Справа № 466/2226/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 квітня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

за участю представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львіської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей без згоди матері, -

у с т а н о в и в:

01.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Шевченківського району м.Львова в якому просить надати дозвіл на виготовлення проїзних документів на двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, отримавши на них відповідні дозволи в консульській (дипломатичні) установі для перетину державного кордону громадянкам ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі батька, ОСОБА_3, або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду на виготовлення проїзного документа матері дитини - ОСОБА_4 та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в країни ближнього і дальнього зарубіжжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком дітей у супроводі його як законного представника дітей, або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою, без згоди матері дітей - ОСОБА_4, до досягнення дітьми 16-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.07.2007 року, між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб. У шлюбі у них народилось дві доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 07.02.2006 р. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 07.03.2008 р.

На даний час шлюбні відносини між ними розірвано, на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27.11.2013 р. Після розлучення їх діти, проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (ос.), як це і було визначено рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.05.2014 року Мати дітей, ОСОБА_4 зареєстрована та проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді дітей не приймає, розвитком дітей не цікавиться, матеріальної допомоги для них не надає. Таким чином, виховання, розвиток, догляд за дітей та їх матеріальне забезпечення здійснює позивач самостійно. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, чим порушує права дітей. Чинить перешкоди позивачу у здійсненні батьківських обов'язків. Позивач зазначає, що найближчим часом з дітьми планує здійснювати поїздку до Туреччини для відпочнку. Для організації даної поїздки та оформлення проїздних документів необхідно дозвіл відповідача. Однак, відповідач не надає у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітніх дітей за кордон. Відмовляється контактувати з позивачем з приводу вирішення даного питання. За таких обставин змушений звернутися до суду, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не прибув, подав суду заяви про розгляд справи без його участі та не заперечує щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - сторони по справі. Діти проживають як це було визначено рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06.05.2014 року з батьком за адресою: АДРЕСА_1 (ос.) та повністю знаходиться на його утриманні.

Шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27.11.2013 року. Ухвали суду від 28.01.2014 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 27.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлено законом.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвеції "Про права людини", кожен має право вільно залишити будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням.

Статтею 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 регламентує, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

У відповідності до ч. 4 п. 4 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2004 р. № 1603 за наявності заперечень батьків або законних представників неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, паспорт/проїзний документ оформляється на підставі рішення суду.

З матеріалів справи та з пояснень позивача вбачається, що він ставить питання про дачу дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди матері дітей - ОСОБА_3, оскільки остання за місцем реєстрації не проживає, останній рік з дітьми не бачиться та не виходить на звязок з ним, а тому немає можливості отримати згоди матері на дозвіл щодо тимчасового виїзду дітей за кордон. Також позивач пояснив, що діти потребують оздоровлення на морі і він для них провів раннє бронювання путівок для відпочинку у Туреччині, а також діти мають можливість удосконалювати англійську мову за кордоном.

На думку суду, звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом спрямоване на захист прав та інтересів дітей, відповідає бажанням дітей відпочити, відвідувати та побачити інші країни світу, удосконалити себе у заняттях англійською мовою.

Оцінюючи зібрані по справі, докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, надати ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини, отримання дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі для перетину державного кордону України - гр. України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі батька ОСОБА_3 або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду матері ОСОБА_4 та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в країни ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі батька ОСОБА_3 або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду матері ОСОБА_4 терміном 90 днів протягом року, упродовж трьох років з моменту набрання рішення законної сили.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини, отримання дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі для перетину державного кордону України - гр. України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі батька ОСОБА_3 або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду матері ОСОБА_4.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в країни ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у супроводі батька ОСОБА_3 або уповноваженої ним особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду матері ОСОБА_4 терміном 90 днів протягом року, упродовж трьох років з моменту набрання рішення законної сили.

У решті у задоволенні вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт