АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 квітня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

16.03.2007р. ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № CVXRRX37150365, відповідно до якого відповідач отримав кошти в розмірі 2074,80грн. строком до 13.03.2008р.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим утворилася заборгованість по відсоткам нарахованих на прострочену заборгованість за період з 22.01.2011р. по 22.01.2016р. в сумі 12501,43грн.

Позивач просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 квітня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

22-ц/794/854/ 2016р. Головуючий у 1 інстанції Гончарова І.М.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами.

Також представник ПАТ КБ «Приватбанк» звертає увагу суду на те, що оскільки отримані ОСОБА_1 кошти банку не повернуті, кредитний договір не розірваний, тому відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що 16.03.2007р. ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № CVXRRX37150365, відповідно до якого відповідач отримав кошти в розмірі 2074,80грн. строком до 13.03.2008р. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту.

Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. Позивач зазначив, що заборгованість за період з 22.01.2011р. по 22.01.2016р. становить 1370,02грн. - тіло кредиту, 7710,30грн. заборгованість по процентам.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За нормами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволені позову за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором установлений сторонами тривалістю в пять років.

При розгляді справи в суді першої інстанції відповідач заявив про застосування позовної давності.

Кредитний договір був укладений 16.03.2007р. строком до 13.03.2008р.

Встановлено, що останній платіж відповідачем здійснено 20 червня 2007 року, а з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся в суд 03 лютого 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для зміни чи скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді: