Справа № 680/3/16-ц
№ 2/680/26/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду зі вказаним позовом до відповідача мотивуючи тим, що на даний час їх дочка ОСОБА_3 навчається на 3 курсі заочної форми навчання у Київському університеті права Національної академії наук України ІV рівня акредитації за напрямком підготовки «Правознавство», освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», з нормативним терміном навчання 2 роки. Коштів на навчання не вистачає, позивачка та її донька не працюють, вони є інвалідами ІІІ групи, донька потребує постійного лікування, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку на утримання доньки до досягнення нею 23 річного віку.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заяві, перша пояснила, що тепер необхідно сплатити 7000 гривень за навчання, а коштів немає, останній зазначив, що стягувана сума коштів є мінімально можливою і відповідач має змогу її сплачувати, загалом просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на даний час його донька є повнолітньою, навчається заочно, а тому має можливість працювати і заробляти кошти на навчання. Крім того, у відповідача на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей від другого шлюбу, він кожного дня має транспортні витрати пов'язані з поїздками на роботу, що становить більше 200 гривень в місяць, інші доходи у сім'ї відсутні, а тому можливості сплачувати аліменти на повнолітню дочку немає, відтак просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до такого висновку.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданого 07 жовтня 1995 року.

Довідкою Новоушицької селищної ради №5019 від 10 листопада 2015 року підтверджується, що ОСОБА_3 знаходиться на утриманні ОСОБА_1

Відповідно до амбулаторної картки, довідки МСЕК ОСОБА_3 є інвалідом ІІІ групи, в 2015 році кілька разів оглядалася лікарями та їй призначено лікування.

За договором про надання освітньої послуги (заочна форма) №109-ПБз/15 від 15 серпня 2015 року ОСОБА_3 навчається в Київському університеті права Національної академії наук за рахунок своїх коштів, що становить 26000 гривень за весь період навчання - 2 роки.

Відповідно до довідки Гулівської сільської ради за №253 від 15 березня 2016 року склад сім'ї ОСОБА_2 - дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6

Згідно зі свідоцтвами про народження серії НОМЕР_3 від 01 березня 2003 року та серії НОМЕР_2 від 14 травня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із довідкою про заробітну плату та інші прибутки за №126 від 16 березня 2016 року ОСОБА_2 працює вчителем в Гулівській ЗОШ відділу освіти Барської РДА та отримав за останні 6 місяців заробітну плату в сумі 16498,49 гривень.

За змістом ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що для виникнення вказаного зобов'язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; дитина продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі; у зв'язку з навчанням дитина потребує матеріальної допомоги; батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу.

Всупереч вказаному позивачка не подала доказів на обґрунтування позовних вимог, зокрема, щодо витрат, які пов'язані з навчанням ОСОБА_3 у зв'язку з чим остання потребує матеріальної допомоги, окрім матері, ще і від батька та доказів можливості надавати таку матеріальну допомогу відповідачем.

Крім цього, навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає.

Так, ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності, яка за словами позивачки становить 954 гривні в місяць, та не позбавлена можливості працювати, як і сама позивачка, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою індивідуальним обов'язком як батька, так і матері дитини (ст.180 СК України).

Разом з тим, середньомісячна заробітна плата відповідача, яка є його єдиним доходом, становить приблизно 2750 гривень, що не може свідчити про можливість надавати матеріальну допомогу на навчання ОСОБА_3 з огляду на те, що у відповідача на утримані перебуває двоє неповнолітніх дітей. Інших доказів про доходи відповідача позивачкою не надано.

З твердженням представника позивачки про те, що запропонована до стягнення сума (приблизно 450 гривень), є справедливою та можливою (помірною, не обтяжливою) для сплати відповідачем і не вплине на матеріальне забезпечення інших дітей останнього, суд не може погодитись з огляду на те, що зменшення реального доходу відповідача на цю суму позначиться на забезпечені його та неповнолітніх дітей і буде складати біля 765 гривень ((2750 - 450) : 3) на кожного, при тому що ОСОБА_3 буде отримувати майже у двічі більше (954+450).

Також необхідно зазначити, що обравши контрактну форму здобуття вищої освіти ОСОБА_3 повинна була усвідомлювала реальність своїх та батьків можливостей забезпечити таке навчання.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, в задоволені позову слід відмовити за його недоведеністю.

Відповідно до вимог ч.4 ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-213 ЦПК України, ст.ст.180-193, 199 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у її користь на утримання доньки на період навчання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина