Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2602/14-ц
У Х В А Л А

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Стрєльнікова Д.В.

при секретарі Куртась К.В.,

за участю представника позивача ПАТ КБ Приватбанк - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши 11 квітня 2016 року в місті Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерцій банк Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

03.11.2014 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.09.2008 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит в сумі 20622,96 дол. США на строк до 30.09.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами кредитного договору. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 01.10.2014 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 16749,81 дол. США, що за курсом НБУ від 01.10.2014 року 12,95 становить 216909,98 грн.

11.04.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ КБ Приватбанк про визнання вищезазначеного кредитного договору від 30.09.2008 року недійсними.

Заслухавши в судовому засіданні думки представників сторін, суд дійшов наступного.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом представник відповідача просив звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів.

Вирішуючи питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду разом із первісним позовом, суд виходить з такого.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено ст.ст. 3, 5 Закону України Про судовий збір (далі Закон).

У пункті 7 частини першої ст. 5 Закону було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, внесено зміни до Закону України Про судовий збір та викладено ст. 5 цього закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язано з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки представник відповідача звернувся до суду із зустрічним позовом 11.04.2016 року, тобто на момент чинності ст. 5 Закону України Про судовий збір у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд зустрічного позову відсутні.

Разом з тим, представник відповідача зазначає, що згідно положень Закону України Про захист прав споживачів відповідач, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України Про судовий збір, то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що ст. 5 Закону України Про судовий збір не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, відповідач не звільняється від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Ураховуючи наведене, відповідачу за подання зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 4 Закону України Про судовий збір належить сплатити судовий збір в розмірі 1 % ціни зустрічного позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 121 ч. 1 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене зустрічну позовну заяву належить залишити без руху.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Зустрічну позовну заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про визнання недійсним кредитного договору від 30.09.2008 року залишити без руху, надавши відповідачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4

11.04.2016