Справа № 761/9321/13-ц
Провадження № 4-с/761/172/2016
УХВАЛА

25 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

23 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до висновку про необхідність залишення скарги без розгляду.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, яка має рекомендаційний характер визначено, що строки передбачені зокрема ст. 385 ЦПК України, є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Зі скарги вбачається, що оскаржувана постанова ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві датована 20.08.2014 року, крім цього заявником оскаржуються дії державного виконавця саме, щодо прийняття даної постанови та накладення арешту на майно боржника.

З даною скаргою заявник звернувся до суду 23 березня 2016 року.

Таким чином, заявником пропущений десятиденний строк звернення до суду з скаргою передбачений ст. 385 ЦПК України.

З клопотанням про поновлення строку на звернення з даною скаргою заявник до суду не звертався.

Статтею 72 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

За таких обставин суд не вважає за необхідне залишити скаргу без розгляду.

Крім цього суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, розглядаючи скарги на дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, суд повинен перевірити їх відповідність як положенням статті 62 Закону про виконавче провадження, так і прийнятим відповідно до цього Закону нормативно-правовим актам, зокрема, Порядку накладення арешту на цінні папери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1999 року N 1744; Положенню про порядок і умови зберігання цінних паперів, на які накладено арешт, затвердженому постановою Правління Національного банку України від 4 жовтня 1999 року N 489 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 1999 року за N 740/4033; Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затвердженому рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25 грудня 2012 року N 1853, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 січня 2013 року N за 159/22691; Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 745/4038; Порядку реалізації арештованого майна, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року N 42/5 (з наступними змінами), зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 року за N 480/3773.

Оскільки дії державного виконавця, пов'язані з реалізацією арештованого майна, є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків інших осіб (не сторін виконавчого провадження), то до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред'явлення цими особами позову, у зв'язку з чим у цій частині скаргу на дії державного виконавця суд ухвалою залишає без розгляду і роз'яснює заявникові можливість вирішення спору в позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 385 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови, зобов'язання вчинити дії, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: