Єдиний унікальний номер 2-370/2005
Провадження № 6/448/22/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська подання старшого державного виконавця Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2016 року старший державний виконавець Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним поданням, погодженим з начальником Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_3, покликаючись на те, що у неї на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-370/2005 від 20.10.2005року, виданого Мостиським районним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, 24.07.1995року народження, та ОСОБА_6, 13.05.2001року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.09.2005року і до їх повноліття.

Стверджує, що боржник ухиляється від сплати аліментів, рішення суду не виконується у звязку із чим загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 36595,56 гривень.

Зазначає, що державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлялися виклики, однак на жоден із них останній не зявився. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

З огляду на наведене просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього згідно виконавчих документів.

В судове засідання державний виконавець Ціжман О.С. не зявилася, проте подала клопотання, в якому просить суд дане подання розглядати у її відсутності та зазначає, що вимоги подання підтримує.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Мостиському РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області перебуває виконавчий лист №2-370/2005 від 20.10.2005року, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, 24.07.1995року народження, та ОСОБА_6, 13.05.2001року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.09.2005року і до їх повноліття.

Постановою державного виконавця Ціжман О.С. від 07.05.2014 року відкрито виконавче провадження ВП №43193117 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Як вбачається із матеріалів подання, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 01.06.2016року становить 36595,56 гривень.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України від 21.01.1994, № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон. Однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обовязки державних виконавців, зокрема державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Таким чином, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобовязань є обовязковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Так, в поданні державний виконавець стверджує, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 19.10.2005року, однак суд розцінює такі твердження як «голослівні», бо не підтверджені відповідними і належними доказами. Зокрема, в матеріалах подання відсутні докази (їх сукупність) того, що боржником було вчинено дії щодо ухилення від виконання згаданого судового рішення та що дане ухилення зумовлене саме субєктивними причинами (що боржник має змогу виконати зобовязання в повному обсязі чи частково, але свідомо та без поважних причин не робить цього), а не обєктивними (внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану боржника і т.і.)., тобто з матеріалів подання не вбачається факт свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Крім того, матеріали представленого державним виконавцем подання не містять доказів про факт або намір виїзду ним за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду. Як вбачається із матеріалів подання, а саме із листа ГУ ДМСУ у Львівській області №23066 від 02.10.2014р., боржник ОСОБА_2 не документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника тимчасового обмеження у виїзді за межі України, у звязку із чим не має правових підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у його конституційному праві вільно залишати територію України та встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208 210, 377-1 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Борисенко

Ухвала набрала законної сили « » 20 р.

Суддя В.В.Борисенко