У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Рівненської області про здійснення розрахунку,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Рівненської області подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що премії особам рядового та начальницького складу служби цивільного захисту носять постійний характер, а отже визначення Навчально-методичного центру цивільного захисту вересня 2010 року як базового місяця для проведення індексації після підвищення премії було правомірним, відповідно премія що виплачується щомісячно або встановлена як щомісячна виплата у випадку перевищення розміру індексації вважається такою, що надає право встановлювати місяць її призначення базовим.

Крім того, сума, яку позивач зазначає у позові як компенсація взагалі не була йому нарахована, відповідно вона не може бути ніякої затримки.

Щодо виплати середнього заробітку зазначає, що у червні 2015 року керівництвом Навчально-методичного центру було виявлено, що ОСОБА_1 з незясованих причин не було виплачено премію у розмірі 10% посадового окладу за травень-липень 2010 року у звязку з чим видано наказ №73 від 16 липня 2015 року, яким відбулося нарахування премії за вказаний період.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що в період з квітня 2005 року по 30 квітня 2015 року позивач перебував у трудових відносинах (на службі у ДСНС (МНС) України за контрактом) з Навчально-методичним центром цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Рівненської області на різних посадах.

30 квітня 2015 року він був звільнений зі служби у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

08 травня 2015 року за вихідним №2102-64 за підписом начальника НМЦ ЦЗ та БЖД Рівненської області позивачу було надано інформацію щодо нарахування грошового забезпечення за період 2010 - 2013 роки.

При ознайомленні з наданою інформацією, позивачем було встановлено, що у період з вересня 2010 року по квітень 2015 року нарахування належного йому грошового забезпечення проводилося з порушеннями. Так, у вересні 2010 року при нарахуванні грошового забезпечення позивачу не було нараховано суму індексації грошових доходів, передбачену Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ, із змінами та доповненнями, Постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Внаслідок цього з вересня 2010 року по день його звільнення нарахування грошового забезпечення, зокрема сум індексації, проводилося з порушенням вказаних нормативних актів.

13 травня 2015 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про проведення перерахунку належних йому суд грошового забезпечення з вересня 2010 року та проханням виплатити йому недораховану суму.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді начальника НМЦЦЗБЖ Рівненської області від 28 травня 2015 року №3/02-04, премії особам рядового та начальницького складу служби цивільного захисту носять постійний характер.

А отже визначення Центром вересня 2010 року як базового місяця для проведення індексації після підвищення премії (що входить до складу грошового забезпечення) було правомірним. У вересні 2010 року в порівнянні з серпнем 2010 року грошове забезпечення позивача було збільшене за рахунок премії на 350 грн., в той час як розмір індексації становив лише 341,88 грн.

Таким чином, індексація позивачу у 2010 році та в подальшому центром була здійснено відповідно до чинного законодавства.

Проте, згідно із п.5.1. Інструкції про виплату грошового забезпечення особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженої наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 10 червня 2008 року №447 вбачається, що керівники органів управління (підрозділів) мають право здійснювати преміювання осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальні результати діяльності.

Преміювання осіб рядового і начальницького складу здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі, визначеному наказом Міністра на відповідний рік, але не менше 10 відсотків фонду посадових окладів.

При обчисленні фонду преміювання осіб рядового і начальницького складу органів управління (підрозділів) ураховується облікова чисельність осіб рядового і начальницького складу. У разі зміни облікової чисельності осіб рядового і начальницького складу, розмірів посадових окладів у розрахунок фонду преміювання вносяться відповідні зміни.

Відповідно до п.5.2. вищезазначеної Інструкції, керівники органу управління (підрозділів) позбавляють осіб рядового і начальницького складу премії повністю або частково за: невихід на службу без поважних причин; порушення встановленого керівником органу управління (підрозділу) розпорядку дня; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (стані наркотичного сп'яніння); порушення статутних правил населення служби; невиконання індивідуальних планів роботи науковим, науково-педагогічним (педагогічним) складом, ад'юнктами, докторантами; втрату службового посвідчення, службових документів, бланків суворої звітності; невиконання наказів та розпоряджень начальників що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на підрозділ завдань за призначенням; порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до псування або втрати закріпленого майна, обладнання та техніки, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоду здоров'ю особам рядового і начальницького складу або іншим особам.

Тобто, керівник має право, а не зобов'язаний здійснювати преміювання особового складу і може позбавляти премії повністю або частково на свій розсуд. Тому, премію за визначенням не можна вважати постійною складовою грошового забезпечення, а підтвердженням цьому стало безпідставне позбавлення позивача премії за травень-липень 2010 року. Тому, сума щомісячної премії не повинна братися в розрахунок при проведенні індексації та визначені базового місяця при її проведенні.

Мінімальний розмір премії при нарахуванні грошового забезпечення при відсутності порушень дисципліни у працівника згідно Інструкції мав складати 10 відсотків від посадового окладу.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Частиною 5 ст.95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-РВ компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ч.1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 вбачається, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Відповідно до ч.2 вищезазначеного Порядку, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.4 вищезазначеного Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.

При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Рівненської області відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_2