У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Бондаренка Ю.О.,

суддів: Куцина М.М., Павліченка С.В.,

при секретарі: Терпай С.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційною скаргою ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

13 серпня 2015 року Уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що 01 квітня 2008 року між ВАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» (в подальшому назва банку змінена на ПАТ «Веукраїнський ОСОБА_1») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №540/9/08, відповідно до якого, останній отримав кредит у розмірі 10000 гривень з терміном повернення до 01 квітня 2011 року, зі сплатою 24% річних.

Відповідач ОСОБА_2 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до заборгованості яка станом на 24 липня 2015 року склала 11938,01 гривень, з яких 8807,77 грн. - сума заборгованості за кредитом, 1874,29 гривень - сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1255,95 гривень - штрафні санкції.

Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Веукраїнський ОСОБА_1» 11938,01 гривень заборгованість за кредитним договором №540/9/08 від 01 квітня 2008 року.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач ОСОБА_4 акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповнваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване ним рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №540/9/08, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10000 гривень з терміном повернення до 01 квітня 2011 року. За змістом п.1.4 процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 24% річних (а.с. 4-7).

В порушення умов кредитного договору №540/9/08 від 01 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_2 не виконав взятих на себе зобовязань належним чином та після закінчення строку користування кредитом заборгованість перед позивачем в повному обсязі не погасив і станом на 24 липня 2015 року його заборгованість перед банком становить 11938,01 гривень, з яких: 8807,77 гривень сума заборгованості за кредитом, 1874,29 гривень сума заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1255,95 гривень плата за пропуск платежів (а.с.12).

Згідно ст.257 ЦК України встановлений загальний трирічний строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цією статтею встановлений загальний трирічний строк позовної давності.

За змістом ст.261 ч.1 та ч.5 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з п.2.5.1. позичальник зобов'язаний щомісячно до дати встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок у валюті кредиту, в сумах не менших сум чергового погашення відповідної частини Кредиту та процентів встановлених графіком.

Додатком №1 до кредитного договору сторони погодили графік та розмір щомісячних платежів, які мають сплачуватися Позичальником, згідно з яким кредит мав погашатись щомісячно, шляхом сплати суми в розмірі 393,00 грн. і лише 01.04.2011 р. в розмірі 358,08 грн. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Кредитодавця: суми кредиту, процентів, комісій, та можливих штрафних санкцій, визначених цим Договором (а.с. 7 на звороті).

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Наведений правовий висновок зробив Верховний Суд України на спільному засіданні Судових палат у цивільних та господарських справах 6 листопада 2013 року за наслідками розгляду справи № 6-116цс13.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту відсотках та пені (а.с.12) сума заборгованості за кредитом 8807,77 грн. виникла з 01.05.2011 року заборгованість по відсоткам в розмірі 1874,29 виникла з 01.10.2009 року а заборгованість по нарахованій пені в розмірі 1255,95 виникла з 01.05.2013 року , і з зазначених періодів борг не змінювався і був сталим, а отже строк позовної давності по заявленому позивачем боргу сплив 02.05.2014 року.

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернувся в суд першої інстанції з позовом 10.07.2015 року, тобто з пропуском трирічного та річного строку, встановленого ст.ст. 257, 258 ч.2 ЦК України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про переривання строку давності матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У своїй заяві ОСОБА_2 (а.с.26) просив застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ч.4 цієї статті сплив позовної давності про застосування якої заявленою стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зміни в організації роботи фінансової установи, повязані з її ліквідацією, низький рівень відповідальності звільнених працівників на що посилається заявник, як на причину пропуску процесуального строку, не є поважними.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не місять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 88,308,314,315ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» - відхилити.

Рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» до спеціального фонду Державного бюджету України - 131,31 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді