справа №474/830/13-ц, провадження №6/474/1/16
У Х В А Л А

Іменем України

26.02.16 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді: Фасій В.В.

при секретарі: Багрін Н. А.

без участю державного виконавця Діцуленко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції в Миколаївській області (далі відділ ДВС) - ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Діцуленко Н. І. звернулася до суду з вищезазначеним поданням, обґрунтоване перебуванням на примусовому виконанні у відділі ДВС виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Станом на день звернення до суду боргові зобовязання за даним виконавчим листом боржником не виконуються, через що утворилася заборгованість, яка в у добровільному порядку нею не погашається.

Державний виконавець Діцуленко Н. І., будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду подання, у судове засідання не зявилася, звернувшись з заявою (вх.№ 870 від 26.02.2016р.) про слухання справи у її відсутність, в якій подання підтримує, просить його задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає його не підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

- на виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист Врадіївського районного суду Миколаївської області № 474/830/13-ц виданий 19.12.2013р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, 15.02.2002 р. н. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а після досягнення старшою дитиною повноліття, - у розмірі ? частини усіх видів її заробітку (копія виконавчого листа).

- 14.01.2014р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №41447390 з виконання вказаного виконавчого листа (постанова про відкриття виконавчого провадження);

- за період з 14.10.2014р. по 01.02.2016р. заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить 23 286, 61 грн. (довідка розрахунок заборгованості)

Пунктом 2 ст. 6 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України № 606-XIV від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт ознайомлення боржника з наявністю відносно нього виконавчого провадження, його умислу щодо ухилення від виконання аліментних зобовязань,спростовується матеріалами подання, в яких відсутні належні, допустимі, достовірні докази про ознайомлення боржника з наявністю відносно нього виконавчого провадження по примусовому стягненню аліментів та які б свідчили б про наявність у нього умислу щодо невиконання аліментних зобовязань, навмисного непрацевлаштування, вчиненні інших дій що перешкоджають здійсненню виконавчого провадження, тощо..

В звязку з чим, суд вважає факт ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням суду у цивільній справі №474/830/13-ц про стягнення аліментів не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання, а тому не вбачає законних підстав для задоволення подання відділу ДВС про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області протягом п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Фасій