Справа № 369/8862/15-ц
Провадження № 2/369/3705/15
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_11 про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження власністю шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження власністю шляхом виселення, посилаючись на те, що 14.03.2013 року між ним та ОСОБА_12 було укладено договір позики.

У забезпечення виконання зобовязань за договором позики між позивачем та ОСОБА_11, 14.03.2013 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 244.

Відповідно до вказаного договору іпотеки ОСОБА_11 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50.

На момент укладення договору іпотеки в будинку були зареєстровані відповідачі у справі, що підтверджується довідкою ф. 3, виданою виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.03.2013 року за № 129.

На момент звернення позивача до суду з цим позовом відповідачі продовжують проживати в спірному будинку.

Унаслідок невиконання ОСОБА_12 своїх зобовязань за договором позики у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому договором іпотеки. Це право було реалізовано шляхом передачі позивачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у відповідності до п. 9.3.1 договору іпотеки.

Реалізувавши це право, 09.07.2015 року позивачем було отримано у власність земельну ділянку та житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50.

Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок від 09.07.2015 року за № 40391961 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку від 09.07.2015 року за № 40392917.

Про зміну власника відповідачів було повідомлено та попереджено про добровільне виселення.

Відповідачі добровільно виселитися з житлового будинку не бажають, до будинку позивача не впускають, створюють перешкоди у користуванні його майном, що порушує його право власності.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону, позивач просив суд: усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні його права користування та розпорядження земельною ділянкою та житловим будинком, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також тих осіб, які можуть з ними знаходитися на час виселення із займаного приміщення в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 та представник третьої особи, залученої до участі в справі - ОСОБА_11 проти позову заперечували, посилаючись на незаконність дій нотаріуса щодо реєстрації права власності на будинок та земельну ділянку за позивачем.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 14.03.2013 року між позивачем та ОСОБА_12 було укладено договір позики.

У забезпечення виконання зобовязань за договором позики між позивачем та ОСОБА_11, 14.03.2013 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 та зареєстрований в реєстрі за № 244.

Відповідно до вказаного договору іпотеки ОСОБА_11 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме земельну ділянку та житловий будинок, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50.

На момент укладення договору іпотеки в будинку були зареєстровані відповідачі у справі, що підтверджується довідкою ф. 3, виданою виконавчим комітетом Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 11.03.2013 року за № 129.

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом відповідачі продовжують проживати в спірному будинку.

У наслідок невиконання ОСОБА_12 своїх зобовязань за договором позики у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому договором іпотеки. Це право було реалізовано шляхом передачі позивачу права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у відповідності до п. 9.3.1 договору іпотеки.

Реалізувавши це право, 09.07.2015 року позивачем було отримано у власність земельну ділянку та житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50.

Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок від 09.07.2015 року за № 40391961 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку від 09.07.2015 року за № 40392917.

Про зміну власника відповідачів було повідомлено та попереджено про добровільне виселення.

Відповідачі добровільно виселитися з житлового будинку не бажають, до будинку позивача не впускають, створюють перешкоди у користуванні його майном.

Для вирішення спору суд приходить до висновку про необхідність про необхідність проаналізувати наступні правові норми.

Зважаючи на ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної ( немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що становлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень частини другої пятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Тобто, аналізуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду матеріалів, суд приходить до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки та житлового будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50, а також судом установлено, що відбулася зміна власника у звязку з переданням в іпотеку вказаного вище нерухомого майна.

На спірній житловій площі проживають відповідачі, які добровільно виселитися з будинку та звільнити земельну ділянку не бажають, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні його власністю.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_14 щодо усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження земельною ділянкою та житловим будинком, шляхом виселення відповідачів підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги ОСОБА_14 стосовно виселення інших осіб, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем всупереч положень ст. 60 ЦПК не надано доказів щодо проживання на спірній житловій площі інших осіб, представником позивача у судовому засіданні не заявлялося клопотань про залучення цих осіб до участі у справі відповідно до ст. 33 ЦПК України, не дивлячись на те, що таке право йому було розяснено згідно ст.ст. 10, 27 ЦПК України.

Заперечення представника відповідача ОСОБА_5 та представника третьої особи: ОСОБА_11 щодо неправомірності дій нотаріуса при реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за позивачем є безпідставними та необгрунтованими, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Враховуючи наведені обставини та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_11 про усунення перешкод у здійснені права користування та розпорядження власністю шляхом виселення задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні його права користування та розпорядження земельною ділянкою та житловим будинком, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова, будинок № 50, шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з вказаних будинку та земельної ділянки.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення, іншими особами, які беруть участь у справі, але не були присутні при її розгляді з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А.Я. Волчко