Справа № 488/4547/15-ц
Провадження № 2/488/479/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.03.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі судді - Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що восени 1983 року на її з чоловіком ОСОБА_3 сім'ю, яка на той час складалася із сіми осіб, радгоспом ім. К. Маркса було надано для постійного проживання житловий будинок № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві. Житловий будинок було зареєстровано у Миколаївському МБТІ на праві власності за радгоспом ім. К. Маркса на підставі реєстраційного посвідчення, виданого за рішенням Жовтневої районної Ради народних депутатів від 18.10.1989 року за № 241. Радгосп ім. К. Маркса в кінці 1989 року реорганізовано в агрофірму ім. К. Маркса. 22.12.1992 року ОСОБА_1 викупила житловий будинок за 6958 крб., але договір купівлі-продажу не оформила належним чином. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися належним їй житловим будинком, що обумовило її звернення до суду із вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в своїй заяві позовні вимоги підтримали, просили визнати договір купівлі-продажу житлового будинку № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний будинок. Також просили розглядати справу без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада в судове засідання свого представника не направила, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне поштове повідомлення, доказів проти задоволення позову суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював в радгоспі ім. К. Маркса Жовтневого району Миколаївської області та в 1983 році радгоспом ОСОБА_1 та її чоловікові ОСОБА_3 на сім'ю, яка складалася із сіми осіб, для постійного проживання надано житловий будинок № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві.

В 1989 році радгосп ім. К. Маркса як юридична особа було реорганізовано в агрофірму ім. К.Маркса.

22.12.1992 року ОСОБА_1 викупила житловий будинок № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві шляхом внесення в касу бухгалтерії агрофірми ім. К. Маркса 6958 крб., про що свідчить копія квитанції. Але договір купівлі-продажу сторони належним чином не оформили.

Зазначені обставини підтверджено письмовими свідченнями сусідів позивача - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які за таких же обставин купували свої житлові будинки.

Згідно довідки ДРСДР юридична особа радгосп ім. Карла Маркса реорганізовано в агрофірму ім. Карла Маркса в 1989 році. В 1993 році юридичну особу агрофірму ім. Карла Маркса реорганізовано в колгосп ім. Карла Маркса. Згідно з розпорядженням Райдержадміністрації Жовтневого району Миколаївської області № 79 від 07.06.1994 року юридичну особу колгосп ім. Карла Маркса перереєстровано в асоціацію ім. Карла Маркса. За п. 1.8 Статуту асоціація є правонаступником прав та обов'язків колгоспу ім. Карла Маркса. Державну реєстрацію юридичної особи асоціація ім. Карла Маркса скасовано 15.07.2002 року розпорядженням райдержадміністрації 451-р, р.№ 0050021.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК Української РСР (в ред. 1963 р., чинній на час укладення спірного договору), недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Радгосп ім. Карла Маркса був власником спірного житлового будинку на підставі реєстраційного посвідчення, виданого згідно рішення Жовтневої районної ради народних депутатів від 18.10.1989 року за № 241.

Згідно ст. 45 ЦК Української УРСР (чин. ред. 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. За ст. 47 ЦК Української РСР (чин. ред. 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згоду щодо істотних умов між сторонами було досягнуто, суд вважає за можливе визнати спірний договір купівлі-продажу дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок.

Керуючись ст. ст. 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на житловий будинок- задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 22.12.1992 року, згідно якого агрофірма ім. Карла Маркса, яка є правонаступником радгоспу ім. Карла Маркса, продала, а ОСОБА_1 купила житловий будинок № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 23 по пров. Багрицького в м. Миколаєві.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний