У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року в справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення в сумі

4 639,15 грн, яка утворилась за відповідачем за період з вересня 2011 року до червня 2014 року.

У січні 2016 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути заборгованість в сумі 5 812,44 грн, яка утворилася за період з квітня 2009 року по листопад 2015 року.

В обґрунтування позову зазначає, що з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, визначено концерн «Міські теплові мережі» на підставі Рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29 січня 2009 року

№ 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг». ОСОБА_2, як мешканцю квартири АДРЕСА_1 позивачем у період з квітня 2009 року до листопада 2015 року були надані комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно розрахунку позивача, у сумі 6 868,08 грн, яка частково була сплачена відповідачем, сума заборгованості становить 5 812,44 грн.

Виходячи з вищенаведеного позивач просивстягнути з відповідача

5 812,44 грн та судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого

2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого

2016 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення постачання гарячої води та водовідведення за період з вересня 2011 року по листопад 2015 року в розмірі

5 812, 44 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду Запорізької області від

19 квітня 2016 року, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2016 року, виходив з того, що зазначаючи про недоведеність надання позивачем послуг відповідачеві у обсязі, зазначеному у позові, суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивачем ненадання таких послуг як встановлено п. 33 Правил не спростовано, не надано доказів щодо його звернення до позивача з приводу заперечень нарахованих сум із зазначенням відсутності приладу обліку за яким нараховується фактичне споживання останнім послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення.

Апеляційний суд вірно зазначав, що висновок суду першої інстанції про те, що оскільки КП «РЕПОГ» у 2011 році в квартирі відповідача було встановлено лічильник на гарячу воду, тому нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) повинні були здійснюватись відповідно до показів приладу обліку, не заслуговують на увагу, так як з матеріалів справи вбачається, що Концерном «Міські теплові мережі», як виконавцем послуг, засоби обліку не встановлювалися та на абонентський облік не приймалися, оскільки відповідач не повідомив позивача про встановлення лічильника та про необхідність прийняти його на абонентський облік. За таких обставин у Концерну «Міські теплові мережі» були відсутні відомості та підстави для проведення нарахувань відповідно до показів приладів обліку гарячої води. Разом із тим відповідач не звертався до Концерну «Міські теплові мережі» зі скаргами на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) чи на ненадання зазначених послуг.

Так, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та враховуючи строки позовної давності, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води і водовідведення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна