У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, третя особа - управління пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області, про встановлення факту перебування у трудових відносинах, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацій та моральної шкоди, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 27 лютого 2008 року по лютий 2012 року вона працювала у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5) продавцем верхнього одягу без офіційного оформлення трудових відносин.

Факт її роботи у ФОП ОСОБА_5, розмір невиплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку встановлені вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 квітня 2014 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2014 року, якими ОСОБА_5 визнано винною та засуджено за ч. ч. 1, 2 ст. 172 КК України.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 18 лютого 2008 року по 29 лютого 2012 року, використовуючи без належного оформлення її найману працю, не перерахувала обов'язкових страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до бюджету Пенсійного фонду України в сумі 12 425 грн 98 коп., не нарахувала та не виплатила їй заробітну плату в сумі 11 667 грн 60 коп., не виплатила компенсацію за невикористану відпустку розмірі 6 729 грн. Таким чином, просила задовольнити позов.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Встановлено факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з СПД - ФОП ОСОБА_5 з 18 лютого 2008 року по 29 лютого 2012 року. Стягнуто з СПД - ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 2 тис. грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року в частині відмови у позові та стягнення судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з СПД - ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 667 грн 60 коп. заборгованості по заробітній платі, 6 729 грн компенсації за невикористану відпустку, 11 151 грн 33 коп., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, 49 565 грн 98 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Зобов'язано СПД - ФОП ОСОБА_5 сплатити за ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин Хмельницької області страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 18 лютого 2008 року по 29 лютого 2012 року в сумі 12 425 грн 98 коп. У решті рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ФОП ОСОБА_5, просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову. Зокрема, правильним є висновок про те, що факт перебування ОСОБА_4 у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 з 18 лютого 2008 року по 29 лютого 2012 року встановлено вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 квітня 2014 року, а тому доказуванню відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає. Відповідно до ст. ст. 95, 110, 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 21, 30 Закону України «Про оплату праці» обсяг виконаних позивачем робіт за відповідний період, тобто, що нею було виконано (чи не виконано) погодинну норму праці, а також відсутність заборгованості перед позивачем із заробітної плати має довести роботодавець - відповідач, з якою фактично було укладено трудовий договір. Відповідач як роботодавець ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці» не здійснювала облік виконуваної роботи найманим працівником ОСОБА_4, а також бухгалтерський облік витрат на оплату її праці. Оскільки з вини відповідача ОСОБА_4 не виплачено належні позивачу кошти, заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористану відпустку, тому також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року в нескасованій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко