Справа № 449/295/14 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/3557/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 вересня 2014 року у справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИЛА:

12 березня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося із зазначеним позовом, у якому на підставі ст.ст.1166, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просило стягнути із ОСОБА_4 кошти у розмірі понесених витрат: 13474,97 гривень - основного боргу, 955 гривень витрат понесених МТСБУ для встановлення розміру збитку та збору документів по справі, а також стягнути з відповідача судовий збір 243 гривень та 2000 гривень витрат на правову допомогу (а.с.2).

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про перебування ОСОБА_4 на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди - 03 грудня 2010 року у трудових відносинах з нею.

Висновок суду про те, що ОСОБА_4 укладав з нею трудовий договір 29 листопада 2010 року не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_4 керував транспортним засобом - «Богдан А-9202» на підставі дорожнього листа №223929, виданого ЗАТ Транспортна компанія «Ференц і К».

Просить рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Моторно (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи установлено, що 03 грудня 2010 року у м. Львові по вул. Скрипника, ОСОБА_4, керуючи автобусом марки Богдан А-9202, номерний знак НОМЕР_2, допустив зіткнення з автомобілем ІЖ 27175-036, номерний знак НОМЕР_1, який належав ТзОВ «Катран», в результаті чого останній автомобіль було пошкоджено.

Постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 28 січня 2011 року ОСОБА_4 визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень (а.с.3).

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автобуса марки Богдан А-9202, номерний знак НОМЕР_2, а таким згідно відповіді регіонального сервісного центру міністерства внутрішніх справ України від 21 квітня 2016 року був ОСОБА_6, не була застрахована.

Як зазначено у п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», діючого на час виникнення спірних правовідносин, Моторно (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, та майну, яке знаходиться у такому транспортному засобі.

Акціонерно-страхова компанія «Вексель», з якою ОСОБА_6 мав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів ВС/9066065, терміном дії з 05 грудня 2009 року до 04 грудня 2010 року, визнано банкрутом, на підставі судового рішення від 18 травня 2010 року, та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля №83/11 від 09 лютого 2011 року, складеного оцінювачем ОСОБА_7, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ІЖ 27175-036 становить 15809,96 гривень (а.с.6-7).

Завдана шкода винуватцем ДТП не відшкодована потерпілій особі.

Відтак, ТзОВ «Катран-М» звернулося до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу автомобіля ІЖ 27175-036 на підставі ст.35 та п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (а.с.4).

Копією платіжного доручення №1019 від 15 березня 2011 року стверджується, що Моторно (транспортне) страхове бюро України у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» перерахувало ТОВ «Катран-М» компенсацію витрат страхового відшкодування в сумі 13474,97 гривень (а.с.8).

Відповідно до п.п.38.2.1. п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього закону.

28 квітня 2011 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося із претензією до власника автобуса марки Богдан А-9202, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 про компенсацію витрат із відшкодування шкоди у добровільному порядку на загальну суму 14429,97 гривень (а.с.9), а в подальшому у березні 2014 року звернулося з позовом до водія транспортного засобу - автобуса марки Богдан А-9202, номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 (а.с.2).

Відмовляючи у задоволенні позову Моторно (транспортного) страхового бюро України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 та роботодавець уклали трудовий договір і ОСОБА_4 приступив до роботи, а роботодавець не зареєстрував укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості. Також у рішенні суду зазначено, що 29 листопада 2010 року був укладений трудовий договір між ОСОБА_8 та ОСОБА_4

В матеріалах справи наявна копія Трудового договору між працівником ОСОБА_2 і фізичною особою ОСОБА_4, оцінку якому суд першої інстанції не давав, оскільки аналізував трудовий договір між ОСОБА_8 та ОСОБА_4

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, рішення суду першої інстанції порушує права його довірительки, оскільки цим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у трудових відносинах. ОСОБА_2 заперечує наявність трудових відносин між нею та ОСОБА_4 вважаючи, що обставини встановлені даним судовим рішенням не будуть доказуватися під час розгляду справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ТОВ «Ференц і К» про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, провадження по якій зупинено Перемишлянським районним судом Львівської області на даний час.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У той же час, суд першої інстанції у рішенні від 30 вересня 2014 року, по суті, не визначив із яким роботодавцем перебував у трудових відносинах ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП - станом на 03 грудня 2012 року, не встановлював обставин, які не доказуються при розгляді інших справ, відмовив у задоволенні позову і дане рішення позивачем не оскаржувалося.

Отже, даним рішенням суду не порушуються права ОСОБА_2, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення та стягнення відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою з ОСОБА_4 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України всупереч волі останнього.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 вересня 2014 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.