АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Осіяна О.М.,

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з уточненим в ході розгляду справи позовом, посилаючись на те, що 20 жовтня 2006 року між ним та ОСОБА_3 укладено договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7 300 грн. на платіжну картку, зі сплатою 36% процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зобов»язання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, яку позивач просив стягнути у судовому порядку.

15 травня 2011 року ОСОБА_3 помер. Спадкоємицею померлого стала його дочка ОСОБА_2, яка прийняла спадщину.

Станом на 30 квітень 2011 року заборгованість за кредитним договором становила 17 161,99 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.101-102).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, просить скасувати рішення суду із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 7 300 грн. на платіжну картку, зі сплатою 36% процентів на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

15 травня 2011 року ОСОБА_3 помер.

Встановлено, що станом на 30 квітень 2011 року ОСОБА_3 мав заборгованість за вказаним договором у розмірі 17 161,99 грн., яка складається з: 8 171, 45 грн. заборгованості за кредитом; 8 990,54 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом.

Спадкоємицею померлого ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_2, яка у встановленому законом порядку отримала спадщину у вигляді 23/100 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с.32).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням.

Як розяснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Тобто, спадкоємці зобовязані погасити перед кредитором суми, які виникли у позичальника за життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Результат аналізу указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються, тобто недотриманням кредитором строків пред'явлення вимог - позбавляють кредитора права вимоги до спадкоємців.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 8 квітня 2015 року, у справі № 6-33цс15, щодо застосування положень ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

Крім того, частиною другою зазначеної норми передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців.

Вимоги ч.2 ст.1281 ЦК не встановлюють певного порядку предявлення кредитором спадкодавця вимог до його спадкодавців. Але зазначена норма закону не означає, що кредитори зобовязані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, адже Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року за № 20/5, яка була чинною до 2012 року, тобто на момент виникнення спірних правовідносин, дозволяла приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини в строк, установлений даною статтею (пункт 189 Інструкції).

Вищенаведене свідчить про необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги, які не заслуговують на увагу, оскільки спростовують посилання на обізнаність позивача про смерть ОСОБА_3 лише після відкриття провадження у вищезазначеній справі, тому вони не беруться до уваги судом.

Крім того, апелянт зазначає в своїй скарзі про зобов'язання спадкоємця задовольнити вимоги кредитора в межах вартості успадкованого майна. Але відсутність вартості успадкованого майна, в даному випадку правового значення не має.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_4

ОСОБА_5