМЕР_2/477/12/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

за участю:

позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката Александрової А.О.,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості спадкування,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є вона, мати спадкодавця - ОСОБА_7 та донька спадкодавця, що народилась у першому шлюбі - ОСОБА_3

ОСОБА_7 спадщину після смерті сина прийняла, так як була зареєстрована із ним та проживала в одному будинку, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_7 є доньки померлої - ОСОБА_5 та ОСОБА_8, і за правом представлення - ОСОБА_3

ОСОБА_8 відмовилася від прийняття спадщини на користь позивачки, інші спадкоємці вступили у спадкові права та подали заяву про прийняття спадщини.

Позивачка вказує, що є спадкоємцем четвертої черги за законом і має право на спадкування лише у разі неприйняття спадщини спадкоємцями першої черги.

Проте вважає, що отримала право на спадкування разом із цими спадкоємцями, тобто має право на зміну черговості спадкування, посилаючись на те, що тривалий час надавала ОСОБА_7 допомогу, яка через похилий вік не могла самостійно себе обходити.

Вказує, що ОСОБА_7 проживала разом із нею та її чоловіком, та з 2008 року потребувала сторонньої допомоги через поганий стан здоров'я, яку надавала вона, так як спадкоємці першої черги (доньки померлої) від цього відсторонилися.

Позивачка вважає, що є спадкоємцем четвертої черги, так як проживала із ОСОБА_7 з 1991 року, доглядала її, а після смерті поховала за власні кошти, без будь-якої допомоги з боку відповідачів.

За вказаного, просить встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_7 з 1991 року та до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати її спадкоємцем четвертої черги та змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_7, визнавши її право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та пояснили про вищевикладене.

Позивачка ОСОБА_1 також зазначила, що проживала з 1986 року у шлюбних відносинах із ОСОБА_6 З 1991 року з ними стали проживати батьки ОСОБА_6 З 1996 року ОСОБА_7 за станом здоров'я перебувала у безпорадному стані та вона здійснювала її догляд. Її чоловік ОСОБА_6 та його батько надавали їй у цьому допомогу, але основний тягар з цього ліг саме на неї.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що доглядом її бабусі ОСОБА_7 займався її батько - ОСОБА_6 Він здійснював її основний догляд, проводив перев'язки, коли у бабусі проявилось гангренозне захворювання ніг. Після смерті батька, бабуся прожила лише місяць, тобто лише у цей період позивачка здійснювала її догляд самостійно.

Відповідачка ОСОБА_5 допитана в Октябрським районним судом м.Мурманськ відповідно до умов Конвенції «Про правову допомогу та правових відносинах в цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22.01.1993 року з відповідними змінами, згідно протоколу її допиту зазначила, що у її батьків було їх троє дітей: вона, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 Їх батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті за їх мамою доглядав її брат ОСОБА_6, у будинку якого жила їх мати, а також позивачка ОСОБА_1, але повністю доглядом їх матері займався її брат ОСОБА_6. Раніше вона із сестрою приїздила до матері два рази на рік та біля п'яти днів перебували із нею. В будинку брата постійно була напружена обстановка, вони постійно вислухали нарікання від ОСОБА_1 Після смерті брата її сестра ОСОБА_8 приїхала до матері та привезла для неї близько 4000 грн., які вони разом зібрали, але мати вже була в комі та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, тому гроші були витрачені на її поховання. Проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, заперечувала, просила у їх задоволенні відмовити (а.с. 92-94).

На підтвердження своїх пояснень щодо поганих відносин між її матір'ю та позивачкою ОСОБА_1, відповідачкою ОСОБА_5 надано копії листів її матері (а.с.102-104) .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 В кінці 1980-х років позивачка з чоловіком придбали будинок в с.М-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області. В 1991 році чоловік позивачки - ОСОБА_6, забрав батьків з Кіровогрдасьої області та вони стали проживали разом. Тримали невелике господарство та ходили до церкви. Бабуся ОСОБА_7 захворіла раніше за свого чоловіка. Коли дід ОСОБА_10 захворів, то вона часто викликала карету швидкої допомоги. ОСОБА_1 прокидалася зарання, готувала на свою сім'ю. Її чоловік працював охоронцем за графіком одна доба на роботі, і дві чи три вдома. Останнім часом скаржився на погане самопочуття та те, що не міг надавати належну допомогу дружині - ОСОБА_1 ОСОБА_11 бабусі ОСОБА_7 приїздили влітку на декілька днів, провідати матір.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що знає сім'ю ОСОБА_3 з 1980 року, Їх сім'я мешкала дружно. З 80-ти років бабуся ОСОБА_7 почала хворіти та померла у 86 років. Позивачка доглядала її місяць до смерті. ОСОБА_11 приїхала за один день до смерті матері - ОСОБА_7, яка померла у суботу та в той же день і була захоронена.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки та обізнана про ситуацію в її сім'ї. З 1980 року ОСОБА_1 вже проживала із чоловіком ОСОБА_6. Швидко вони придбали будинок в с.М-Погорілове, та на початку 1990-х років забрали до себе батьків ОСОБА_6. На протязі всіх років ОСОБА_1 доглядала за батьками свого чоловіка, готувала, утримувала господарство.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що в 1991 році позивачка з чоловіком ОСОБА_6 придбали будинок та забрали батьків ОСОБА_6 до себе. Жили дружно. Так як батьки ОСОБА_15 були у похилому віці, то позивачка займалася утриманням всього господарства.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що є сусідкою позивачки, яку знає з 1995 року. Бабуся ОСОБА_7 та її чоловік проживали із ОСОБА_1 та її чоловіком. Бабуся та дід стали хворіти з 80-ти років. Бабуся ОСОБА_7 хворіла на цукровий діабет. Після смерті діда ОСОБА_10 за бабою ОСОБА_7 доглядав ОСОБА_6 та позивачка. Так як ОСОБА_7 відмовилася від операції. Після смерті сина ОСОБА_15, ОСОБА_7 померла через місяць у віці 86 років.

Вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що позивачка з 21 квітня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 (а.с. 13).

За даними копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 41 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 7 квітня 1990 року, ОСОБА_6 мав у власності житловий будинок НОМЕР_2 з господарськими будовами та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 (а.с. 9-11).

За даними спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина - позивачка по справі (а.с. 63).

Окрім неї, згідно даних М-Погорілівської сільської ради, спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його мати ОСОБА_7, яка була зареєстрована із померлим на час смерті (а.с. 68).

Також із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 77).

За такого спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 в рівних частках (по 1/ 3 частині) є позивачка, відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_7

За даними копії свідоцтва про смерть НОМЕР_3, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 10 від 12.06.2014 року

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7, із заявою про прийняття спадщини звернулись донька померлої ОСОБА_5, відповідача - ОСОБА_3 за правом представлення після смерті свого батька ОСОБА_6, які є спадкоємцями першої черги, а також позивачка ОСОБА_1

Підстави, з яких позивачка була змушена звернутися до суду із цією позовною заявою підтверджуються змістом постанови приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. від 01 жовтня 2015 року, згідно якої ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 у зв'язку з відсутністю доказів віднесення її до четвертої черги спадкоємців, як особи, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с. 83).

Більш того, зі змісту спадкової справи після смерті ОСОБА_7 слідує, що із заявою про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги, через що позивачка також просила про визнання за нею право спадкування поза чергою.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить за наступного.

Згідно ст. 1258 ЦК України та розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України - до першої черги спадкоємців належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України - онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Враховуючи, що батько ОСОБА_3 помер в ІНФОРМАЦІЯ_1, а його мати та бабуся відповідачки ОСОБА_3 - в ІНФОРМАЦІЯ_2, то остання є спадкоємцем першої черги за правом, передбаченим ст. 1266 ЦК України.

За положеннями ст. 1264 ЦК - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Щодо вимог ОСОБА_3 про зміну черговості у спадкуванні та надання їй права на спадкування після смерті ОСОБА_7 наряду із спадкоємцями першої черги, то частина друга статті 1259 ЦК України визначає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У п.5.2. листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 щодо зміни черговості одержання права на спадкування на підставі рішення суду зазначається, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1)здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2)матеріальне забезпечення спадкодавця; 3)надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4)тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5)безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

В той же час, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 із своїм чоловіком дійсно проживала у сім'ї свого сина ОСОБА_6 з 1991 року, та разом із дружиною сина - позивачкою ОСОБА_1

Приблизно у віці 80-ти років ОСОБА_7 стала хворіти. Приблизно за 4-ри роки до смерті була обмежена у пересуванні, рухалася за допомогою ходунків. У цей час помер її чоловік - ОСОБА_10

Догляд спадкодавця ОСОБА_7 здійснювали її син - ОСОБА_6 та позивачка ОСОБА_1 спільно.

В той же час, аналіз положень ст. 1259 ЦК України свідчить, що підстави для зміни черговості спадкування мають місце у разі відсутності догляду з боку інших спадкоємців за спадкодавцем, який потребував такого, а як вже зазначено вище, такий догляд здійснював за ОСОБА_7 її син - ОСОБА_6, який за родом роботи, більшість часу міг знаходитись вдома, саме він здійснював перевязки матері, після прояву гангренозних захворювань ніг. Його дружина ОСОБА_1 такого догляду не здійснювала самостійно, а надавала допомогу як дружина свого чоловіка.

Більш того, положеннями ст. 1259 ЦК України, однією з підстав зміни черговості передбачають тривалий безпорадний стан спадкодавця.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 за декілька, приблизно за 4-ри роки, до смерті була обмежена у вільному пересуванні. Зі слів свідків, до дня смерті лише декілька днів ОСОБА_7 мала сплутану свідомість та з два-три дні до смерті впала у глікемічну кому. При цьому, в це час до матері ОСОБА_7 проїхала її донька ОСОБА_8 та перебувала із нею до дня смерті.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В той же час, відсутні докази щодо тривалого перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані та потреби у сторонньому догляді.

Додана до позовної заяви копія довідки завідуючого М-Погорілівської амбулаторії не може бути прийнята судом як допустимий доказ по справі в силу ст.59 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, суду надано лише копію вказаної довідки.

Зміст вказаного документу містить суперечливі дані щодо терміну перебування ОСОБА_7 під наглядом М-Погорілівської амбулаторії: з 2002 року, та з 2013 року. Довідка надана завідуючим М-Погорілівської амбулаторії, про якого відсутні дані як про лікаря, який безпосередньо здійснював спостереження хворої та обізнаний про стан її здоров'я та потребу стороннього догляду (а.с. 14).

Будь-яких інших доказів щодо тривалого перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані суду надано не було.

Щодо посилань позивачки ОСОБА_1 та пояснень свідків щодо здійснення саме позивакою домашньої роботи, готування, прибирання, тощо, то останнє не пов'язане з наданням допомоги спадкодавцю ОСОБА_7, адже позивачка вчиняла вищевказані дії в будинку за власним місцем проживання із своїм чоловіком та вказане не було обумовлено наявністю хворої чи літньої людини у будинку, а викликано життєвими потребами позивачки та її родини.

Тобто, в ході судового розгляду не встановлено, що за умови отримання допомоги від інших рідних, в тому числі сина ОСОБА_6, його мати ОСОБА_7 перебувала у безпорадному стані та потребувала догляду інших осіб.

За вказаного, сукупність юридичних фактів, що є підставою для зміни черговості прийняття спадщини, не встановлена, а отже підстави в задоволенні цих вимог ОСОБА_1 відсутні.

Її посилання на проведення поховання померлої ОСОБА_7 не є підставами для задоволення вказаних вимог.

Щодо її вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю, то за змістом ст. 263 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справа про встановлення факту, що мають юридичне значення» роз'яснив, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З огляду на наведе, вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю із спадкодавцем ОСОБА_7 не менш як п'ять років теж не підлягають задоволенню, оскільки така вимога може бути встановлена при умові, що вона матиме юридичне значення і пов'язана із наступним вирішенням спору про право, зокрема і в разі, якщо із цього факту випливає встановлення права на спадщину поза чергою, в той же час судом не встановлено підстав для зміни черговості прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 209, 212- 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_7, визнання спадкоємцем четвертої черги та зміну черговості спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 лютого 2016 року.

Суддя Л.М. Семенова