Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/8733/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження №22-ц/778/1990/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Спілка Пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна «Кредитна спілка «Спілка Пенсіонерів України», третя особа ОСОБА_5, про усунення перешкод в розпорядженні майном шляхом припинення заборони відчуження та визнання зобовязання припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до КС «Спілка Пенсіонерів України» в особі філії «Запорізька обласна «Кредитна спілка «Спілка Пенсіонерів України», третя особа ОСОБА_5, про усунення перешкод в розпорядженні майном шляхом припинення заборони відчуження та визнання зобовязання припиненим

В обґрунтування позову зазначали, що 27.06.2008року між відповідачем та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти в сумі 230 000, 00 грн., з кінцевим терміном повернення 27.06.2009 року.

В якості забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ними та КС "Спілка пенсіонерів України" було укладено договір іпотеки, за умовами якого вони надали в іпотеку свою квартиру № 112 в б. 79 по вул. Деповській в м. Запоріжжя, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, для забезпечення вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

На підставі зазначеного договору, приватним нотаріусом ОСОБА_6 в Єдиний реєстр заборон була внесена заборона відчуження нерухомого майна.

В зв'язку з виникненням заборгованості у ОСОБА_5 за кредитним договором в 2011 році відповідач звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вимогами до ОСОБА_7,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2011року. з ОСОБА_5 на користь КС "Спілка пенсіонерів України" стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 395 949, 66 грн., в задоволені вимог до них було відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Зазначали, що на теперішній час заборона на відчуження квартири, яка знаходиться у їхньому володінні перешкоджає їм у розпорядженні своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене просили суд визнати договір іпотеки припиненим, усунути перешкоди в розпорядженні, квартирою №112 в б. 79 по вул. Деповська в м. Запоріжжя, шляхом припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно накладеного приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки, зобов'язати КС "Спілка пенсіонерів України" припинити обтяження - заборону відчуження нерухомого майна.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди в розпорядженні АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно накладеного приватним нотаріусом ОСОБА_6 на підставі договору іпотеки від 27.06.2008 року.

Стягнуто з КС «Спілка Пенсіонерів України» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. кожному

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині незадоволення позовних вимог, задовольнивши їх в повному обсязі, а саме: зобовязати КС «Спілка Пенсіонерів України» припинити обтяження - заборону відчуження нерухомого майна. В решті рішення залишити без змін..

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.06.2008 р. між філією Запорізька обласна Кредитна спілка Спілка пенсіонерів України та ОСОБА_5 укладено кредитний договір згідно якого, сума кредиту склала 230 000, 00 грн. з поверненням 27.06.2009 р.

В якості забезпечення виконання зобовязання ОСОБА_5, між Кредитною спілкою Спілка пенсіонерів України і позивачами, укладено договір іпотеки за яким вони надали в іпотеку квартиру № 112 в б. 79 по вул. Деповській в м. Запоріжжя, для забезпечення вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником (ОСОБА_5М.) своїх зобовязань за кредитним договором.

На підставі даного договору була внесена заборона відчуження нерухомого майна.

Згідно ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В звязку з невиконанням ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором в 2011 році відповідач - КС Спілка Пенсіонерів України звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з вимогами до ОСОБА_7,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

З наданої копії рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2011р., встановлено, що з ОСОБА_5 на користь КС Спілка пенсіонерів України стягнуто заборгованість за кредитним договором № ЗП-270608А в загальній сумі 395 949, 66 грн., в задоволені вимог спілки до майнових поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_3 - відмовлено. Рішення набрало законної сили 23.09.2011 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. В звязку з чим, договір іпотеки, у якому іпотекодавцем є не боржник за основним зобовязанням, а третя особа, за наявності усіх істотних умов договору поруки необхідно вважати таким, що забезпечує виконання зобовязання поруки між кредитором та третьою особою.

Частиною ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на те, що на теперішній час існує рішення, яким заставодержателю КС Спілка пенсіонерів України відмовлено в позові до майнових поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, кредитор у встановлений строк вимоги до майнових поручителів не предявив, тому суд дійшов до правильного висновку , що існують всі підстави для припинення обтяжень забезпечених договором іпотеки.

Відповідно до свідоцтва про право власності № 8393 від 05.04.1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири № 112 в б. 79 по вул. Деповська в м. Запоріжжя на праві спільної сумісної власності.

Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ці ж положення закріплені ст. 41 Конституції України

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Заборона на відчуження спірної квартири, яка знаходиться у володінні позивачів, не знята, що є порушенням їх прав як власників нерухомості.

Частиною. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що псля припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Позивачі зверталися із вимогою про припинення обтяження від 09.11.2015р. однак, відповідач залишив її без уваги.

З огляду наведеного суд вірно встановив, що відповідач ухиляється від виконання обов'язку вжити дії по внесенню відповідних змін до записів у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо припинення обтяження - заборони відчуження нерухомого майна, чим перешкоджає позивачам у розпорядженні майном та реалізації права власності на майно.

Позивачами ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявлено вимогу про зобовязання Кредитної спілки Спілка пенсіонерів України припинити обтяження - заборону відчуження нерухомого майна,

Разом з цим судова колегія вважає, що суд дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для зобовязання Кредитної спілки Спілка пенсіонерів України припинити обтяження - заборону відчуження нерухомого майна,оскільки такі дії вчиняються уповноваженими органами відповідно до Методичних рекомендацій щодо особливостей роботи з єдиними та державними реєстрами інформаційної мережі Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання скарги на те, що суд невірно відмовив у зобовязанні Кредитної спілки припинити обтяження являються безпідставними, оскільки суд цьому питанню дав належну правову оцінку, посилаючись на те, що такі дії вчиняються уповноваженими органами відповідно до Методичних рекомендацій щодо особливостей роботи з єдиними та державними реєстрами інформаційної мережі Міністерства юстиції України при виконанні рішення суду.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: