Справа № 304/1492/15-ц
Провадження № 2/304/76/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Чепурнова В.О.,

при секретарі Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль», у якому просить визнати протиправними дії відповідача, які виразились в односторонній відмові від зобовязання, а також стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. завданої моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 червня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №010/82/4080/39430, відповідно до якого позичальнику надано відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі. 20 червня 2012 року до вказаного договору укладено додаткову угоду про продовження терміну дії договору до 20 червня 2016 року. Свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_1 виконував належним чином, користувався кредитними коштами, вчасно та в повному обсязі сплачував відсотки та повертав тіло кредиту. Однак відповідач в односторонньому порядку, без будь-яких на це підстав, відмовився від взятих на себе зобовязань та в липні 2015 року, до закінчення терміну дії кредитного договору, відмовився від надання кредиту, односторонньо обмежив використання кредитного ліміту. Таким діями позивачу було заподіяно моральні страждання, які виразились у безпідставному односторонньому припиненні зобовязання та позбавленні його можливості доступу до тих коштів, на які він розраховував. В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 зменшив позовні вимоги, а саме відмовився від позову в частині відшкодування моральної шкоди, про що подав відповідну заяву.

У судове засідання, призначене на 15 січня 2016 року, позивач та його представник не зявилися.

У судове засідання, призначене на 26 лютого 2016 року, позивач та його представник не зявилися, однак останній подав заяву про відкладення судового розгляду у звязку з участю в іншому процесі.

У судові засідання, призначені на 28 березня та 19 квітня 2016 року, позивач та його представник не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, причини своєї неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, що стверджується довідками про доставку SMS-повідомлення та розпискою (а. с. 50, 51, 53).

Представник ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» у судове засідання не зявився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі, позов не визнає з підстав, наведених в запереченні на позовну заяву від 14 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 5 ст. 76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND, заява N 28249/95, п. 53 рішення від 19 червня 2001 року). У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Згідно розяснень, які містяться в абз 5 п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» №11 від 17 жовтня 2014 року, оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід звернути увагу на те, що не можна покладати відповідальність за тривалий розгляд справи використання ними процесуальних засобів, передбачених законодавством, для здійснення свого захисту, зокрема, у звязку зі зміною позовних вимог, вивченням матеріалів справи, заявленням клопотань, оскарженням ухвалених судових рішень. Разом із тим слід взяти до уваги факти невиконання ними процесуальних обовязків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги неодноразову неявку належним чином повідомлених позивача та його представника у судові засідання, відсутність заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також з метою недопущення порушення розумних строків розгляду даної справи, суд в силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України визнає, що позивач та його представник повторно не з`явилися до суду без поважних причин, а тому позовну заяву слід залишити без розгляду, що не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Керуючись ст. 76 ч. 5, ст. 169 ч. 3, ст. 207 ч. 1 п. 3, ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_4