ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 р. Справа № 174/113/16-ц

п/с № 2/174/133/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 01.03.2016 р., позивачка зазначила, що 14 травня 2004 року, вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за № 44, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_4, 09 квітня 2009 р. н., яка проживає разом з нею, що підтверджується копією свідоцтва про народження. У зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося, з грудня 2015 року, вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. В теперішній час в провадженні Вільногірського міського суду Дніпропетровської області є справа про розірвання шлюбу між ними.

В даний час вона працевлаштована, працює в магазині «Фенікс» в м. Вільногірську, продавцем, отримує заробітну плату в розмірі, приблизно, 1380 грн., інших доходів не має. що буде підтверджуватись довідкою про розмір її середньомісячної заробітної плати, яку вона надасть до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

Розмір отримуваної нею заробітної плати не дозволяє їй самостійно забезпечити належний рівень утримання їхньої доньки, яка навчається в ЗОШ № 3 м. Вільногірська, в 1-му класі. На її навчання, харчування, одяг вона витрачає, приблизно, 1300 грн. на місяць, однак їх повною мірою не вистачає для забезпечення навчального процесу та нормального рівня життєдіяльності доньки.

Відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Вільногірське скло», отримує щомісячно заробітну плату в розмірі, приблизно, 4000 грн. на місяць, тобто має можливість надавати їй допомогу в утриманні дитини. Відповідач ухиляється від утримання дитини та в добровільному порядку кошти для її утримання не надає. Факти роботи відповідача, отримання заробітної плати, будуть підтверджуватися довідкою про його середньомісячну заробітну плату, клопотання про витребування якої вона заявить до початку розгляду справи за цим позовом по суті.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей.

Аліменти відповідач нікому не платить, медичних захворювань, які б перешкоджали відповідачеві виконувати свій обов'язок, щодо утримання дітей, у нього не має, непрацездатних батьків, інших дітей на утриманні у відповідача також не має, стягнень за виконавчими документами не має.

Дані факти будуть підтверджуватись її поясненнями, поясненнями відповідача, які вони нададуть під час розгляду справи за цим позовом по суті.

На підставі викладеного й у відповідності із ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 191 СК України, керуючись ст.ст. 118-120, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка прохає:

1. Стягувати з ОСОБА_5 аліменти на її користь, на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

2. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що вона має задовільний стан здоров'я, дитина перебуває на обліку у лікарів та потребує систематичного обстеження, тому вона наполягає на розмірі аліментів в 1/3 частину доходу відповідача.

Відповідач та його представник, який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. З їх пояснень витікає, що відповідач згодний виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу, що буде складати, близько 1324 грн., що стан здоров'я доньки на цей час задовільний і вона не потребує лікування і не перебуває на обліку у лікарів, стан його здоров'я задовільний, на утриманні інших непрацездатних осіб у нього немає. Він щомісячно по два рази надавав позивачці кошти на утримання дитини по 400 грн., коли отримував аванс та повну зарплату, а також коли кошти не надавав, то придбавав для доньки одяг та взуття, а також забирав її до себе на вихідні дні та в дні, коли позивачка була на роботі.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, а саме:

- копію витягу із паспорта громадянки України на імя ОСОБА_1, 12.12.1986 р. н.;

- копію свідоцтва про одруження, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб 14.05.2004 р., актовий запис № 44 відділу РАЦС Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_2;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_4 народилася 09 квітня 2009 р., батьками її зазначені сторони;

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 14.03.2016 р., згідно якої ОСОБА_2 зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2;

- довідку ФОП ОСОБА_8 від 01.03.2016 р., про доходи, згідно якої продавець продовольчих товарів,ОСОБА_1, отримала заробітну плату за період з вересня 2015 р. по лютий 2016 р.,включно, на загальну суму - 8280.00 грн., а з врахуванням обов'язкових утримань із зарплати - 7598.44 грн.;

- копію витягу із паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2, 02.01.1983 р. н.;

- довідку ТОВ "Вільногірське скло" від 31.03.2016 р., про доходи, згідно якої заступник начальника цеха ОСОБА_2 отримав заробітну плату за період з вересня 2015 р. по лютий 2016 р., включно, на загальну суму - 31777,26 грн., при цьому сума обов'язкових утримань із зарплати не зазначена;

- копію рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2016 року, згідно якого шлюб між сторонами розірвано;

- квитанцію адвоката ОСОБА_3 від 28.04.2016 р. про отримання ним оплати в сумі 1500.00 грн. від відповідача ОСОБА_2 за представництво інтересів в суді;

- оглянувши дві медичних картки на ім'я малолітньої ОСОБА_4, 09.04.2009 р. н., з яких витікає, що останній раз на прийомі у лікаря дитина була в жовтні 2015 р., даних про те, що вона перебуває в даний час на обліку у лікарів не виявлено;

- керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, не порушують прав та законних інтересів інших осіб, але підлягають частковому задоволенню, за наступних обставин.

Шлюб між сторонами розірвано на момент розгляду даної справи в суді, сторони мають доходи в виді заробітної плати, спір між ними виник із факту неналежного виконання відповідачем, як батьком, встановленого законом обовязку, щодо участі в утриманні спільної дитини.

Сторони мають одну спільну дитину: доньку ОСОБА_4, 09.04.2009 р. н., яка проживає разом з позивачкою та перебуває на їх утриманні, що підтверджується всією сукупністю наданих доказів та не заперечується сторонами. Проте з боку відповідача з грудня 2015 року не надається достатньо коштів на утримання спільної дитини.

Сторони та їх дитина мають задовільний стан здоров'я. Стосовно стану здоров'я дитини позивачка не надала належних доказів того, що дитина страждає хронічним захворюванням та перебуває на момент розгляду справи в суді, на обліку у лікарів та потребує відповідного медичного обстеження і лікування.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення.

Суд враховує, що позивачка не надала достатньо доказів на обгрунтування розміру аліментів, саме в 1/3 частці від доходу відповідача, а відповідач визнав позов частково, і згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки свого доходу, вважаючи, що цього розміру буде достатньо для утримання дитини, окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач добровільно надає часткову матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини коштами та придбанням одягу, а також особистими діями, що не заперечується позивачкою.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2016 рік для дітей віком від 6 до 18 років: - з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн.; з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає, відповідно 436.50 грн., 459.30 грн., 491.10 грн.; 1/4 частина від середньомісячного заробітку відповідача, без врахуванням утриманих із зарплати обов'язкових платежів, становить: близько 1324.00 грн. ((31777.26 грн. : 6):4)), що значно перевищує мінімальний розмір аліментів.

- з врахуванням того, що позивачка також зобов'язана приймати участь в утриманні дитини у розмірі, не меншому 1/4 частини її доходу, тобто в сумі близько 345.00 грн. (8280.00 грн.:6):4)), загальна сума на утримання дитини буде складати близько - 1669.00 грн., що, на думку суду, буде достатньо для утримання дитини, оскільки значно перевищує прожитковий мінімум дитини у віці від 6 до 18 років.

При цьому, суд враховує, що реальні доходи сторін будуть дещо менші від наведеного розрахунку, оскільки суд не враховує утримання з доходу сторін податків та інших обовязкових платежів.

Приймаючи до уваги викладене та думку сторін, оцінивши в сукупності та взаємозвязку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхньої спільної дитини, у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін, їх дитини та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», дійшов висновку про покладення судових витрат у справі в виді судового збору 551.20 грн., та в виді оплати відповідачем адвокату ОСОБА_3 за надання правової допомоги та представництво його інтересів в суді - 1500.00 грн., на сторони, пропорційно сумі вимог, які задоволено, та сумі вимог, в задоволенні яких відмовлено, для чого слід стягнути з позивачки на користь відповідача 375.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді оплати юридичної допомоги адвоката, що дорівнює 1/4 частині загальної суми цих витрат 1500.00 грн.;

судові витрати в виді оплати юридичної допомоги адвоката в сумі 1125.00 грн., що дорівнює 3/4 частинам загальної суми цих витрат 1500.00 грн., покласти на відповідача;

стягнути з відповідача в дохід держави України судовий збір 413.40 грн., що дорівнює 3/4 загальної суми судового збору - 551.20 грн., за частково задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів;

решту суми судового збору - 137.80. грн., що дорівнює 1/4 частині загальної суми судового збору - 551.20 грн., покласти за рахунок Державного бюджету України, враховуючи, що позивачка, згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 180184,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 02.01.1983 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання по вул. Центральній (Леніна)АДРЕСА_1, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1, 12.12.1986 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по вул. Центральній (Леніна)АДРЕСА_2, в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, аліменти на утримання дитини, доньки ОСОБА_4, 09.04.2009 р. н., у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, тобто з 01 березня 2016 р., і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати у справі в виді судового збору 551.20 грн., та в виді оплати відповідачем адвокату ОСОБА_3 за надання правової допомоги та представництво його інтересів в суді - 1500.00 грн., покласти на сторони, пропорційно сумі вимог, які задоволено, та сумі вимог, в задоволенні яких відмовлено, для чого слід стягнути з позивачки на користь відповідача 375.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді оплати юридичної допомоги адвоката, що дорівнює 1/4 частині загальної суми цих витрат 1500.00 грн.;

судові витрати в виді оплати юридичної допомоги адвоката в сумі 1125.00 грн., що дорівнює 3/4 частинам загальної суми цих витрат 1500.00 грн., покласти на відповідача;

стягнути з відповідача в дохід держави України судовий збір 413.40 грн., що дорівнює 3/4 загальної суми судового збору - 551.20 грн., за частково задоволену позовну вимогу про стягнення аліментів;

решту суми судового збору - 137.80. грн., що дорівнює 1/4 частині загальної суми судового збору - 551.20 грн., покласти за рахунок Державного бюджету України, враховуючи, що позивачка, згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І