Справа № 302/823/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Міжгірського районного суду від 22 вересня 2015 р. за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

у серпні 2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2, у якому просило стягнути з останнього на свою користь 29371.21 грн. кредитної заборгованості та судові витрати.

На обґрунтування зазначало, що 26.02.2008 р. публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 02-08/279-Ф на суму 47500 грн. 17.12.2012 року між ним і вказаним банком був укладений договір відступлення прав вимоги, внаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача.

Оскільки відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, то станом на 01.06.2015 р. утворилася заборгованість на загальну суму 29371.21 грн., а саме:

- 3 грн. - заборгованість за кредитом;

- 15617.80 грн. - заборгованість по відсотках;

- 891.17 грн. - заборгованість по комісії;

- 12859.24 грн. - пеня.

Надіслане відповідачу повідомлення про усунення порушень залишено без задоволення.

Рішенням Міжгірського районного суду від 22.09.2015 р. у позові відмовлено (а.с.65).

ТОВ «Кредитні ініціативи» просить скасувати це рішення й ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що з дати виникнення заборгованості за попереднім позовом до дати фактичного погашення (18.05.2015 р.) пройшов певний час, протягом якого набігли відсотки та пеня.

Письмових заперечень або пояснень відповідач не подав, однак у судовому засіданні він і його представник - адвокат Андращук І.І., не визнали скарги як необґрунтованої і просять залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того, що 06.05.2015 р. відповідачем здійснено погашення боргу за рішенням Міжгірського районного суду від 11.10.2012 р., а тому на час подання позовної заяви (04.08.2015 р.) борг за кредитним договором уже був погашений.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через невідповідність такого обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Установлено та не заперечується, що 26.02.2008 р. акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 02-08/279-Ф (з урахуванням додаткової угоди від 19.11.2008 р. і договору про внесення змін і доповнень № 02-10/103 від 08.12.2010 р.) на суму 47500 грн. під 20% річних із кінцевим терміном погашення - не пізніше 25.02.2015 р. (а.с.5-11).

17.12.2012 р. між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення вимоги (а.с.14-24) включно з кредитним договором № 02-08/279-Ф від 26.02.2008 р. (а.с.36).

Згідно з розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача станом на 01.06.2015 р. склала 32289.31 грн., а з урахуванням суми пені за один (останній) рік - 29371.21 грн. (а.с.37), який підтверджений також наданими в суді апеляційної інстанції додатковими розрахунками відсотків і пені.

Відповідач не спростував указаних розрахунків. Заперечення останнього як і висновок суду першої інстанції зводиться до факту повного погашення заборгованості за рішенням Міжгірського районного суду від 11.10.2012 р.

Однак, згідно з положеннями ст. 598 ч.1 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України, зокрема ст. 599 України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведених належним чином.

Рішенням Міжгірського районного суду від 11.10.2012 р. було стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 27916.76 грн., яка визначена станом на травень 2012 р., і 280 грн. судових витрат.

12.04.2013 р. був виданий виконавчий лист (а.с.52).

Відповідно до постанови заступника начальника відділу ДВС Міжгірського РУЮ від 18.05.2015 р. виконавче провадження із примусового виконання цього виконавчого документу було закінчене в зв'язку з перерахуванням боржником (ОСОБА_2.) стягувачу (указаному банкові) суми 28196.76 грн. згідно з квитанцією від 06.05.2015 р. (а.с.53).

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду від 11.10.2012 р. відбулося тільки 06.05.2015 р., то зобов'язання за період часу з травня 2012 р. до дня повного погашення продовжували існувати, що і стало безумовною передумовою для нарахування позивачем суми заборгованості, тобто передбачених кредитним договором відсотків, пені та комісії (3 грн. - залишок тіла кредиту).

У контексті наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене рішення підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване, а позов - повному задоволенню.

За вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати належить покласти на відповідача та присудити позивачу.

Керуючись ст. 599 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

2. Рішення Міжгірського районного суду від 22 вересня 2015 р. скасувати.

3. Позов задовольнити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 29371 (двадцять дев'ять тисяч триста сімдесят одну) грн. 21 коп. заборгованості за кредитним договором № 02-08/279-Ф від 26 лютого 2008 р., а саме: за кредитом - 3 грн., по відсотках - 15617.80 грн., по комісії - 891.17 грн. і 12859.24 грн. пені.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 615.52 грн. судового збору.

6. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: