У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Нове», Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», про приведення планування квартири та самочинно переобладнаної системи централізованого теплопостачання квартири до попереднього стану,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про зобов'язання привести планування квартири та самочинно переобладнану систему централізованого теплопостачання квартири, до попереднього стану.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач самочинно, без погодження у установленому законом порядку, в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 на місці віконного прорізу влаштувала дверний отвір та переобладнала систему централізованого теплопостачання.

В травні та жовтні 2014 року ЛКП «Нове» направляло на адресу відповідача попередження щодо необхідності приведення квартири та переобладнання системи централізованого теплопостачання до попереднього стану, однак розпорядження адміністрації відповідач не виконала.

Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 9 жовтня 2014 року її зобов'язано привести планування квартири та самочинно переобладнану систему централізованого теплопостачання квартири до попереднього стану в термін до 1 листопада 2014 року, яке також залишилось без реагування з боку відповідача.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 за власні кошти привести планування квартири АДРЕСА_1 та самочинно переобладнану систему централізованого теплопостачання квартири до попереднього стану, шляхом встановлення радіатора опалення та відновлення віконного прорізу на місці самочинно влаштованого дверного отвору у приміщенні кухні даної квартири.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач самочинно, без погодження в установленому порядку, з порушенням будівельних норм і правил, провела перепланування своєї квартири.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1, розміщеної на першому поверсі п'ятиповерхового будинку.

В даній квартирі здійснено переобладнання - замість віконного прорізу зроблено дверний отвір, а також демонтовано радіатор опалення в приміщенні кухні.

Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 9 жовтня 2014 року № 662 ОСОБА_1 зобов'язано в термін до 1 листопада 2014 року привести планування квартири та самочинно переобладнану систему централізованого теплопостачання до попереднього стану.

Дане розпорядження чинне і в судовому порядку відповідачем не оскаржувалось.

Проте остання у добровільному порядку вимоги даного розпорядження не виконала, планування квартири та переобладнану систему централізованого теплопостачання до попереднього стану не привела.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Оскільки переобладнання вікна на двері у зовнішній стіні будинку передбачає втручання у несучі конструкції, тому таке переобладнання потребує отримання документів, що дає право на їх виконання.

Відповідно до п. 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій власник жилого в будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Крім того п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення передбачено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Також забороняється самовільне втручання в діючі системи теплопостачання і теплоспоживання (п. 11, п. 12 Правил користування тепловою енергією).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, починаючи з 2010 року неодноразово зверталася в ЛКП «Нове», ЛКП «Львівтеплокомуненерго» та ЛКП «Залізничнетеплоенерго» із заявами про відсутність в її квартирі опалення, а також про відсутність радіатора в приміщені кухні, у зв'язку з чим просила надати дозвіл на відключення квартири від системи центрального опалення та провести перерахунок за послуги з теплопостачання.

Працівниками ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та ЛКП «Нове» було встановлено, що в приміщенні кухні демонтовано радіатор, на місці якого влаштованого дверний отвір.

Доводи відповідача про те, що радіатор в приміщенні кухні її квартири був демонтований попереднім мешканцем ще до її вселення, у 1986 року в дану квартиру, суд оцінив критично, оскільки останньою не надано належних доказів на підтвердження такого.

Крім цього, ці доводи спростовуються її ж заявами, з яких вбачається, що вона лише з 2010 року почала скаржитись на відсутність тепла в її квартирі, просила провести перерахунок за послуги з теплопостачання, покликаючись, що в приміщенні кухні відсутній радіатор опалення, в зв'язку з чим приміщення не обігрівається.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності, безпідставні зважаючи на наступне.

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне переобладнання нерухомого майна, не набуває права власності на нього, а строк позовної давності на вимоги про проведення перебудови самочинно переобладнаного чи такого, що будується житлового приміщення, не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

Таким чином оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Нове», Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго», про приведення планування квартири та самочинно переобладнаної системи централізованого теплопостачання квартири до попереднього стану, за касаційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк