Провадження № 22ц/784/1008/16 Суддя першої інстанції Чаричанський П.О.
Справа№472/1423/15-ц
Категорія 55 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Довжук Т.С., Мурлигіної О.Я.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Веселинівської центральної районної лікарні на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Веселинівської центральної районної лікарні (надалі - Веселинівська ЦРЛ) про стягнення індексації заробітної плати, компенсації у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати та доплати за час відпустки -

В С Т А Н О В И Л А:

11 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який уточнив в подальшому, до Веселинівської ЦРЛ про стягнення індексації заробітної плати, компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати та доплати за час відпустки.

На обґрунтування вимог ОСОБА_3 посилався на те, що він з 3 січня 2013 року по 31 березня 2015 року перебував у трудових відносинах з відповідачем на посаді інженера з охорони праці та на умовах сумісництва на посаді завідувача господарством. Він був прийнятий по переводу з управління праці та соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації. При переведенні до Веселинівської ЦРЛ було надано довідку про розмір заробітної плати, відпустку, базовий місяць про розмір фіксованої суми індексації, встановленої на попередньому місці роботи. Зокрема, в довідці було зазначено, що базовий місяць для нарахування індексації - лютий 2008 року, фіксована сума - 549 грн.

Під час його роботи у лікарні при виплаті заробітної плати не проводилася індексація, передбачена чинним законодавством, у визначеному розмірі 549 грн., що призвело до недонарахування та невиплати індексації заробітної плати в розмірі 10 691,58 грн., внаслідок чого порушені його права на оплату праці, які мають бути відновлені шляхом стягнення з медичного закладу індексації заробітної плати.

Уточнивши свої вимоги, ОСОБА_3 просив стягнути з Веселинівської ЦРЛ індексацію за період роботи 2013-2015 роки у розмірі 10 691,58 грн., компенсацію, яка нараховується у зв'язку із втратою частини доходів внаслідок порушення строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" у розмірі 6 024,71 грн. та доплату за час відпустки в 2013, 2014 роках в сумі 2 574,63 грн. із вирахуванням податків і обов'язкових платежів.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Веселинівської ЦРЛ на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 19 209, 92 грн. , яка складається з: не донарахованої до заробітної плати індексації заробітної плати за 2013-2015 роки в сумі 10 691,58 грн., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в сумі 6 024,71 грн., доплати до заробітної плати за час відпустки в 2013, 2014 роках в сумі 2 574,63 грн. із вирахуванням податків і обов'язкових платежів, справляння і сплата яких є обов'язком роботодавця.

В апеляційній скарзі Веселинівська ЦРЛ просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, судом не зазначено в рішенні всі обставини справи, є незрозумілим чому розрахунок компенсації зроблений, виходячи з лютого 2013 року, безпідставно при розрахунку індексації включена до складу заробітної плати премія, нарахована за попереднім місцем роботи позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 відповідно до наказу головного лікаря Веселинівської ЦРЛ від 2 січня 2013 року № 15-к прийнятий по переводу управління праці та соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації до Веселинівської ЦРЛ на посаду інженера з охорони праці з посадовим окладом 1551 грн. та на умовах сумісництва на посаду завідувача господарства на 0.5 ставки - 656 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до довідки № 2/01-18/06 від 2 січня 2013 року, що була надана управлінням соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації головному лікарю Веселинівської ЦРЛ, базовий місяць для нарахування індексації - лютий 2008 року фіксована сума 549 (а.с.8).

Даними довідки № 648/03-10 від 1 березня 2016 року управління праці та соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації встановлено, що премії, виплачені ОСОБА_3, мають постійний характер, крім премії за жовтень (яка мала одноразовий характер та була виплачена в розмірі 500 грн. до Дня працівника соціальної сфери), але виплачувалась при наявності коштів (а.с. 130).

За попереднім місцем роботи в управлінні праці та соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації за грудень 2012 року: оклад - 1306 грн.; ранг - 70 грн., 206,4 грн.; премія за грудень - 391,8 грн., що разом складає 1974,2 грн.

За новим місцем роботи у Веселинівській ЦРЛ за лютий 2013 року: основна заробітна плата 1538 грн.; сумісництво 650,50 грн., що разом складає 2188,8 грн. (а.с.12).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 33 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з нормами ст. ст. 1, 2 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 ( в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі -Порядок проведення індексації) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях та території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійних характер.

Пунктом 10-2 Порядку проведення компенсації передбачено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці у разі продовженнями такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі, коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Статтею 34 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Положеннями ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (01 січня 2001 року).

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з огляду на наведені норми матеріального права та встановлені судом обставини, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення відповідачем законодавства в частині невиплати та недоплати позивачу індексації заробітної плати в сумі 10 691,58 грн. з січня 2013 року по вересень 2013 року та з січня 2014 року до березня 2015 року, що стало підставою для стягнення з медичної установи на користь позивача компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати, розмір якої з січня 2013 року по березень 2015 року становив 6 024,61 грн., а також доплати за час відпустки в 2013, 2014 роках в сумі 2 574,63 коп.

Твердження заявника про те, що суд не зазначив у рішенні всіх обставин справи, розрахунок індексації зроблений за лютий 2013 року, що є не зрозумілим, безпідставно взяв до уваги зарахування до заробітної плати за попереднім місцем роботи позивача премії, не можуть бути взяті до уваги, оскільки всі обставини справи були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Посилання відповідача на те, що за попереднім місцем роботи позивача премія, що мала постійний характер, нараховувалася рабодотавцем безпідставно, не заслуговують на увагу, оскільки факт виплати такої премії підтверджено письмовими доказами, наданими управлінням праці та соціального захисту населення Веселинівської райдержадміністрації. Обставини щодо законності нарахування та виплати такої премії не входять до предмету доказування по цій цивільній справі.

Щодо посилань заявника, що рішення суду є незрозумілим, то відповідно до ст. 221 ЦПК України особи, які брали участь у справі можуть звернутися з заявою до суду про роз'яснення рішення.

Доводи, наведені в скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду, до тлумачення як обставин, так і норм права на свою користь та не спростовують вмотивованих висновків суду, а тому підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, для скасування правильного по суті судового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Веселинівської центральної районної лікарні відхилити, а рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.С. Довжук

О.Я. Мурлигіна