Справа № 209/410/16-ц
Провадження № 2/209/561/16
РІШЕННЯ

іменем України

"14" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов не визнав повністю.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25 листопада 2015 року близько 09.30 годин водій ОСОБА_2я. керуючі автомобілем марки «Чері Амулет» держ. № НОМЕР_1 порушивши П. 12.3 ПДР України скоїв наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_2, який належить позивачу спричинивши автомобілю механічні пшкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2015 року ОСОБА_2Я визнано винним у здійсненні ДТП за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Згідно висновку експерта шкода спричинена ДТП становить 33055,43 гривень. Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог ПРАТ «СК «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Позивач звернувася до вищезазначеної страхової компанії яка виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 2654619 гривень з відрахуванням із суми відшкодування суми франшизи та ПДВ. Позивач звернувся для відновлення автомобіля до відповідної станції технічного обслуговування яка здійснила відновлення та ремонт автомобілю та позивач сплатив згідно акту виконаних робіт та смети 42930 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 фактичні понесені розміри збитків які перевищують страхову виплату в розмірі 16393 гривні, 81 копійка матеріальної шкоди, 550 гривень понесені позивачем на проведення експертної оцінки та 1000 гривень понесені позивачем на сплату витрат на правову допомогу. Крім того позивач зазнав моральних страждань внаслідок ДТП, неотримання всієї суми відшкодування спричиненої шкоди, яку він оцінює в 10000 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в позовній заяві, просять задовольнити позов повністю, вказав, що дійсно отримав вищезазначену суму відшкодування від страхової компанії яка не перекрила понесені ним витрати на ремонт автомобіля, як йому пояснили в страховій компанії, сума виплачена згідно експертного висновку з відрахуванням франшизи та ПДВ.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання 15 квітня 2016 року зявилися, згідно наданого клопотання про залучення страхової компанії у якості третьої особи вказали, що ліміт відповідальності страховика становить 50000 гривень тому саме він повинен відшкодувати шкоду в повному обсязі, позовні вимог не визнали. В судове засідання 14 червня 2016 року не зявилися, ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за участі його представника /а.с. 72/, представник відповідача причини неявки суду не повідомив клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, повідомлений належним чином /а.с. 74/.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про, що свідчить поштове повідомлення, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, заперечень проти позову суду не надав.

Судом досліджені докази по справі:

Досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні;

- копія паспорту позивача /а.с. 7/, згідно якого підтверджується його особа;

- посвідчення учасника Чорнобильскої катастрофи /а.с. 8/, згідно якої підтверджується, що позивач є учасником ЛНА на ЧАЕС та є інвалідом 3 групи та має 1 категорію учасника;

- постанова суду /а.с. 9/, згідно якої відповідача визнано винним у здійсненні ДТП;

- товарні чеки /а.с. 10/, згідно яких підтверджуються витрати позивача на ек4спертну оцінку та ремонт та відновлення автомобіля після ДТП;

- медичні документи /а.с. 11-13, 40-42/, згідно яких підтверджується стан здоровя позивача;

- висновок експерта /а.с 14-37/, згідно якого підтверджується вартість відновлювального ремонту автомобіля;

- лист страхової компанії та виписка по банківській картці позивача /а.с. 38, оберт а.с.38/, згідно яких підтверджується виплата страховою компанією страхової виплати в розмірі 26546,19 гривень;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 43/, згідно якого підтверджується належність автомобіля позивачу;

- договір надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів, акт прийому-передачі виконаних робіт автомобіля, виписка з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, свідоцтво платника єдиного податку /а.с. 44-48, 50, 51/, згідно яких підтверджується витрати позивача на відновлення автомобіля;

- договір про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, квитанції про оплату наданої правової допомоги /а.с. 52-54/, згідно яких підтверджуються витрати позивача на правову допомогу;

- поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів /а.с. 69/, згідно якого підтверджуються умови страхування відповідальності відповідача;

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

25 листопада 2015 року близько 09.30 годин водій ОСОБА_2 керуючі автомобілем марки «Чері Амулет» держ. № НОМЕР_1 порушивши П. 12.3 ПДР України скоїв наїзд на стоячий автомобіль НОМЕР_2, який належить позивачу спричинивши автомобілю механічні пшкодження. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10 грудня 2015 року ОСОБА_2Я визнано винним у здійсненні ДТП за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Згідно висновку експерта шкода спричинена ДТП становить 33055,43 гривень. Відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог ПРАТ «СК «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Позивач звернувася до вищезазначеної страхової компанії яка виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 2654619 гривень з відрахуванням із суми відшкодування суми франшизи та ПДВ. Позивач звернувся для відновлення автомобіля до відповідної станції технічного обслуговування яка здійснила відновлення та ремонт автомобілю та позивач сплатив згідно акту виконаних робіт та смети 42930 гривень.

Вивчивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України, факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обовязків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). До відносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому, як кредитору, належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика, як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Тобто, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (справа №6-2808цс15).

Згідно зі ст.. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі...пояснень сторін... допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів...

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України , обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення матеріальної з відповідача підлягають повному задоволенню виходячи з вищенаведених мотивів.

Крім того, позивач зазнав певні моральні страждання, що відтворилися в моральних та психічних стражданнях які виникли в зв'язку з пошкодженням майна позивача, в зв'язку з тим, що він не мав можливості використовувати свій пошкоджений автомобіль, що порушило його сімейні плани, та внесло зміни в розпорядок його життя, також в застосування додаткових зусиль щодо організації життя, в моральних та психічних стражданнях пов'язаних з пошуком котів на відновлення автомобіля, додаткового часу та додаткових зусиль щодо збору та подачі відповідних документів до суду з метою відшкодування позивачу шкоди, в зв'язку з тим, що відповідач не бажає відшкодувати шкоду в добровільному порядку. Суд з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань які мали місто згідно пояснень представника позивача та викладених в позовній заяві, наданих на підтвердження моральної шкоди доказів, враховуючі матеріальний стан відповідача, вважає розмір заявленої моральної шкоди надмірним та таким, що не відповідає заподіяній, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральну шкоду у 2000 гривень, в задоволенні інших позовних вимог в частині моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. 509, 511, 979-999, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 8,10, 57, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 16393 гривні 81 копійка в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 550 гривень понесені позивачем на проведення експертної оцінки та 1000 гривень понесені позивачем на сплату витрат на правову допомогу, всього загальну суму 19943 гривні 81 копійка.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Є.Д. Багбая