Справа № 199/3206/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 79394,25 грн. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.10.2013 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 31795,25 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові для погашення заборгованості за кредит.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав.

Станом на 13.04.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором перед банком складає 79394,25 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував в повному обсязі, посилаючись на те що, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2015 року, яке набрало законної сили вже було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 17.10.2013 року, яка виникла станом на 26.06.2014 року та складається з наступного: 31795,25 грн.- заборгованість за кредитом, 25065,38 грн.- штраф, а всього 56860,63 грн., у стягненні заборгованості по процентам за користування кредитом відмовлено. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.10.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 31795,25 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.

Станом на 13.04.2016 року банком відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 79394,25 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 31795,25 грн.;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 8,03 грн.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом 22525, 59 грн.;

- штрафи, передбачені п. 2.2. Генеральної угоди 25065,38 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2016 року провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було закрито в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом, процентів та штрафу за генеральної угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 17.10.2013 року.

За вимогами статей 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 22525, 59 грн., то данні позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 17.10.2013 року не передбачено нарахування комісії за користування кредитом.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 224,81, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні, - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя