ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3905/16-ц
провадження № 2/753/3435/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой» про визнання майнових прав на об'єкт інвестування

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градострой» про визнання майнових прав на об'єкт будівництва - житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_1 в частині однокімнатної квартири НОМЕР_1, загальною площею 47,16 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м. згідно договору про резервування квартири № 2006/Р-16 від 12 вересня 2006 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2006 року було укладено договір про резервування квартири №2006/Р-16, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався закріпити за позивачем об'єкт інвестування, а саме: однокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 47,16 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., що розташована на 7 поверсі у будинку АДРЕСА_1 збудувати на своє ім'я об'єкт нерухомості та погасити повний пакет облігацій шляхом підписання з позивачем акту прийому-передачі об'єкта за умови надання відповідачу виписки з рахунку, що підтверджує наявність у позивача права власності на повний пакет облігацій.

22 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна компанія» було укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» серії «D» в кількості 4716 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 50,00 грн., загальна договірна вартість яких на момент укладення договору склала 330 120,00 грн.

Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов'язання, що підтверджується актом прийому-передачі цінних паперів та виконаних робіт, але станом на даний час об'єкт будівництва недобудований та не зданий в експлуатацію, зобов'язання за договором резервування не виконані. Операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні, призначеному на 22.06.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заву про визнання позову та прохання слухати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення сторін, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 вересня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Градострой» та ОСОБА_2 укладено договір про резервування квартири №2006/Р-16, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався закріпити за позивачем квартиру, а саме: однокімнатну квартиру НОМЕР_1, загальною площею 47,16 кв.м., житловою площею 19,30 кв.м., що розташована на 7 поверсі у будинку АДРЕСА_1 на строк, необхідний для прийняття рішення щодо надання ОСОБА_2 кредиту Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та оплати ОСОБА_2 авансового платежу. Після прийняття рішення щодо надання кредиту та оплати авансового платежу укладається договір про резервування квартири в новій редакції, а цей договір втрачає юридичну силу.

Відповідно до п.4.2.1. договору ТОВ «Градострой» зобов'язується закріпити за ОСОБА_2 квартиру в будинку (здійснити резервування квартири) на термін, необхідний для прийняття рішення щодо надання кредиту Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», оплати ОСОБА_2 авансового платежу та укладення договору про резервування квартири в новій редакції.

Відповідно до п.4.2.2. договору ТОВ «Градострой» зобов'язується закріпити квартиру за ОСОБА_2 в Договорі про резервування квартири в новій редакції.

22 вересня 2006 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна компанія» було укладено договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» № К-211, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати майно (цінні папери) серії «D» в кількості 4716 шт. з номінальною вартістю однієї облігації 50,00 грн., загальна договірна вартість яких на момент укладення договору складає 330 120,00 грн. у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно (цінні папери) і сплатити за нього грошову суму на умовах та в строки, встановлені в договорі.

Згідно Акту прийому-передачі цінних паперів та виконаних робіт до договору купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» № К-211 від 22.09.2006 року ТОВ «Східно-Європейська Інвестиційно-Інноваційна компанія» передало, а ОСОБА_2 прийняла цінні папери, а саме: облігації безпроцентні іменні серії «D» в кількості 4716 шт., емітент: ТОВ «Градострой», номінальна вартість однієї облігації 50,00 грн., загальна вартість цінних паперів складає 330 120,00 грн.

Станом на даний час об'єкт будівництва недобудований та не зданий в експлуатацію, зобов'язання за договором резервування не виконані. Операції переказу цінних паперів з рахунків позивача на рахунки емітента ТОВ «Градострой» завершені не були, оскільки відповідач не надав відповідних розпоряджень на зарахування цінних паперів на свій рахунок.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 190 ЦК України - майном, як особливим об'єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, звернутися з позовом про захист права власності шляхом його визнання може саме власник цього майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою і це право повинно підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, на підставі яких у встановлених законом випадках здійснюється реєстрація права власності.

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Проте, за правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення зазначеними нормами та нормою ст. 331 ЦК України не передбачено.

Вказаними Законами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації.

Відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 р. у справі № 6-1732цс15, які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Позивач свої зобов'язання за договором купівлі-продажу майнових прав № ПР/476-4 виконав в повному обсязі.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єктом інвестування є квартира або приміщення в об'єкті будівництва, яка після завершення будівництва стає окремим майном.

Аналізуючи укладений між сторонами договір про резервування квартири від 12.09.2006 року суд прийшов до висновку, що, укладаючи цей договір позивач набув можливість в майбутньому у передбачений договором спосіб укласти договір про резервування квартири в новій редакції.

законом спосіб після введення будинку в експлуатацію отримати право власності на однокімнатну квартиру НОМЕР_2 за будівельною адресою: АДРЕСА_1, розташовану на 23-му поверсі, в секції 4, загальною площею 54,97 кв.м.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Твердження сторони позивача про те, що майнові права позивача на вищезазначену квартиру ким-небудь порушуються, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором про резервування квартири №2006/Р-16, передбачені права, обов'язки та відповідальність сторін за порушення його умов. Невиконання відповідачем зобов'язань за цим договором не є підставою для визнання за позивачем майнових прав в судовому порядку, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач виконав свої грошові зобов'язання за договором, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва, установлену цим договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва та не довів належними та допустимими доказами, що ці права є порушеними, а тому суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про інвестиційну діяльність», Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», ст. ст. 177, 190, 328, 331, 392 ЦК України, ст.ст.3, 6, 10-11, 57-60, 79, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА