Номер провадження: 22-ц/785/4602/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

ОСОБА_2,

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановила:

У лютому 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 30.01.2014 року.

У ході судового розгляду справи сторони надали мирову угоду.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року затверджено мирову угоду на наступних умовах:

-позивач ОСОБА_3 частково відмовляться від позовних вимог та погоджується на визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала в м. Рені Одеської області.

-відповідач ОСОБА_4 погоджується на визнання за ОСОБА_3 права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області.

-За ОСОБА_3 визнається право власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області. За ОСОБА_4 визнається право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області.

-ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області на праві спільної часткової власності у визначених частинах.

-сторони стверджують, що однаково розуміють значення цієї мирової угоди та ї правові наслідки, волевиявлення сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі.

-при наявності перешкод у виконанні цієї мирової угоди сторони мають право звернутися до державного виконавця для примусового виконання цієї мирової угоди та ухвали суду, або захищати порушені права іншими, передбаченими законом засобами.

Провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити по справі рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст ухвали, яка оскаржена, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Затверджуючи мирову угоду та закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції зазначив, що сторони наполягають на визнанні мирової угоди, зазначена мирова угода вирішує суперечку по суті, не протирічить закону, не порушує чиїх-небудь прав та інтересів, що охороняються законом.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та скасуванню не підлягає з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями № 28 по вул. Мала у м. Рені Одеської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 30.01.2014 року.

У ході судового розгляду справи сторони надали мирову угоду, яка оскаржуваною ухвалою була затверджена.

Так, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що 22.03.2016 року, коли була постановлена оскаржувана ухвала, судового засідання не було, отримавши копію ухвали позивачка дізналася про порушення своїх прав та прав третіх осіб: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які мешкають у цьому будинку.

Але колегія суддів вважає зазначені доводи необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2016 року сторони, а саме: ОСОБА_4, представник ОСОБА_4 ОСОБА_8, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 подали до суду спільну заяву, в якій просили розглянути та затвердити мирову угоду у їх відсутність (а.с.64), тому посилання апелянта на те, що судове засідання не було проведено, не заслуговує на увагу, що також підтверджується журналом судового засідання, з якого видно, що сторони до судового засідання не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (а.с.65).

Що стосується посилання ОСОБА_10 на порушення прав третіх осіб, то колегія суддів зазначає, що у разі порушення оскаржуваною ухвалою про затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прав інших осіб, вони мають право звернутися до суду з апеляційною скаргою самостійно, але в матеріалах справи така скарга відсутня.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у мировій угоді зазначено, що дана мирова угода не порушує прав третіх осіб.

У п.6 мирової угоди зазначено, що сторони стверджують, що однаково розуміють значення і умови цієї мирової угоди та її правові наслідки, волевиявлення сторін є вільним та відповідає їхній внутрішній волі.

Відповідно до п. 7 мирової угоди наслідки закриття провадження у справі у звязку укладанням мирової угоди, які передбачені ст.ст.205, 206 ЦПК України, сторонам розяснені та зрозумілі.

Також колегія суддів звертає увагу, що мирова угода підписана як сторонами, так і їх представниками, тому посилання на ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що суд не захистив її права є необґрунтованим та не заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

Враховуючи те, що ОСОБА_3, як і її представник у добровільному порядку підписали мирову угоду, наслідки її укладання розуміли, то колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про затвердження мирової угоди є законною, обґрунтованою та такою, що скасуванню не підлягає.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ренійського районного суду Одеської області від 22 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13