Справа № 2-1305/2009
Провадження № 4-с/484/26/16
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

02 липня 2016 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Маржина Т.В., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження та зняття арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скраргою в якій просить зобовязати Відділ ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області закрити виконавче провадження №18432026 та зняти арешт з його майна.

Ознайомившись із матеріалами скарги та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Викладення обставин, якими заявник обгрунтовує свої вимоги є некоректним. Зокрема, заявник вказує, що 17.06.2016 року він отримав рішення Відділу ДВС за №5078/12 від 18.05.2016 року, однак, що це за рішення не зрозуміло. До скарги такого рішення додано. Далі заявник зазначає про підстави для відмови, але не ясно, якої відмови, у чому саме, кому?

Заявник вказує на те, що Відділом ДВС не взято до уваги факт погашення ним заборгованості, але не конкретизує для чого такий факт має значення, коли він мав місце і яким чином це впливає на вирішення справи.

Надалі заявник цитує різні норми закону, але не формулює обгрунтування своїх вимог. Фактично, не зрозуміло, в чому ж полягає скарга? Які саме дії, бездіяльність Відділу ВДВС заявник вважає неправомірними і оскаржує?

Він просить зобовязати Відділ ДВС закрити виконавче провадження та зняти арешт, але з тексту скарги і додатків зрозуміло, що в даний час виконавчого провадження не існує, оскільки виконавчі документи повернуті стягувачу (дату не вказано). Така постанова (про повернення) не скасована і заявником не оскаржується.

Крім того, як зазначено в абз. 2,3 п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України № 6 від 07.02.2014 року, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до абз. 1 п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України № 6 від 07.02.2014 року, згідно зі статтею 26 ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Однак, адреса стягувача вказана не вірно, оскільки в м. Первомайську не зареєстрована юридична адреса Банку; також у скарзі не зазначене інших осіб, інтересів яких стосується скарга.

Таким чином, скарга за формою та змістом не відповідає вимогам Закону.

Враховуючи наведене, керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України № 6 від 07.02.2014 року, ст. 121, ст. 383 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 про закриття виконавчого провадження та зняття арешту - залишити без руху, надавши завнику строк для усунення зазначених недоліків - пять днів з дня отримання заявником даної ухвали, попередивши його, що в разі не виправлення цих недоліків в наданий строк, скарга буде визнана неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: