Справа № 369/3127/16-ц
Провадження № 2/369/1881/16
РІШЕННЯ

Іменем України

31.05.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ГУ МВС України в Київській області про стягнення страхового відшкодування , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 23 травня 2013 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/3886231, відповідно до якого, в період з 23.05.2013 року по 22.05.2014 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія кий керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_3.

03 квітня 2014 року в м Вишневе по вул. Святошинській відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ВАЗ», держаний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та «Тоуота», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Вину ОСОБА_1 встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2014 року, та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В результаті протиправних дій відповідача автомобіль «Тоуота», державний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження, чим було заподіяно майновий збиток ОСОБА_2

Сума збитку підтверджується звітом з оцінки транспортного засобу № 2679 від 25.06.2014 року.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту № 2679, акту про настання страхового випадку № 14263 від 15.07.2014 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 в сумі 4 527 грн. 583 коп., витрати на проведення авто товарознавчого дослідження становлять 285 грн. 00 коп.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки відповідач не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду на протязі 3-х робочих днів, отже, після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право регресної вимоги до нього, як до особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до п. 33.1.4. ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Тому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 кошти в порядку регресу в розмірі 4 812,83 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Представник позивача направив до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 направив до суду письмове заперечення в якому просив в позові відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 травня 2013 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/3886231, відповідно до якого, в період з 23.05.2013 року по 22.05.2014 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія кий керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_3.

03.04.2014 року близько 21-00 год. в м. Вишневе по вул. Святошинській, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ, д/н НОМЕР_3 при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, що призвело до зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України і здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.04.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого т. 124 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Зазначена вище ДТП відповідно до норм чинного законодавства України та Договору страхування була визнана страховим випадком.

В результаті дій відповідача автомобіль TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 отримав пошкодження, чим було заподіяно майновий збиток ОСОБА_2

Сума збитку підтверджується звітом з оцінки транспортного засобу № 2679 від 25.06.2014 року.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, довідки ВДАІ, звіту № 2679, акту про настання страхового випадку № 14263 від 15.07.2014 року позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі ОСОБА_2 в сумі 4 527,83 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про страхування» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди,зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно пп. 38.1(г) п. 38.1 ст. 38 ЗУ « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки.

Як вбачається з положень ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 під час настання дорожньо-транспортної пригоди 03.04.2014 року, виконував свої службові обов'язки на посаді старшого ДІМ Вишнівського відділення міліції Києво-Святошинського РВ, що підтверджується Наказом № 615 від 04.04.2014 р. «Про призначення службового розслідування», Висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 та книгою служби нарядів на 03.04.2014 р.

Згідно правової позиції Верховного суду України у справі № 6-108 цс 13 від 6 листопада 2013 року, аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмови в позовних вимогах в повному обсязі, оскільки в даному випадку шкода що була заподіяна відповідачем ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, під час здійснення ним своїх службових обов'язків, в силу ч. 1 ст. 1172 ЦК України має відшкодовуватись юридичною особою з якою існують трудові відносини у відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1172, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 10, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа: Києво-Святошинський районний відділ ГУ МВС України в Київській області про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Т.В. Дубас