Справа № 428/7149/15-ц
Провадження № 2/428/235/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просив суд солідарно стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 594812,78 грн. та суму судового збору у розмірі 3654,00 грн.

Свої позовні вимоги він обґрунтував тим, що 08.12.2014р. між ПАТ «Неос Банк» , яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого Клієнт (ПАТ «Неос Банк») відступає Фактору (ТОВ «Дата ОСОБА_1» ) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статус нового кредитора/стягувача за договором №25/2008 від 17.07.2008, позичальником згідно якого відповідач ОСОБА_2 17.07.2008р. ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник ПАТ «Неос Банк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір 25/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 540000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення кредитного договору 17.07.2008 року було укладено договір поруки № 25/2008-П з ОСОБА_3 За умовами договору поруки ОСОБА_3 поручається за виконання ОСОБА_2 обовязків, які виникли на підставі договору та відповідає перед позивачем як солідарний боржник.

В порушення умов договору відповідач ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором, станом на 21.06.2015р. існує заборгованість: 513929,47 грн. заборгованість за кредитом; 71386,92 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9496,39 - пеня.

У судове засідання представник позивача не зявився, у своїй письмовій заяві просив слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилась. Про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена причин неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 його представник в судове засідання не зявились. Про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, відповідач надав заперечення на позов, а також заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності його представника, позов не визнає, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

В наданих письмових запереченнях відповідач зазначив, що з вимогами позовної заяви не згоден у повному обсязі оскільки 17 липня 2008 року банк надав позичальниці кредитні кошти у сумі 540 000,00 грн. на придбання приватного будинку № 15 загальною площею 171,2 кв.м., розташованого по вул.Свободи у селищі Нова Березівка Харківського району Харківської області. Цього ж дня позичальник уклав договір купівлі-продажу вказаного будинку та 17.07.2008 між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_2 був укладений Іпотечний договір № 25/200/-ИП. Окрім іпотечного договору, своєчасне повернення кредиту було забезпечено Договором поруки.

14 серпня 2009 року, у звязку з порушенням договірних зобов'язань, правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк» - Відкрите акціонерне товариство «Банк Кіпру» звернулося до нього з Вимогою-претензією № 116-1094 про погашення боргових зобов'язань. 20 січня 2010 року Банк звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом (уточнена редакція) до відповідачів, яким просив розірвати Кредитний договір, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 695439,47 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідачів судові витрати у сумі 1820,00 грн. Позовні вимоги були судом задоволені частково. Рішенням від 04 березня 2011 року (справа № 2-917/11) Кредитний договір було розірвано. З відповідачів стягнуто 695439,47 грн. заборгованості та 1820,00 грн. судових витрат. В іншій частині позову - зверненні стягнення на предмет іпотеки, Банку було відмовлено. Не погоджуючись з рішенням, ВАТ «Банк Кіпру» та відповідачі 1 звернулися до Апеляційного суду Харківської області із апеляційними скаргами.

21 червня 2011 року Апеляційний суд ухвалив рішення, яким скаргу відповідача 1 відхилив, а скаргу ВАТ «Банк Кіпру» задовольнив, змінивши спірне рішення Харківського районного суду. В частині відмови у позові Банка про звернення стягнення на заставлене майно рішення від 04.03.2011 було скасовано, а зазначена позовна вимога - задоволена. 04 березня 2011 року Харківським районним судом було видано Виконавчий лист № 2-917/11.

12 грудня 2011 року Банк звернувся до Дзержинського відділу виконавчої службі Харківського міського управління юстиції (далі - Виконавча служба) із заявою про примусове виконання виконавчого листа. Цього ж дня Виконавчою службою були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. 28 лютого 2012 року Виконавча служба винесла постанову про арешт коштів відповідача 2 на суму заборгованості у розмірі 695439,47 грн.

В подальшому, не чекаючи виконання рішення від 04.03.2011, Банк звернувся до відповідачів із новим позовом про стягнення з них заборгованості за простроченими кредитними відсотками та пені, яка утворилася за період з 20.01.2010 - з дати звернення до Харківського районного суду до 21.06.2011 - дати, коли рішення від 04.03.2011 набрало законної сили. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 (Справа № 2/2011/2200/2012; 2-10127/2011) позов був судом задоволений повністю. З відповідачів було стягнуто 200 242,93 грн. відсотків і пені та 2002,43 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили, за ним був виданий виконавчий лист № 2/2011/2200/2012.

Під час проведення виконавчих дій між стягувачем та боржниками було досягнуто згоди про врегулювання спору. Сторони виконавчого провадження уклали угоду про задоволення вимог Банку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Внаслідок досягнутої угоди, листами №№ 0402-03/10189, 0402-03/10190, 0402-03/10191 та 0402-03/10195 від 03 вересня 2013 року ПАТ «Банк Кіпру» звернулося до Виконавчої служби із заявами про повернення Виконавчих листів № 2-917/11 і № 2/2011/2200/2012. Вказані заяви були Виконавчою службою задоволені. 11 жовтня 2013 року державним виконавцем були винесені відповідні постанови із застереженням, що виконавчі документі можуть бути повторно пред'явлені до виконання в строк до 1 1 жовтня 2014 року. У зазначений постановами строк Банк до виконавчої служби не звернувся, у зв'язку з чим відповідач 2 вважав вимоги Банку за Кредитним договором задоволеними, а свої обов'язки припиненими. Отже поява нового позову чергового правонаступника стала повною несподіванкою.

Крім того повторна вимога сплатити суму основного боргу у розмірі 513929,47 грн. за умови існування судового рішення від 04.03.2011 року є незаконною тому, що вона заявлена повторно з того самого предмету і з тих самих підстав. Також відповідач вказує на несвоєчасне направлення йому повідомлень про відступлення прав вимоги, що є порушенням умов договору.

Окрім того, що суму основного боргу позивач намагається стягнути двічі, він пропустив встановлений законом строк для звернення із цією вимогою до суду. Вказане також підтверджується правою позицією Верховного Суду України у Постанові від 11.03.21 справі № 6-16цс15.

Оскільки рішення Апеляційного суду Харківської області про розірвання Кредо договору набрало законної сили 21.06.2011, то з цієї дати усі зобов'язання за договором вважаються припиненими. Тому вимога щодо стягнення пені також незаконна.

Внаслідок навмисних і спланованих дій позивача у відповідачів виникла штучна створена заборгованість за відсотками та пені у сумі 80883,31 грн., оскільки позивачем відповіді на запити було надано через чотири місяці. Позивач направив повідомлення навмисно не вказав суму боргу та платіжні реквізити, на які борг необхідно перерахувати.

З'ясувавши обставини справи, оцінивши в докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

У відповідності зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено наступне. 17.07.2008 року між АБ „АвтоЗАЗбанк" та відповідачем, ОСОБА_2, було укладено Кредитний договір №25/2008, згідно умов якого АБ „АвтоЗАЗбанк" надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 540000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 17.07.2008 року між АБ „АвтоЗАЗбанк" та відповідачем, ОСОБА_3, було укладено договір поруки № 25/2008-П, відповідно до умов якого поручитель, ОСОБА_3, зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником, ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 25/2008 від 17.07.2008 року у розмірі суми кредиту, відсотків за користування кредитом та можливих штрафних санкцій.

08.12.2014 року між ПАТ „Неос Банк" яке є правонаступником ПАТ „Банк Кіпру", та ТОВ „Дата ОСОБА_1" було укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого ПАТ „Неос Банк" відступив ТОВ „Дата ОСОБА_1" свої права вимоги (право грошової вимоги про стягнення заборгованості з боржників, що виникли на день укладення цього договору) заборгованості (невиконані грошові зобов'язання боржників перед банком) по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених в реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить ПАТ „Неос Банк" на підставі документації (оригіналів кредитних договорів, договорів забезпечення, матеріали судових справ та матеріали виконавчого провадження, інші документи, що містяться в кредитній справі боржника).

Згідно Додатку №1 до договору факторингу ПАТ „Неос Банк" відступив ТОВ „Дата ОСОБА_1" право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 25/2008 від 17.07.2008 року.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04 березня 2011 року (справа № 2-917/11) за позовом ВАТ «БАНК КІПРУ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору, стягнення грошових коштів та звернення стягнення на заставне майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ВАТ «БАНК КІПРУ», третя особа ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним, кредитний договір було розірвано. З відповідачів стягнуто 695439,47 грн. заборгованості та 1820,00 грн. судових витрат. В іншій частині позову - зверненні стягнення на предмет іпотеки, Банку було відмовлено, в задоволенні зустрічного позову було також відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ВАТ «Банк Кіпру» та відповідачі звернулися до Апеляційного суду Харківської області із апеляційними скаргами.

21 червня 2011 року Апеляційний суд ухвалив рішення, яким скаргу відповідачів відхилив, а скаргу ВАТ «Банк Кіпру» задовольнив, змінивши спірне рішення Харківського районного суду. В частині відмови у позові Банка про звернення стягнення на заставлене майно рішення від 04.03.2011 було скасовано, а зазначена позовна вимога - задоволена. Рішення набрало законної сили 21.06.2011 року.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.06.2012 року по справі № 2/2011/2200/2012 позов ВАТ «БАНК КІПРУ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з відповідачів було стягнуто 200242,93 грн. відсотків і пені та 2002,43 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили, за ним був виданий виконавчий лист № 2/2011/2200/2012.

Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Оскільки кредитний договір № 25/2008, укладений між АБ „АвтоЗАЗбанк" та ОСОБА_2, було розірвано на підставі рішення суду, у ТОВ „Дата ОСОБА_1", відсутні правові підстави для нарахування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пені та інших штрафних санкцій за кредитним договором № 25/2008 від 17.07.2008 року, укладеним з АБ „АвтоЗАЗбанк" - з дати набрання рішенням суду законної сили.

Крім цього, ВАТ „Банк Кіпру", як правонаступник АБ „АвтоЗАЗбанк" реалізувало своє право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором № 25/2008 від 17.07.2008 року, шляхом звернення до суду. Вищевказаними рішеннями судів Харківської області було визначено розмір заборгованості на дату розірвання договору, стягнуто з відповідачів зазначену заборгованість та звернено стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином ТОВ „Дата ОСОБА_1" за договором факторингу могло отримати лише право грошової вимоги до відповідачів при примусовому виконанні рішення суду, в частині що не була виконана відповідачами, станом на дату укладення договору факторингу.

Однак 12 грудня 2011 року на підставі виконавчого листа № 2-917/11 Дзержинським відділом виконавчої службі Харківського міського управління юстиції були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень. 28 лютого 2012 року Виконавча служба винесла постанову про арешт коштів відповідача ОСОБА_3 на суму заборгованості.

Листами №№ 0402-03/10189, 0402-03/10190, 0402-03/10191 та 0402-03/10195 від 03 вересня 2013 року ПАТ «Банк Кіпру» звернулося до Виконавчої служби із заявами про повернення Виконавчих листів № 2-917/11 і № 2/2011/2200/2012.

Вказані заяви були Виконавчою службою задоволені. 11 жовтня 2013 року державним виконавцем були винесені відповідні постанови про повернення виконавчого документу. На день звернення до суду з даним позовом строки предявлення виконавчих листів до виконання сплинули.

Згідно ст. 514 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно п. 10 ст. 11 Закону "Про захист прав споживачів" якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту.

Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Також з ЄДРСР в режимі повного доступу вбачається, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2015 року по справі № 635/6098/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором від 17.07.2008р.№ 25/2008 у розмірі 544511 грн. 00 коп. (пятсот сорок чотири тисячі пятсот одинадцять грн.). В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, житловою площею 76,40 кв.м., загальною площею 171,20 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Нова Березівка, вул. Свободи, буд. 15,який належить ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором від 17.07.2008р.№ 25/2008, надавши ТОВ «Дата ОСОБА_1» право продажу вказаної нерухомості шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною незалежним субєктом оціночної діяльності за їх вибором. Ціна продажу має бути не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна. За рахунок продажу нерухомості задовольнити вимоги ТОВ «Дата ОСОБА_1» за кредитним договором від 17.07.2008 р. № 25/2008 в сумі 544511 грн. 00 коп. (пятсот сорок чотири тисячі пятсот одинадцять грн.), яка складається з наступного: строкової заборгованості по кредиту в сумі 513929 грн. 47 коп. (п'ятсот тринадцять тисяч дев'ятсот двадцять дев'ять гривень сорок сім копійок); прострочені відсотки в сумі 71386 грн. 92 коп. (сімдесят одна тисяча триста вісімдесят шість гривень девяносто дві копійки); пеня в сумі 9496 грн. 39 коп. (дев'ять тисяч чотириста дев'яносто шість гривень тридцять дів ять копійок). Стягнуто судові витрати по справі.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

При вищевикладених обставинах, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку що позов ТОВ „Дата ОСОБА_1" задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі на користь позивача стягненню не підлягають, відповідачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ТОВ «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник