ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2043/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" травня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Леонтьєва В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд -
Позивач в особі Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, діючий в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Посилаючись на те, що відповідач свідомо з 2009 року ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 22.07.2011 року № 340 «Про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування» та від 28.07.2011 року № 351 «Про встановлення опіки над малолітньою дитиною», надано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, статус дитини позбавленої батьківського піклування й встановлено над нею опіку, її опікуном призначено ОСОБА_3 - її рідну бабусю по лінії батька. Підставою для влаштування дитини під опіку є вирок Солом»янського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року щодо засудження відповідача за ст. 187 ч.2 185 КК України до 8 років позбавлення волі з відбуттям покарання в місцях позбавлення волі: початок відбуття покарання 19.02.2010 року, кінець строку покарання - 13.08.2017 року; умовно-достроково він звільнений 31.12.2014 року з Ірпінської виправної колонії та прибув на проживання за адресою: АДРЕСА_1 /за місцем реєстрації/. Матір дитини - ОСОБА_5 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2011 року, яке набуло чинності, позбавлена батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6.
Батко дитини після звільнення з місць позбавлення волі дитиною не займається, до Служби у справах дітей з приводу повернення дитини не звертався. З народження дитина знаходиться на утриманні ОСОБА_3 та мешкає з нею, а відповідач свідомо не приймає участі у її вихованні та утриманні, що в свою чергу не дозволяє ОСОБА_3, як опікуну, самостійно й на достатньому рівні забезпечувати виховання та розвиток дитини. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дочки змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача Єланцева І.І., діюча на підставі довіреності від 18 січня 2016 року (а.с.26), позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити: позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки, й вирішити питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Зазначила, що відповідач байдуже ставляться до долі своєї дитини, а тому батьківські обов»язки його пригнічують, при цьому бабуся/опікун дитини жодних перешкод його спілкуванню не чинила, навпаки, вона бажала, щоби батько піклувався про дитину, проте він цього не робив й наразі не цікавляться її долею.
Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, належним чином повідомленя про час та місце його проведення, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності з підтриманням позовних вимог (а.с.27).
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с. 31, 32).
За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
В судовому засіданні прокурор надав свій висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дочки.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням висновку третьої особи та прокурора про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Судом встановлено, що малоповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дочкою відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2011 року, що набуло чинності, позбавлення батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 (а.с.9, 12).
Дитина народжена у незареєстрованому шлюбі вказаних осіб.
Відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 22.07.2011 року № 340 «Про надання статусу дитині, позбавленої батьківського піклування» та від 28.07.2011 року № 351 «Про встановлення опіки над малолітньою дитиною», надано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, статус дитини позбавленої батьківського піклування й встановлено над нею опіку, її опікуном призначено ОСОБА_3 - її рідну бабусю по лінії батька.
Підставою для влаштування дитини під опіку є вирок Солом»янського районного суду м. Києва від 19.02.2010 року щодо засудження відповідача за ст. 187 ч.2 185 КК України до 8 років позбавлення волі з відбуттям покарання в місцях позбавлення волі: початок відбуття покарання 19.02.2010 року, кінець строку покарання - 13.08.2017 року; умовно-достроково він звільнений 31.12.2014 року з Ірпінської виправної колонії та прибув на проживання за адресою: АДРЕСА_1 /за місцем реєстрації/. Матір дитини - ОСОБА_5 рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2011 року, яке набуло чинності, позбавлення батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 (а.с.8, 10, 11, 12, 13).
Малолітня ОСОБА_6 зареєстрована за місцем проживання/реєстрації її бабусі /опікуна/ ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14, 15); має позитивний стан здоров»я, її вихованням займається ОСОБА_3, як офіційний опікун. Наразі дитина не цікавляться батьками, оскільки ті з нею не спілкуються, не вітають її зі святами тощо.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На даний час тягар утримання дитини покладений на позивачку, як бабусю/опікуна дитини.
Відповідач є працездатною особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з народження.
Відповідач з дочкою не спілкується, матеріально не допомагає, станом її здоров»я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні бабусі, відповідач байдуже ставиться до її долі.
Позивачка жодних перешкод спілкуванню батьків з дитиною не чинить.
Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складений вказаною службою від 17 вересня 2015 року, дитина проживає з позивачкою в трикімнатій квартирі з усіма побутовими зручностями, ОСОБА_2 має в користуванні окремо відведену кімнату; стосунки в сім»ї добрі та дружні (а.с. 14).
Малолітня ОСОБА_6 навчається, має позитивну характеристику, а її опікун цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до її виховання в сім»ї.
Жодних доказів про те, що дитиною займаються батьки, матеріали справи не містять.
Згідно статті 150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов»язків не виконує з народження дитини: він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавится її долею, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з дочкою.
Оскільки вказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов»язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої дочки.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивачки, як опікуна дитини, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якої знаходяться дитина, її стан здоров»я, потреби, та відповідача, який є працездатною особою, суд вважає, що він має достатні можливості сплачувати аліменти на утримання дочки.
Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли.
Позивач просить суд призначити розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку/доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Суд вважає дану вимогу обгрутнованою та доведеною, й з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, стягненню підлягають аліменти у вказаному розмірі.
Підстав для відмови у задоволенні позовних вимог судом не встановлено.
В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.
Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 09 грудня 2015 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини.
При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».
На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166, 171, 180, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, діючої в інтересах малолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 грудня 2015 року, й до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп. - судового збору.
З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися через три дні після проголошення його вступної та резолютивної частини в канцелярії суду.
За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ЦПК України, подавши до апеляційного суду м. Києва апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Копію заочного рішенні невідкладно направити відповідачу після його проголошення рекомендованою поштою (зі зворотнім повідомленням).
Після набуття чинності рішення надіслати його копію до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації дитини для виконання.
Суддя: Коренюк А.М.