АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Чупікової В.В., Яремко В.В.

секретаря: окармус О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2, представника відповідача ПАТ СТ «Гарантія» - Чуйки К.В., третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційними скаргами приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» та ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «СТ «Гарантія», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Після уточнення позовних вимог, просила ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 14 310 грн. 29 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. відшкодування немайнової (моральної шкоди), а також вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди суму 3310 грн. 29 коп., у відшкодування моральної (немайнової) шкоди 2550 грн. та у відшкодування понесених судових витрат суму 4500 грн., а всього суму 10360 грн.29 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського

№22ц/794/235/16 Головуючий в І інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія 30 Доповідач: Бреславський О.Г.

районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року змінити, задовольнивши її позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У апеляційній скарзі ПАТ «СТ «Гарантія» просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року змінити, визначивши розмір судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Посилається на те, що, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, то судові витрати повинні стягуватися пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати на правову допомогу також мають становити 1365,75 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга СК «Гарантія» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 - відхиленню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «СТ «Гарантія» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14310,29грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачці третьою особою ОСОБА_5 (цивільно-правова відповідальність застрахована ПАТ «СТ «Гарантія») відшкодовано матеріальну шкоду у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок ДТП в сумі 11000 грн., не відшкодованою залишилася сума 3310 грн.23 коп., яку суд підставно вважав належною до стягнення з відповідача ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1, частково задовольнивши позовні вимоги в цій частині.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «СТ «Гарантія» про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 9.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній як на момент укладення договору страхування, так і на момент ДТП, обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих становить 51000 грн. на одного потерпілого, тому вірно дійшов висновку, що ліміт відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди становить 5% від 51000 грн.=2550 грн.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 грудня 2013 року ОСОБА_5 було засуджено за ст.286 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на два роки за те, що 19 липня 2012 року приблизно о 01 годині 50 хвилин він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1, на швидкості більше 60 км/год. рухався по вулиці Комарова в напрямку вулиці Головної м. Чернівців. Наближаючись до автозаправної станції «WOG», маючи об'єктивну можливість спостерігати попереду в полі свого зору автомобіль «Ford Transit», який почав виїзд з прилеглої території автозаправної станції, своєчасно не зменшив швидкість аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, а змінив напрямок руху вліво, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод безпеки для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Ford Transit», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7, як пасажиру автомобіля «Ford Transit», спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Потерпілою ОСОБА_1 заявлений цивільний позов в межах даної кримінальної справи задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на її користь у відшкодування моральної шкоди 18000 грн., з ПАТ «СТ «Гарантія» на її користь у відшкодування моральної шкоди 5000 грн., у відшкодування матеріальної шкоди 14310 грн. 23 коп., який ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 08 квітня 2014 року залишений без змін (а.с.5-12).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2015 року вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 08 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5 в частині цивільних позовів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 до ПАТ «СТ «Гарантія» скасовано, призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства (а.с.13-14).

Відповідно до ст.ст.1187 ч.ч.1, 2, 1188 ч.1 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст.24 п.1, ст.36 п.36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбаванням лікарських засобів. У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Встановлено, що 21 листопада 2011 року між ПАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_5 було укладено договір (поліс) № АВ/0250743 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом було визначено автомобіль «Volkswagen Passat», 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, строк дії договору встановлено до 21 листопада 2012 року (а.с.157). Відповідно до умов цього договору страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована цим договором. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, становить суму 100000 грн., заподіяну майну 50000 грн.

У межах строку дії цього договору страхування 19 липня 2012 року приблизно о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_5, керуючи технічно справним вказаним автомобілем на швидкості більше 60 км/год., рухався по вулиці Комарова в напрямку вулиці Головної м. Чернівців. Порушивши Правила дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем «Ford Transit», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, в результаті чого позивачці ОСОБА_1, як пасажиру автомобіля «Ford Transit», спричинено тяжкі тілесні ушкодження. У зв'язку з цим вона відразу була госпіталізована у відділення реанімації лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, вагітність 30 тижнів, стан після дорожньо-транспортної пригоди, забій головного мозку легкого ступеня, множинні забійні рани голови, перелом кісток носу, на лікування були витрачені ліки, придбані хворою на суму 46 грн. 55 коп., що підтверджується довідкою лікарні від 31 жовтня 2013 року № 1230 (а.с.78).

Через чотири години цього ж дня 19 липня 2012 року позивачка була переведена для лікування в пологовий будинок № 1 м. Чернівців, де встановлено, крім важких тілесних ушкоджень, загрозу передчасних пологів, дистрес плоду та передчасне відшарування нормально розташованої плаценти, у зв'язку з чим консиліумом лікарів було показано розродження шляхом кесарського розтину. 25 липня 2012 року в результаті проведеної операції по передчасному розродженню народився хлопчик з ознаками недоношеності, який з народження перебував у важкому стані, що підтверджується повідомленням КМУ «Міський клінічний пологовий будинок № 1» № 505 від 18 жовтня 2013 року (а.с.79). У відділенні інтенсивної терапії лікарі, попри вжиті заходи, не змогли врятувати дитину і 17 вересня 2012 року на фоні загальної важкості стану дитина померла.

Передчасні пологи у позивачки відбулись через її стан здоров'я після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_5 та ОСОБА_4, внаслідок чого дитина народилась недоношеною у важкому стані і перебувала у відділенні інтенсивної терапії, що потребувало лікування лікарськими засобами, які також придбавались і за рахунок позивачки, та підлягають відшкодуванню, в т.ч. відповідачем.

На проведення лікування позивачки ОСОБА_1 під час її перебування в медичних закладах в період з 19 липня 2012 року по 14 серпня 2012 року та під час реабілітаційного періоду, а також лікування її народженої дитини були затрачені особисті кошти на загальну суму 28620 грн. 46 коп., що підтверджується довідками лікувальних закладів та копіями чеків на придбання ліків (а.с.78-111, т.2, а.с.36-94 кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5, дослідженими судом першої інстанції в судовому засіданні).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у ході проведення досудового розслідування встановлена вина у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 19 липня 2012 року обох водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_5, тому потерпілій ОСОБА_1 вони повинні відшкодувати завдану їх винними діями матеріальну та моральну (немайнову) шкоду в рівних частках, а так як їх цивільно-правова відповідальність як власників транспортних засобів була застрахована відповідно у ПАТ «СК «Граве Україна» та ПАТ «СТ «Гарантія», то в межах лімітів відповідальності вони також повинні відшкодувати завдану шкоду в рівних частках, зокрема відшкодувати матеріальну шкоду позивачці по 14310 грн. 23 коп., що є половиною від суми 28620 грн. 46 коп.

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 04 березня 2014 року, ОСОБА_4 було засуджено за ст.286 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на два роки. Задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_1, на її користь стягнуто у відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 27500 грн., з ПАТ «СК «Граве Україна» у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та матеріальної шкоди суму 14310 грн. 23 коп. ( а.с.112-117).

Даним вироком суду встановлено, що позивачці ОСОБА_1 ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 19 липня 2012 року, завдано матеріальної шкоди в загальній сумі 28620 грн. 46 коп., половину з якої стягнуто з ПАТ «СК «Граве Україна» на її користь, а також стягнуто у відшкодування моральної шкоди в межах ліміту відповідальності суму 5000 грн., тому згідно ст.61 ч.4 ЦПК України він є обов'язковим для суду і при розгляді даної позовної заяви ОСОБА_1 Другу половину цієї суми повинен відшкодувати відповідач ПАТ «СТ «Гарантія» згідно вимог ст.1188 ч.1 ЦК України та ст.24 п.1, ст.36 п.36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до письмових розписок від 26 липня 2012 року, 04 серпня 2012 року та 25 травня 2013 року, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ст.286 ч.2 КК України (т.2, а.с.111-113, копії на а.с.158-160), ОСОБА_5 передав позивачці ОСОБА_1 та її чоловіку гроші в загальній сумі 11000 грн. на її лікування, у зв'язку з чим суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ці кошти належить віднести на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, оскільки вони були витрачені для лікування позивачки.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не прийняв як доказ посилання ОСОБА_1 на те, що вона вважає ці кошти відшкодуванням їй моральної шкоди не заслуговують на увагу, оскільки в письмових розписках, написаних нею особисто та її чоловіком зазначено, що ці кошти отримані для лікування, тобто витрачені на придбання ліків.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до умов страхового полісу ПАТ «СТ «Гарантія» повинна відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн. не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 22.3. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 9.3. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 51000 гривень на одного потерпілого.

Отже судом першої інстанції правильно визначено, що на відшкодування моральної шкоди на користь позивача підлягає стягненню з ПАТ СТ «Гарантія» 2550 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо відшкодування понесених судових витрат, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача 19310 грн. 29 коп. витрат по відшкодуванню матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, а також 4500 грн. у відшкодування понесених судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року позов задоволено частково в сумі 3310,29 грн. (матеріальна шкода) та 2550 грн. моральна (немайнова) шкода, що становить 5860,29 грн.

Отже, у відшкодування понесених судових витрат, які підлягали стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 мають становити 1365,75 грн. (5860,29/19310,29 * 100%=30,35% *4500=1365,75 грн.)

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення у відшкодування понесених судових витрат відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України підлягає зміні, визначивши його у розмірі 1365,75 грн. з ПАТ СТ «Гарантія», а в решті - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.88, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 грудня 2015 року в частині стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на користь ОСОБА_1 у відшкодування понесених судових витрат змінити, зменшивши його розмір з 4500 ( чотири тисячі п'ятсот) грн. до 1365 (однієї тисячі триста шістдесяти п'яти ) грн. 75 коп.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: