Справа № 454/709/16 Головуючий у 1 інстанції: Струс-Духнич Т.В.
Провадження № 22-ц/783/2825/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Червоноградського міського суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження в частині вимог щодо Червоноградського міського суду Львівської області.

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала постновлена з порушенням норм процесуального права, без дотримання вимог Конституції України та Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Стверджує, що судом перешої інстанції не враховано того, що юрисдикція судів не поширюється на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої посадовими особами Червоноградського міського суду, що спричинило приниження його честі, гідності та ділової репутації. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони у справі в судове засідання не зявились, тому відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся із позовом до Червоноградського міського суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій судді Червоноградського міського суду Львівської області, які полягали у постановленні незаконної ухвали від 30.04.2015 року у справі №454/1440/11, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди. Дана ухвала скасована ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 р. та справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. Враховуючи дані обставини позивач вважає, що йому завдано моральної шкоди,яку оцінює 1 000 000 грн.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз»яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7, 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із вищенаведеним, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження в частині вимог до Червоноградського міського суду Львівської області на підставі пункту 1 частини другої ст. 122 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити та залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 п.1, 314 ч.1 п.4 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

ОСОБА_3