АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №756/12228/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/247/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
19 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Соколової В.В., Невідомої Т.О. при секретарі Коваленко Н.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мобільний термінал», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Терехова К.І. про визнання недійсним договору купівлі - продажу (відступлення) частки у статутному капіталі,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним договір купівлі - продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал» від 10.03.2011 року, який був укладений між позивачем та ОСОБА_5 та визнати за ним право власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал» розміром 13 706,45 грн., що складає 36,55 статутного (складеного) капіталу вищевказаного товариства. Позивач посилається на те, що оспорюваний договір укладений під впливом обману та тяжкої обставини, яка полягала в наступному. ОСОБА_3 отримав у ВАТ «Державний ощадний банк України» кредит у розмірі 3 400 000 грн., який передав ОСОБА_6 для розвитку нафтового бізнесу, за що отримав частку в ТОВ «Нафта - Сервіс». В свою чергу, ОСОБА_6 обіцяв сплачувати кредит за рахунок прибутків вказаного підприємства. Після припинення ТОВ «Нафта - Сервіс» створено нове підприємство «ТОВ «Мобільний термінал», 36,55% статутного капіталу якого стало належати ОСОБА_3. У зв'язку з наявністю непогашеної кредитної заборгованості, ВАТ «Державний ощадний банк України» розпочав процедуру стягнення наявного боргу в примусовому порядку та звернення стягнення на заставне майно - будинок та земельну ділянку. Позивач зазначає, що коштів для погашення кредиту він не мав, а тому ОСОБА_6 запропонував сплатити за нього даний борг, якщо він продасть свою частку в ТОВ «Мобільний термінал» ОСОБА_5. Посилається на те, що ціна зазначена в оспорюваному договорі не відповідає реальній вартості частки позивача у ТОВ «Мобільний термінал», що свідчить про її відчуження на вкрай невигідних для нього умовах. Проте, після укладення спірного договору ОСОБА_6 так і не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив боргу перед ВАТ «Державний ощадний банк України» , що свідчить про обман ОСОБА_6 ОСОБА_3

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що судом першої інстанції залишилася невирішеною позовна вимога стосовно визнання за позивачем права власності на частку у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал» розміром 13 706,45 грн., що складає 36,55 % статутного капіталу товариства. Позивач не погоджується з висновком суду про відсутність доказів по взаємозв'язку між кредитним договором, за яким подружжя ОСОБА_3 отримало кредит у ВАТ «Державний ощадний банк України і його виконанням (невиконанням) та укладенням договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал», оскільки допитані у справі у якості свідків сам ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 чітко вказали на обставини, які підтверджують доводи позовної заяви. Проте, суд не взяв до уваги покази свідків на тій підставі, що оспорюваний договір посвідчений нотаріально та він не може спростовуватися показаннями свідків, що, в свою чергу, суперечить положенню ч.2 ст.212 ЦПК України, відповідно до якої жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Заслухавши доповідь судді, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_13, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

За умовами ст.60 ЦПК України, кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказиподаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішенняу справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст.57,58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 885, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 3 400 000 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 18,5% річних, строком до 06.06.2018 року (а.с.50-54).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, 06.06.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_8, яка являється дружиною ОСОБА_3, укладено іпотечний договір № 1794, за умовами якого в іпотеку банку передано належне ОСОБА_8 нерухоме майно, а саме: земельна ділянка та розташоване на ній домоволодіння, що складається з житлового будинку № 36 та належних до нього відповідних надвірних будівель за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.60-64).

Відповідно до договору купівлі - продажу (відступлення) частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ «Мобільний термінал» від 10.03.2011 року ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_5 належну йому частку, яка складає 369,55% статутного (складеного) капіталу ТОВ «Мобільний термінал» за 13 706,45 грн. (а.с.42-45).

Зі змісту п.1.3 вищевказаного договору вбачається, що дружина позивача ОСОБА_8 дала свою згоду на продаж частки чоловіка у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал»; крім того, при укладенні договору сторони гарантували, що укладення договору відповідає їх інтересам, не порушує права та інтереси третіх осіб, волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, договір не носить характеру фіктивного або удаваного правочину, не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому, договір укладається на вигідних для сторін умовах і не є результатом впливу тяжких для них обставин, помилки, обману чи насильства; будь - які попередні домовленості сторін щодо предмета цього договору, які мали місце до його укладення і не відображені у тексті цього договору втрачають свою чинність, у тексті цього договору зафіксовані усі істотні умови щодо купівлі - продажу (відступлення) частки, укладення договору відповідає дійсним намірам сторін, сторони однаково розуміють значення, умови договору та його правові наслідки, будь - які заперечення щодо кожної з умов договору у сторін та кожної з них відсутні, про що свідчать підписи сторін на договорі.

За умовами ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочинунавмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Колегія не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 стосовно того, що ОСОБА_6 став ініціатором отримання кредиту подружжям ОСОБА_3 під заставу будинку і земельної ділянки для вкладання у спільний з ним нафтовий бізнес під обіцянки погасити кредитні зобов'язання за рахунок цього бізнесу разом з ОСОБА_5, а потім при виникненні заборгованості за кредитом, шляхом обману змусив позивача на вкрай невигідних для нього умовах відчужити частку у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал» із запевненням, що дані зобов'язання після продажу погасять покупці бізнесу.

Всупереч положенню ст.60 ЦПК України, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він та ОСОБА_6 були засновниками ТОВ «Нафта-Сервіс», а отримані кредитні кошти були направлені на розвиток вказаного підприємства. Крім того, відсутні докази відносно того, що ОСОБА_5 взяв на себе зобов'язання виконати обов'язок ОСОБА_3 по оплаті кредиту, за умови продажу ним своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал».

Слід також зазначити, що за умовами протоколу № 10/03/2011 загальних зборів учасників ТОВ «Мобільний термінал», 100% статутного капіталу товариства складає 37 500 грн., а тому колегія вважає необґрунтованим посилання позивача стосовно того, що договір про відчуження належної йому частки в статутному капіталі товариства укладено на вкрай невигідних для нього умовах, оскільки фактично відчуження частки відбулося за ціною, яка відповідає її дійсній вартості.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Натомість ОСОБА_3 не надав до суду належних доказів того, що оспорюваний ним договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Мобільний термінал» укладено під впливом обману чи тяжкої для нього обставини, а сам факт відчуження належного йому майна, свідчить про його намагання зібрати кошти для виконання грошових зобов'язань перед кредиторами.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Підстав для скасування рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-