Провадження № 2/522//16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді - Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, який також діє в інтересах повнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до виконавчого комітету одеської міської ради про зобовязання надати житло,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Одеської міської ради з вимогою спонукати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання шляхом надання позивачам протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі, яке відповідатиме вимогам чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони всі проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №978 від 22.08.2007 року «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою: м.Одеса, вул.Б.Хмельницького,12» було вирішено знести будинок №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одеси, а відповідачів виселити із займаної квартири №14 з наданням іншого упорядкованого житла одної однокімнатної та одної двокімнатної квартир (відповідно до додатку №1 вказаного рішення). В 2009 році будинок №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одеси було знесено. Позивачі вимушені були виїхати, проте інше житло їм до сьогоднішнього дня не надано.

Крім того від позивачів ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, до суду надійшли заяви, в яких вони підтримують свої позовні вимоги та просять суд розглянути справу за їх відсутністю.

В судовому засіданні представником позивачки ОСОБА_7 було подано до суду уточнену позовну заяву, в якій без змін мотивувальної частини позову, вона просить зобовязати Виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання та надати позивачці та членам її сімї протягом шести місяців з дня набрання цим рішенням законної сили нове окреме упорядковане житло в м.Одесі, яке відповідатиме вимогам чинного законодавства України

Представник відповідача - виконавчого комітету Одеської міської ради у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачі виїхали ізквартири АДРЕСА_1 в звязку із примусовим виконанням рішення суду про знесення самочинно збудованої будівлі, а не в межах виконання рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №978 від 22.08.2007 року «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою: м.Одеса, вул.Б.Хмельницького,12». Вважає, що обовязки по наданню іншого упорядкованого житла покладені на забудовника ОСОБА_6, а тому такі вимоги позивачів до виконавчого комітету Одеської міської ради є безпідставними. Крім того під час судових дебатів заявив, що у позивачів сплинув строк позовної давності для предявлення заявлених позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іллічівської райради міста Одеси №336 від 6 травня 1988 року квартири №14 та №31 в будинку №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одесі визнані ветхими та такими, що не підлягають капітальному ремонту.

22.08.2007 року виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення №978 «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою: м.Одеса, вул..Б.Хмельницького,12». Відповідно до додатку №1 вказаного рішення, позивачі підлягали виселенню з аварійного житлового будинку по вул.Б.Хмельницького,12 з наданням іншого упорядкованого житла одної однокімнатної та одної двокімнатної квартир. Контроль за виконанням рішення виконкому Одеської міської ради №978 від 22 серпня 2007 року, в тому разі і стосовно забезпечення виселених мешканців з житлового будинку №12 по вулиці Богдана Хмельницького в місті Одесі іншим упорядкованим житлом, було покладено на заступника міського голови.

В травні 2009 року квартира АДРЕСА_2 була знесена через його аварійність. Проте до сьогодні виселені із зазначеної квартири позивачка та інші особи інше упорядковане житло так і не отримали.

Вказані обставини встановлені рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 03 липня 2014 року, рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 жовтня 2014 року, залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року, а тому не потребують доказуванню згідно із ч.3 ст.61 ЦПК України.

Крім того в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року зазначено, що відповідно до вимог чинного житлового законодавства України в разі знесення аварійного житла обовязок по наданню іншого упорядкованого житла його мешканцям покладено на виконавчим комітет місцевої Ради народних депутатів

Так, відповідно до ст.110 ЖК України громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий.

Згідно ст.111 ЖК України якщо будинок, в якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню у зв'язку з вилученням земельної ділянки для державних або громадських потреб, громадянам, виселюваним з цього будинку, інше благоустроєне жиле приміщення надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів, а у випадках, коли земельна ділянка відводиться державній, кооперативній або іншій громадській організації, - цією організацією. Якщо будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, у зв'язку з непридатністю для проживання підлягає знесенню або будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий, інше благоустроєне жиле приміщення надається виселюваним державною, кооперативною або іншою громадською організацією, якій належить будинок, що підлягає знесенню, або якій призначається підлягаючий переобладнанню будинок (жиле приміщення), а в разі відсутності цієї організації чи неможливості надання нею жилого приміщення - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст.112 ЖК України якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом, громадянам, відселюваним з цього будинку (жилого приміщення), інше благоустроєне жиле приміщення залежно від належності будинку надається виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів чи державною, кооперативною або іншою громадською організацією, а в разі неможливості надання жилого приміщення цією організацією - виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст.113 ЖК України надаване громадянам у зв'язку з виселенням інше благоустроєне жиле приміщення повинно знаходитись у межах даного населеного пункту і відповідати вимогам статті 50 цього Кодексу. Громадянам, які займали окрему квартиру, повинно бути надано окрему квартиру. Якщо наймач займав більш як одну кімнату, йому надається жиле приміщення, що складається з того ж числа кімнат. За розміром жиле приміщення має бути не меншим за те, яке займав наймач, однак у межах норми жилої площі. Якщо наймач або член сім'ї, що проживає разом з ним, має право на додаткову жилу площу і фактично користується нею, жиле приміщення надається з урахуванням норми додаткової жилої площі. У разі виселення з жилого приміщення, меншого за розміром, ніж це передбачено для надання жилого приміщення в даному населеному пункті, виселюваному надається жиле приміщення відповідно до встановленого розміру.

Таким чином, оскільки у 1988 році квартиру АДРЕСА_2 визнано аварійною та такою, що не підлягає капітальному ремонту, а в подальшому прийнято рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №978 від 22.08.2007 року про його знесення, тому саме виконавчий комітет Одеської міської ради зобов'язаний надати відселюваним з цього будинку громадянам інше благоустроєне жиле приміщення, а тому позовна вимога про зобов'язання виконавчого комітету Одеської міської ради надати позивачам благоустроєне жиле приміщення у м. Одесі, обєм і кількість якого відповідає встановленому в додатку №1 до рішення №978 від 22.08.2007 року підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання надати інше житло в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, то вона не підлягає задоволенню, так як рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №978 від 22.08.2007 року «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою: м.Одеса, вул.Б.Хмельницького,12» та додаток №1 до нього не містить відомостей щодо необхідності забезпечення іншим житлом ОСОБА_3. Тому підстави для зобов'язання відповідача надати на його користь житло, передбачені ч.1 ст.111 ЖК України, відсутні.

Не підлягає задоволенню також заява відповідача про сплив позовної давності та безпідставності з цього приводу вимог позивачів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений, перебіг позовної давності починається від дня, коли у особи виникає право предявити вимогу до виконання зобовязання.

Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №978 від 22.08.2007 року не містить конкретний строк виконання зобовязання щодо надання позивачам іншого житла. А тому з огляду на тривалість правовідношень, не невиконання зобовязання з боку відповідача до теперішнього часу, строк позовної давності не є таким, що сплив.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,4,10, 11,15, 57, 60, 61, 88, ст.169, 208-209, 213-215, 218, ЦПК України, с ст.2, 6, 15, 47, 48, 50, 51, 52,58, 109,111,113 ЖК України, ст.15,16, ЦК України, Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, який також діє в інтересах повнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 задовольнити частково.

Зобовязати виконавчий комітет Одеської міської ради виконати зобовязання відповідно до рішення №978 від 29.08.2007р. «Про надання приватному підприємцю ОСОБА_6 дозволу на проектування і будівництво офісного будинку за адресою м.Одеса вул.Богдана Хмельницького,12» шляхом надання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1, яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 окремого благоустроєного житла в м.Одесі (одну однокімнатну, одну двохкімнатну квартири) протягом шести місяців з моменту набрання рішення суду законної сили.

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення., згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

16.02.2016