Справа № 592/387/16-ц
Провадження №2/592/715/16
УХВАЛА

(про залишення заяви без руху)

01 березня 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності,-

Встановив:

Перевіривши матеріали справи вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір»,- за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551грн.20коп.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014р.,якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається з позовної заяви позивач ОСОБА_1 заявляє вимогу майнового характеру та дві вимоги немайнового майнового характеру, а саме: поділити житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами; припинити право спільної часткової власності та визнати як самостійний обєкт при розподілі. Згідно ціни позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1419,26 грн., а так як позивачем також предявлено вимоги про припинення права спільної часткової власності та визнати як самостійний обєкт при розподілі, то необхідно доплатити судовий збір в розмірі (551,20 грн. х 2) 1102,40 грн.

Згідно роз'яснень, наданих у п.7 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» N 7 від 04.10.1991р., в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст. 152 ЖК). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Крім того, оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Таким чином, позивачем всупереч ст.119 ЦПК України не зазначено данних про розмір частки відповідачів у праві спільної власності.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, -

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши позивачеві строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, усунути вказані недоліки і розяснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною.

Про прийняте рішення повідомити заявника, виславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Суддя В.Б. Князєв