Головуючий суду 1 інстанції - Тарасов Д.С.
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 420/2486/15-ц
Провадження № 22ц/782/162/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Коротких О.Г., Авалян Н.М.,

при секретарі: Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року про захист гідності, честі та ділової репутації, -

в с т а н о в и л а :

31 серпня 2015 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до ОСОБА_2 (далі відповідач) із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 12 липня 2015 року на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ імені Енгельса, відповідач поширив недостовірну інформацію про наступне: 1) що всі біди в колгоспі почалися з того, що ОСОБА_3, як голова колгоспу, підписав державний акт на землю одноособово; 2) що ОСОБА_3 особисто продав за кордон 300,00 тонн м'яса, не сплативши колгоспу жодної копійки. У зв'язку з цим колгосп виплатив штраф в сумі 242.000,00 гривень; 3) що ОСОБА_3 фактично викрадені шкури живності, яка була продана.

ОСОБА_3 має звання «Герої України», нагороджений орденами «Держави», «Леніна», «Трудового Червоного Прапора», «Знак Пошани». Позивач тривалий час очолював колгосп, а потім СТОВ імені Енгельса. Негативна, недостовірна, не підтверджена жодним доказом інформація, яка була доведена до відома багатьох осіб, порушила особисті немайнові права позивача, зганьбила його честь, гідність, завдала шкоди діловій репутації, спричинила душевні страждання.

Посилаючись на приписи статей 16, 23, 270, 277, 1167 ЦК України, статей 1, 5, 47 Закону України «Про інформацію» позивач просив: визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 на загальних зборах власників майнових паїв СТОВ імені Енгельса; зобов'язати ОСОБА_2 спростувати інформацію, вказану в позовній заяві, шляхом публічного виступу на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ імені Енгельса; сягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди в розмірі 5.000,00 гривень та судові витрати.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_2, що ОСОБА_3 «особисто продав Македонії 300,00 тонн м'яса, не сплативши колгоспу жодної копійки, і в зв'язку з цим колгосп був вимушений сплатити штраф в розмірі 242.000,00 гривень». ОСОБА_2 зобов'язано спростувати вказану інформацію шляхом публічного виступу на загальних зборах власників майнових та земельних паїв СТОВ імені Енгельса. З відповідача на користь ОСОБА_3 стягнуто 1.378,00 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди та 243,60 гривень у рахунок відшкодування судового збору. З ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 243,60 гривень. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача - ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просила: рішення від 03 лютого 2016 року скасувати, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Рішення від 03 лютого 2016 року в частині, відповідно до якої суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання недостовірною та спростування інформації про те, що « ….всі біди в колгоспі почалися з того, що … появився державний акт на землю в одній особі - фамілія його ОСОБА_3.» , та висловлювання «Де гроші за шкурі які він продав тисячами?»; відмовив у стягненні частини компенсації моральної шкоди, сторони не оскаржували. Згідно з вимогами статті 303 ЦПК України, у цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанцій виходив з того, що частина розповсюдженої 12 липня 2015 року відповідачем інформації стосується особи ОСОБА_3, ця інформація носить стверджувальний характер, не може розцінюватись як оціночне судження та є недостовірною в силу відсутності доказів на її підтвердження. Суд констатував, що відповідно до частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації має бути здійснено у такий же спосіб, у який вона була поширена, вважав встановленими обставини завдання позивачу моральної шкоди, оскільки за його словами недостовірна інформація, яка була поширена серед присутніх на зборах осіб, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3, внаслідок чого позивач знаходився у стані постійного нервового напруження та стресу, що стало причиною порушення функції сну. Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушені душевної рівноваги, в зв'язку з тим, що позивач був ображений та принижений в присутності односельців, примушений був виправдовуватися перед ними. Застосовуючи приписи статті 23 ЦК України та Постанов Пленуми ВСУ № 4 від 31.03.1995 року та № 1 від 27.02.2009 року суд вважав, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, має бути визначеним у розмірі однієї мінімальної заробітної плати - 1378,00 гривень.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до частини 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частин 1, 3 статті 277 ЦП України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З роз'яснень, викладених у пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також фізичної та юридичної особи» вбачається, що при розгляді зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справах по захисту честі, гідності та ділової репутації особи на позивача покладається обов'язок довести не лише сам факт поширення неправдивих відомостей щодо себе, а й довести, що розповсюджена інформація не є оціночним судженням.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12 липня 2015 року відбулися загальні збори власників майнових та земельних паїв СТОВ імені Енгельса. На зборах був присутній ОСОБА_3, який тривалий час очолював колгосп, а згодом СТОВ імені Енгельса. Засідання проходило без встановленого регламенту. Порядок денний не затверджувався, голова та секретар зборів не обиралися. З наданого позивачем відеозапису засідання, достовірність якого під час апеляційного розгляду була визнана сторонами, встановлено, що з трибуни, розташованої на сцені, позивач ОСОБА_3 відповідав на запитання присутніх та надавав пояснення з приводу подій та рішень, які відбувалися у минулому під час його керівництва сільськогосподарським господарством. У своєму висловлюванні, яке у подальшому стало причиною звернення ОСОБА_3 до суду із зазначеним позовом, відповідач ОСОБА_2, звертаючись до позивача та присутніх, хотів почути від позивача відповіді на три питання. Кожне з трьох звернень у виступі ОСОБА_2 починалися фразою «Яким чином?» (рос. мов. «Каким образом?») та стосувалися необхідності з'ясування трьох обставин: оформлення господарством державного акту на землю; продажу в Македонію 300,00 тонн м'яса; продажу шкір тварин (1. Яким чином позивач на посаді керівника господарства оформив державний акт на землю? 2. Яким чином позивач на посаді керівника господарства продав 300,00 тон м'яса; 3. Яким чином позивач на посаді керівника господарства продав шкури). ОСОБА_3 надав ґрунтовні відповіді на всі запитання відповідача. У своїй промові позивач зазначив, що з продажем м'яса виникли проблеми, яки у судовому порядку вирішувалися не на користь господарства (а. с. 8) .

З даних фотокопії Договору № 5 купівлі-продажу об'єктів нерухомості та обладнання СТОВ ім. Енгельса від 07.02.2008 року вбачається, що ОСОБА_3, як покупець, та уповноважений загальними зборами учасників товариства від 06.02.2008 року, заступник директора СТОВ ім. Енгельса, як продавець, уклали зазначений стосовно п'яти об'єктів нерухомості та обладнання (а.с.28-29).

Дослідивши обставини справи, відео матеріал, колегія суддів приходить до висновку, що інформація про продаж м'яса в Македонію, із вимогою про спростування якої звернувся позивач, не містить фактичних даних щодо певних обставин, а тому правові підстави для віднесення такої інформації до недостовірної та такої, що принижує честь і гідність позивача відсутні.

При пред'явленні позову про захист честі, гідності та ділової репутації позивач повинен довести факт того, що поширені відомості негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації його немайнових прав в суспільстві. Також позивач несе тягар доказування причинно-наслідкового зв'язку між зниженням рівня своєї позитивної оцінки в суспільстві та втратами майнового характеру, яких зазнала або зазнає така особа.

Про те, що поширені 12 липня 2015 року на загальних зборах відомості про продаж м'яса Македонії негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації ОСОБА_3 немайнових прав в суспільстві не доведено, про існування таких доказів не зазначено.

Рішення суду першої інстанції в частині визнання недостовірною інформації підлягає скасуванню, оскільки указана поширена інформації не порушує особисті немайнові права позивача, не завдає шкоди його відповідним особистим немайновим благам та не перешкоджає йому повно і своєчасно здійснювати свої особисті немайнові права, тобто, в даному випадку відсутній юридичний склад правопорушення, який є підставою для задоволення позову.

Через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, оскаржуване рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року в частині, якою були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобов'язання спростування вказаної інформації, стягнення моральної шкоди в розмірі 1.378,00 гривень та судових витрат, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, статей 3,4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції що діяла на час звернення з позовом) з позивача ОСОБА_3 на користь держави підлягає стягненню недоплачена частина судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок. Також з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 92 копійки (243,60 гривень х 2 вимоги (розмір судового збору, що підлягав сплаті в суді першої інстанції) х 110% = 535,92 гривень).

Керуючись статтями 88, 303, 307, 309, 316, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року в частині, якою були задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною, зобов'язання спростування вказаної інформації, стягнення моральної шкоди в розмірі 1.378,00 гривень та судових витрат, - скасувати.

Ухвалити в цій частини нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , - відмовити.

В іншій частині рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави недоплачену частину судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) гривень 92 копійки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: