Головуючий суду 1 інстанції - Ляшенко М.А.
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 433/508/16-ц
Провадження № 22ц/782/384/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого Лозко Ю.П.

Суддів: Заіки В.В., Назарової М.В.

За участю секретаря Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 31 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

18 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 31 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з вказаною ухвалою позивач звернувся до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою та просив скасувати ухвалу і направити справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про місце і час судового засідання повідомлений у визначеному законом порядку, просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було виконано вимоги ухвали від 21 травня 2016 року та станом на 31 березня 2016 року не усунуто недоліки позовної заяви.

Проте з такими висновками суду не можна погодитись, оскільки до таких висновків суд дійшов з порушенням порядку вирішення цього питання, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та передання питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України строк для усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Так, ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 21 березня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що копія цієї ухвали направлена ОСОБА_2 22 березня 2016року та отримана апелянтом 25.03.2016 року.

29 травня 2016 року Троїцьким районним судом Луганської області було отримано заяву ОСОБА_2 про усунення недоліків позову.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору та визнаючи позовну заяву позивача неподаною, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу надавався строк для долучення до справи копій договору позики між сторонами, а також платіжні документи про часткову сплату боргу відповідачем, до справи не долучено документи з відомостями про місцезнаходження відповідача, не надано вірних засобів зв'язку з відповідачем, який знаходиться в зоні АТО, а також не надано документів про сплати судових витрат у вигляді судового збору, однак у встановлений законом строк судовий збір позивачем не сплачено та він не надав відповідні докази на підтвердження того, що його майновий стан не дає можливості сплатити судовий збір.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого ухвала суду не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Як вбачається з роз*яснень, що містяться в п.7 абз.1, 4 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного

процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем було викладено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув, залишив позовну заяву без руху в частині не подання відповідних доказів, що суперечить вказаним вище нормам.

Згідно із п. 27 постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року № 10, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Схожа вимога міститься також у п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2, де зазначено, що якщо не сплачено судовий сбір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій, повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат.

Отже, в силу вимог цивільно-процесуального закону в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху необхідно чітко визначити суму судового збору та реквізити його сплати.

Ці вимоги судом першої інстанції не виконані. Як вбачається із ухвали суду в ній зазначені лише загальні положення Закону України «Про судовий збір», однак реквізити рахунку суду, куди необхідно сплатити судовий збір, його розмір не зазначено, що в подальшому стало підставою визнання позовної заяви ОСОБА_2 неподаною та повернення її позивачеві.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушений порядок вирішення питання при відкритті провадження у справі та ухвала суду відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 209, 303,307,312, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 31 березня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: