АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/1330/16 Головуючий в І інстанції
Номер справи : 650/1565/14-ц Хомик І.І.
Доповідач: Бездрабко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року травня місяця 26 дня колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бездрабко В.О.
Суддів:Борка А.Л.
Приходько Л.А.
Секретар:Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" до ОСОБА_6 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Прушиньскі» про спонукання до виконання умов мирової угоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 27 листопада 2013 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області затверджена мирова угода, відповідно до умов якої ТОВ «Прушиньскі» зобов'язалось власними силами і за власний рахунок здійснити демонтаж придбаної ним у товариства некондиційної метало черепиці, встановленої на даху належного позивачу житлового будинку, та провести монтаж нової метало черепиці, а у разі не виконання цих робіт сплатити йому 23 497,00 грн. компенсації вартості цих робіт. В свою чергу він взяв на себе зобов'язався впродовж 30 календарних днів з моменту підписання ТОВ «Прушиньскі» акту виконаних робіт повернути демонтовану метало черепицю на склад товариства.

ОСОБА_6 зазначив, що роботи по монтажу нової метало черепиці ТОВ «Прушиньскі» повторно проведено неякісно, а тому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд зобов'язати ТОВ «Прушиньскі» власними силами і за власний рахунок здійснити роботи по монтажу метало черепиці на покрівлі належного йому житлового будинку АДРЕСА_1.

У січні 2015 року ТОВ «Прушиньскі» звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в обґрунтування якої вказує, що свої зобов'язання відповідно до умов мирової угоди від 27 листопада 2013 року товариство виконало належним чином та у повному обсязі.

Строки та роботи з демонтажу некондиційної метало черепиці та монтажу заміненої метало черепиці були узгоджені сторонами, й по закінченню виконання робіт 17 жовтня 2014 року складені відповідні акти прийому-передачі, проте ОСОБА_6 відмовився від їх підписання.

Про недоліки конструкції даху, на який здійснювався повторний монтаж покриття, ОСОБА_6 був повідомлений, проте дав вказівку продовжувати монтаж метало черепиці. Претензій до замовника щодо якості виконаних робіт у ОСОБА_6 не було, про що свідчить відсутність зауважень та приписів у акті виконаних робіт.

За умовами мирової угоди ОСОБА_6 зобов'язався повернути на склад товариства демонтовану метало черепицю або сплатити її вартість, проте умови угоди відповідач добровільно не виконує, метало черепицю, яка знаходиться у нього в розпорядженні, не повертає.

ТОВ «Прушиньскі» просило спонукання ОСОБА_6 до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 26 277,00 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат по справі.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_6 залишена без розгляду на підставі поданої позивачем письмової заяви в порядку ст.207 ЦПК України.

Рішенням суду від 18 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" до ОСОБА_6 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення грошових коштів, відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Прушиньскі», посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог товариства в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27 листопада 2013 року ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прушиньскі» та ОСОБА_6, відповідно до умов якої ТОВ «Прушиньскі» зобов'язалось власними силами та за власний рахунок, здійснити демонтаж метало черепиці, придбаної ОСОБА_6 у ФОП «ОСОБА_7». Строк демонтажу неякісної метало черепиці та монтаж якісної метало черепиці - місяць з дати затвердження мирової угоди. ТОВ «Прушиньскі» несуть відповідальність за якість монтажу метало черепиці. По факту виконання робіт сторонами підписується акт виконаних робіт. У разі не виконання у визначений строк ТОВ «Прушиньскі» робіт з монтажу/демонтажу метало черепиці, товариство сплачує ОСОБА_6 23 497,00 грн. в якості компенсації вартості робіт з монтажу/демонтажу метало черепиці. При цьому ОСОБА_6 не матиме жодних претензій щодо відшкодування вартості будівельних робіт або збитків, пов'язаних з залученням будівельних організацій для виконання робіт з монтажу/демонтажу метало черепиці.

В свою чергу, ОСОБА_6 зобов'язався власними силами і за власний рахунок здійснити повернення демонтованої метало черепиці на склад ТОВ «Прушиньскі» у м. Кривий Ріг впродовж 30 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт ТОВ «Прушиньскі» з демонтажу/монтажу метало черепиці або з моменту перерахування коштів в якості компенсації, якщо роботи не були виконані у строк, визначений мировою угодою. Приймання некондиційної продукції виконує уповноважений представник ТОВ «Прушиньскі» у м. Кривому Розі, під час чого сторонами підписується акт прийому-передачі некондиційної продукції. У разі неповернення у даний строк ОСОБА_6 відшкодовує 100% вартості придбаної у ФОП «ОСОБА_7» метало черепиці, а саме 26 277,00 грн.

Провадження у справі закрито у зв'язку з визнанням мирової угоди.

Відповідно до частин першої, четвертої, п'ятої статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

У разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України № 274цс15 від 23 вересня 2015 року.

Зібранні у справі докази свідчать, що на виконання умов укладеної між сторонами мирової угоди у жовтні 2014 року ТОВ «Прушиньскі» проведено роботи з демонтажу неякісної метало черепиці з даху житлового будинку АДРЕСА_1, належного ОСОБА_6 та роботи по монтажу нової метало черепиці.

Згідно двох актів прийому-передачі від 17 жовтня 2014року зазначені роботи товариством проведено у повному обсязі, у відповідності до умов мирової угоди від 27 листопада 2013року.

Письмових зауважень щодо якості проведених робіт відповідачем товариству заявлено не було (стаття 853 ЦК України).

Некондиційна продукція, в супереч умов угоди, виконавцю не повернута, що не заперечувалося ОСОБА_6 під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Вказані акти відповідачем не підписані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Прушиньскі», суд першої інстанції виходив з того, що роботи по демонтажу/монтажу крівлі проведені товариство з порушенням строків, визначених п.1 мирової угоди, за наявності у ОСОБА_6 претензій щодо якості проведених робіт та за відсутності підпису останнього акту виконаних робіт, з яким у відповідача настає обов'язок щодо повернення демонтованої продукції позивачу або відшкодування її вартості.

Проте погодитися з висновком суду не можна.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

За умовами пункту 1 мирової угоди від 27 листопада 2013року ТОВ «Прушиньскі» зобов'язалося протягом місяця з дати затвердження цієї угоди провести роботи по демонтажу/монтажу метало черепиці.

З пояснень представників товариства встановлено, що саме ОСОБА_6 заперечував проведення робіт по перекриттю крівлі взимку, тобто у строки визначені угодою. Строки проведення робіт у жовтні 2014року були погоджені з відповідачем.

Колегія суддів приймає до уваги ці пояснення, оскільки протягом часу з моменту укладення мирової угоди та до жовтня 2014року ОСОБА_6 не пред'являлися вимоги товариству щодо сплати компенсації вартості робіт у розмірі 23497,00грн. за порушення строку виконання робіт (п.1 мирової угоди).

Посилання суду на те, що якість проведених ТОВ «Прушиньскі» у жовтні 2014року робіт по демонтажу/монтажу метало черепиці на будинку відповідача є незадовольною, колегія суддів оцінює критично, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами на час розгляду справи по суті, з урахуванням поданої ОСОБА_6 заяви про залишення первісних позовних вимог без розгляду.

Відсутність на акті прийому-передачі виконаних позивачем робіт по демонтажу некондиційної продукції підпису відповідача, не спростовує взятий згідно судового рішення ОСОБА_6 на себе обов'язок щодо повернення позивачу демонтованої метало черепиці впродовж 30 календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт ТОВ «Прушиньскі», а у разі порушення цього строку сплати позивачу вартості продукції у розмірі 26277,00 грн. (пункт 2 угоди).

Отже, таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, а відтак, є грошовим зобов'язанням.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, у зв'язку з недоведеність недоліків демонтажу спірної метало черепиці, зобов'язаний виконати умови укладеної між сторонами мирової угоди, сплатити вартість демонтованої черепиці, однак він не виконує взятих на себе зобов'язань, чим порушує права позивача, що є підставою для задоволення позову та стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Прушиньскі» 26 277,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно із ч.1, п. 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

За положеннями статті 85 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; наймання житла; сплата добових ( у разі переїзду до іншого населеного пункту).

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні цього питання застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 р., N 98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" і Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, затверджена наказом Міністерства фінансів України N 59 від 13.03.1998 р. (з наступними змінами).

Згідно п. 6 розділу 2 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати на проїзд до місця відрядження і назад у розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

Оскільки відповідно до вимог закону позивачем не надано належних доказів вартості понесених витрат, пов'язаних з явкою його представника до суду транспортом визначеним Інструкцією, а інші витрати в силу ст.85 ч.3 ЦПК України не можуть були присуджені до стягнення з іншої сторони, колегія суддів вважає вимоги про відшкодування судових витрат, пов'язаних з явкою до суду у розмірі 1459,84грн. (вартість палива для автомобіля) задоволенню не підлягають.

Додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011року №98 визначені суми витрат на відрядження, згідно яких сума добових витрат дорівнює 30грн.; гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу (не більш як) 250грн.

Отже, за приписами зазначених норм стягненню на користь позивача підлягають витрати на відрядження представників товариства в судові засідання до місцевого суду, пов'язанні з проживанням в готелі: 30.01.15р. - 220грн.; 17.02.2015р. - 250грн., що дорівнює 470грн. та підтверджено відповідними квитанціями про оплату; добові: 4 доби х 30грн. = 120грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги : 262,77грн. + 289,06грн. = 551,83грн. , а всього 1141,83грн.

Керуючись ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" задовольнити частково.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прушиньскі" 26 277,00 грн. та судові витрати у загальному розмірі 1141,83 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : В.О. Бездрабко

Судді : А.Л. Борко

Л.А. Приходько