БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2/356/123/16
Справа № 356/955/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2016 року суддя Березанського міського суду Київської області Дудар Т.В., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до Березанського міського суду Київської області надійшла вказана позовна заява.

Позивачем при подачі позовної заяви не було додержано вимог ст. 119 ЦПК України у повному обсязі, а саме відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позовній заяві майнового характеру повинно бути зазначено ціну позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, ч. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Проте, позивачем не повною мірою дотримані вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме, належним чином не обґрунтовано, чому саме ОСОБА_2 є відповідачем по вказаній справі, чому позовні вимоги про поновлення її на роботі в Березанській міській поліклініці, стягнення з «головного Березанської міської лікарні ОСОБА_2В.» середнього заробітку за час вимушеного прогулу адресовані саме ОСОБА_2 як фізичній особі.

Крім того, вказана позовна заява не відповідає вимогам, викладеним у ст. 119 ЦПК України, оскільки до неї не додано документ, що підтверджує сплату судоворго збору за позовною заявою майнового характеру (стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Так, позивач зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору.

Однак, 01 вересня 2015 року набрали чинності зміни до вищезазначеного Закону в новій редакції від 26 вересня 2015 року в п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оскільки компенсація у вигляді середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, тому, згідно із Законом України "Про судовий збір» необхідно сплатити судовий збір за позовом у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6898 грн.).

Отже, позивачу необхідно викласти обставини, якими вона обгрунтовує свої вимоги до відповідача ОСОБА_2., визначити ціну позову та, відштовхуючись від неї, сплатити судовий збір за позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за реквізитами: отримувач коштів УДКСУ в м. Березань, код отримувача 36999805, банк отримувача ГУ ДКСУ у Київській області м. Київ, код банку отримувача 821018, рахунок отримувача 0003, код класифікації доходів бюджету 22030001, у строк, визначений судом. У разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 80, 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків 5 (пять) днів з дня отримання ухвали.

Попередити ОСОБА_1, що у разі невиконання вимог даної ухвали у встановлений судом строк позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Т. В. Дудар