Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи−підприємця ОСОБА_7 про стягнення грошових сум, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до фізичної особи−підприємця ОСОБА_7 про стягнення грошових сум за договором поставки кормів для тварин від 26 січня 2012 року № 26/01-1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року, закрито провадження у справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що дана справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки спір у даному випадку виник з приводу виконання господарського договору суб'єктами підприємницької діяльності.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі: в тому числі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2012 року між юридичною особою ТОВ «ЛБЛ» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_7 укладено договір поставки № 26/01-1 кормів для тварин (свиней). Відповідно до п. 3.1 договору сума складає 7 272 480 грн.

20 липня 2012 року між ТОВ «ЛБЛ» та ОСОБА_6 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого первинний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первинному кредиторові, і стає кредитором, зокрема, за договором від 26 січня 2012 року № 26/01-1.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що переуступка права вимоги в даному випадку відбулася на підставі укладеного 20 липня 2012 року договору. Дійсність цих договорів сторонами не оспорюється.

Внаслідок укладення зазначеного договору право на вимогу одержання від відповідача заборгованості за договором № 26/01-1 від 26 січня 2012 року перейшло до фізичної особи ОСОБА_6

Отже, висновок судів щодо того, що спір виник між юридичною особою ТОВ «ЛБЛ» та фізичною особою−підприємцем ОСОБА_7 з приводу виконання договору поставки, є помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

За таких підстав суди першої та апеляційної інстанцій не з'ясували фактичних обставин справи щодо заявлених позовних вимог та дійшли безпідставного висновку щодо закриття провадження у справі, тому ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 342 ЦПК України, з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 333, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 грудня 2015 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак