Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1856/16 Головуючий у 1 інстанції: Фуджий О.А.
Є.У.№ 333/195/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» про визнання незаконним підвищення банком розміру процентної ставки,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 14 березня 2008 р. між позивачем та Акціонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МетаБанк», укладено кредитний договір, за умовами якого позивач отримав від банку споживчий кредит в розмірі 340340 грн. зі сплатою 16,65% річних на строк 240 міс. 13 липня 2015 р. позивач отримав від банку листа, в якому вказано, що починаючи з 15 липня 2015 р. процентна ставка за користування кредитом збільшується до 26,42% і буде діяти до 14 липня 2016 р. Не погодившись з цим рішенням банку, позивач направив відповідачеві відповідного листа. 5 серпня 2015 р. позивач отримав в банку листа, в якому уточнено, що процентна ставка за користування кредитом збільшується до 26,42% з 29 липня 2015 р. Позивач вважає, що банк порушив норми матеріального права, оскільки ст. 1056-1 ч.4 ЦК України передбачено, що кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. Крім того, змінюючи процентну ставу, банк не надав графік платежів. З наведених підстав позивач просить суд зобов'язати відповідача зробити перерахунок процентної ставки з додержанням умов та періоду, зазначених у п.1.1 кредитного договору, письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка та надати розрахунок платежів по кредиту із зазначенням вірного розрахункового періоду.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, визнати незаконним підвищення банком розміру процентної ставки.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач має обов'язки за кредитним договором. Положеннями кредитного договору передбачена зміна процентної ставки, починаючи з восьмого року кредитування та зазначений порядок здійснення такого підвищення.

Дійшовши висновку, що відповідачем дотриманий порядок зміни процентної ставки, суд вважав позовні вимоги необґрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на доводи позивача з приводу невизначеності у порядку зміни процентної ставки, неоднозначності трактування умов договору сторонами з огляду на його зміст.

Так, з листування між сторонами та зміст вимог, які були заявлені банком у відповідних листах, адресованих позивачеві, вбачається, що банком була встановлена підвищена процентна ставка, але дата, з якої така процентна ставка буде застосовуватися неодноразово змінювалася.

За ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК передбачає свободу договору; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладений договір споживчого кредиту.

Пунктом 1.1. цього договору передбачено, що за користування кредитом сплачуються 16,65 відсотків річних.

Разом з тим, цим же пунктом договору застережене, що починаючи з восьмого року кредитування, відсоткова процентна ставка стає перемінною ставкою (плаваючою), що встановлюється Банком один раз на рік протягом 15 робочих днів з моменту настання другого півріччя і дорівнює середньоарифметичній процентній ставці банків України за довгостроковими депозитами за перший квартал згідно інформації, що публікується у Бюлетені Національного Банку України плюс 3% річних.

Зміна процентної ставки відбувається у порядку, передбаченому п. 3.2. Договору.

У п. 3.2. Договору передбачено, що про зміни відсоткової ставки позичальник повідомляється не пізніше як за сім календарних днів із дати зміни відсоткової ставки шляхом надсилання листа з відповідною інформацією.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що банком здійснене підвищення відсоткової ставки.

Так, у листі від 8.7.2015 року Банк повідомляв позичальника про те, що з 15 липня 2015 року процентна ставка за користування кредитом становитиме 26,42 % річних.

Жодних відомостей про отримання позичальником такого листа не надано.

Крім того, виходячи з того, що зазначений лист датований Банком 8.07.2015 року, то отримання його Позичальником через засоби поштового зв'язку у строк, передбачений Договором (не пізніше ніж за сім календарних днів до 15 липня 2015 року) вже був унеможливлений.

З матеріалів справи вбачається, що незважаючи на те, що у Договорі зазначено про те, що перемінна відсоткова ставка встановлюється «один раз на рік, протягом 15 робочих днів з дня настання другого півріччя», Банком неодноразово уточнювалися дати встановлення для Позичальника цієї відсоткової ставки.

Так, у листі від 8.07.2015 року зазначено, що така ставка встановлена з 15.07.2015 року, листі від 14.08.2015 року зазначено, що така ставка встановлена з 29.07.2015 року, а у листі без номера та дати (а.с.) взагалі зазначено, що датою, з якої застосовуватиметься нова ставка за користування кредитом є 29.07.2015 р., але суму платежу в серпні 2015 року слід вважати на рівні 5758,71 гр. в тому числі погашення основного боргу 1309 гр., проценти 4449,70.

З якого розрахунку встановлено такий платіж з зазначеного листа не вбачається.

Також умовами договору у п.1.1. зазначено про підвищення відсоткової ставки за користування кредитом починаючи з восьмого року кредитування з моменту настання другого півріччя.

При цьому у договорі не зазначено мається на увазі півріччя календарного року чи півріччя року кредитування.

Так, у листі від 8.7.2015 року, Банк зазначив, що восьмий рік кредитування розпочався 14.03.2015 року.(а.с.7 абз.4). За таких обставин друге півріччя восьмого року кредитування на липень 2015 року ще не настало.

Крім того, у договорі зазначено, що коли процентна ставка стає перемінною, вона встановлюється один раз на рік, тоді як за обставинами справи споживачеві пропонували встановити таку ставку спочатку з 15 липня 1015 року, потім з 29.07. 2015 року, За ст. 637 ЦК тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 213 ЦК зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

Враховуючи, що кредитним договором не було визначено чітко, що зміна процентної ставки відбувається з початку другого календарного півріччя восьмого року кредитування, або з другого півріччя восьмого кредитного року, не було однозначно погоджено ані у договорі, ані у наступному листуванні початок періоду, з якого здійснюється підвищення відсоткової ставки, але при цьому застережене, що така ставка встановлюється один раз на рік, Позичальник мав право на тлумачення змісту правочину в порядку ст. 213 ЦК України.

Оскільки споживач є більш слабкою стороною у сфері банківського обслуговування, то всі неясності договору повинні тлумачитись на його користь.

Таким чином, обґрунтованими є доводи позивача про невизначеність періоду, з якого здійснюється нарахування відсотків за новою ставкою, а також доводи про порушення умов договору щодо порядку запровадження нової відсоткової ставки.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача зробити перерахунок процентної ставки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим вимоги про зобов'язання банку письмово повідомити позичальника, поручителя та інших осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка та надати розрахунок платежів по кредиту з зазначенням вірного розрахункового періоду є передчасними, такими, що частково дублюють положення укладеного між сторонами договору і можуть бути враховані лише у разі наступного порушення банком порядку внесення змін до кредитного договору або змін щодо встановлення плаваючої процентної ставки у відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору.

Враховуючи, що за зазначеним договором відповідачеві (банку) надано право застосовувати перемінну процентну ставку з другого півріччя восьмого року кредитування (незалежно від того мається на увазі кредитний чи календарний рік), а на час ухвалення судового рішення такий період вже настав, судова колегія вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, зобов'язавши банк здійснити перерахунок процентної ставки, починаючи з 15 липня 2015 року по день ухвалення судового рішення.

З огляду на те, що відповідачем неналежним чином були виконані умови договору щодо порядку підвищення (зміни) процентної ставки за кредитним договором, вона підлягає перерахуванню з застосуванням її у зазначеному вище періоді часу у розмірі 16,65% річних, як і було передбачено договором, до наступної зміни у спосіб, визначний законом та договором.

Після зазначеного періоду, відповідач не позбавлений можливості здійснювати встановлення плаваючої процентної ставки за користування кредитом в порядку, встановленому договором та з дотриманням положень чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» про визнання незаконним підвищення банком розміру процентної ставки, задовольнити частково.

Визнати таким що не відповідає закону підвищення банком процентної ставки за кредитним договором, та зобов'язати Публічне акціонерне товариство «МетаБанк» зробити перерахунок процентної ставки за кредитним договором № 88А від 14.03.2008 р., укладеним з ОСОБА_3 з розрахунку процентної ставки, встановленої у договорі у розмірі 16,65% річних з 15.07.2015 року по день ухвалення судового рішення .

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: