Справа №265/6681/15-ц
Провадження №2/265/152/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

02 грудня 2016 року уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію за затримку заробітної плати при звільненні за період з листопада 2014 року по травень 2015 року та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з 01 грудня 2010 року по 04 червня 2015 року вона працювала у ОСОБА_2 «Азовелектросталь» на посаді інженера конструктора 2 категорії. 05 червня 2015 року була звільнена на підставі п.5ст.36 КЗпП України за переведенням до ПАТ «АзовЗагальмаш». На день звільнення підприємство мало перед нею заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2014 року, але розрахунок при звільненні з нею не був проведений. Борг по заробітній платі був сплачений відповідачем повністю тільки 29 вересня 2015 року.

Посилаючись на діюче законодавство, просить суд стягнути з ОСОБА_2 «Азовелектросталь» на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з листопада 2014 року по травень 2015 року в сумі 2305,01 гривні та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку тобто по 29.09.2015 року.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила задовольнити свої уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності, до суду не зявився про причини не явки суд не повідомив. Надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що визнає позов позивачки в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 4627,20 гривень, при цьому згоден з розміром середньоденної заробітної плати позивачки в сумі 57,84 гривень та погоджується з розміром компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строку їх виплати в сумі 2305,01 гривня.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 233 КзПП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком.

Згідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується на передодні.

Відповідно до ст.47 КЗпП України роботодавець зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з трудової книжки виписаної на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона у період з 01 грудня 2010 року по 04.06.2015 року працювала у ОСОБА_2 «Азовелектросталь», на посаді інженера конструктора 2 категорії. Наказом № 126к від 04.06.2015 року була звільнена за переведенням на підставі п.5ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки ОСОБА_2 «Азовелектросталь» № 3174 то 12.11.2015 року, заборгованість перед працівником ОСОБА_4 станом на 11.11.2015 року відсутня. Перераховано платіжним дорученням за № 403,404, від 25.09.2015 року грошові кошти в сумі 3393,83 гривень, платіжним дорученням за № 20 від 28.09.2015 року в сумі 2375,69 гривень та платіжним дорученням за № 14 від 29.09.2015 року в сумі 5543, 26 гривень. Факт повної сплати належної позивачці при звільненні суми в розмірі 11312,78 гривень, 29 вересня 2015 року не оспорюється і позивачкою.

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз'яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року, суд, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Розраховуючи середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до наступного.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок). Зокрема, відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини, для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Так, відповідач письмово визнав розмір середньоденної заробітної плати позивачки в сумі 57,84 гривень, що відповідає передбаченому п.5 Порядку.

Позивачка була звільнена 04 червня 2015 року, в день звільнення була на роботі, але розрахунок з нею проведено 29 вересня 2015 року, що не заперечується відповідачем. Отже середній заробіток розраховуватиметься починаючи з наступного дня після дати звільнення тобто з 05 червня 2015 року по день фактичного розрахунку по 29 вересня 2015 року.

Як вбачається з графіку робочого часу для працюючих в одну зміну з робочим днем тривалістю 8,2 години (8 годин 12 хвилин) норма тривалості робочого часу позивачки, відповідає сорокагодинному робочому тижню.

Відповідно до ОСОБА_5 соціальної політики України №10196/0/14-14/13 від 09 вересня 2014 року «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2015 рік»,

норма тривалості робочого часу в днях при сорокагодинному робочому тижню становить: з 05 по 30 червня 2015 року -17 робочих днів, у липні 2015 року - 23 робочих дня, в серпні 2015 року - 20 робочих днів, з 01 по 29 вересня 2015 року - 20 робочих днів. Загалом з 05 червня 2015 року по 29 вересня 2015 року норма тривалості робочого часу в робочих днях становить - 80 днів.

Таким чином, період затримки розрахунку при звільненні з 05 червня 2015 року по 29 вересня 2015 року включає 80 днів. Отже середній заробіток за весь час затримки розрахунку становить: 80х 57,84 грн. = 4627,20 гривень.

Законних підстав, передбачених ст.117 КЗпП України, для зменшення сум середнього заробітку у суду не має, оскільки спір щодо розміру заборгованості по заробітній платі між сторонами відсутній.

Отже, в сенсі викладених обставин та наведених норм суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у загальному розмірі 4627,20 гривень, з утриманням з вказаної суми при її виплаті передбачених законом податків і зборів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

Щодо вимог позивачки про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, суд виходить з наступного.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), згідно якого компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Згідно з розрахунковим листом працівника ОСОБА_6 за серпень 2015 року, відповідачем нарахована компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату в сумі 2305,01 гривень, вказана сума нарахована з утриманням передбачених законом податків та обовязкових платежів. Розрахунок компенсаціє здійснено відповідно з Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, з вказаним розміром компенсації позивачка погодилась, тому сума 2305,01 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір у розмірі 487 гривні 20 копійок.

На підставі ст. ст. 47, 115, 116,117 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь», про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (ЕДРПОУ 25605170) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 червня 2015 року по 28 вересня 2015 року в сумі 4627 (чотири тисячі шістсот двадцять сім) гривень 20 копійок, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при її виплаті, компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати за період з листопада по грудень 2014 року та з січня по вересень 2015 року включно у сумі 2305 (дві тисячі триста пять ) гривень 01 копійка, без утримання з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (ЕДРПОУ 25605170) на користь держави судовий збір у розмір 487 гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в місті Маріуполі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ______________________ І.М. Міхєєва