Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2016 Справа №607/8455/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

за участі секретаря Добрянської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку поділу майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.05.1983 року та по даний час. Від спільного шлюбу в них 17.09.1998 року народився син ОСОБА_3 та 28 жовтня 1992 року дочка ОСОБА_4. 27 липня 1988 року, відповідач вступив до житлово-будівельного кооперативу з метою будівництва двохкімнатної квартири АДРЕСА_1. Після отримання зазначеної квартири вони спільно погашали пайові внески та в жовтні 1996 року повністю виплатили пайовий внесок за квартиру в сумі 18 027 грн. В січні 1991 року будинок був зданий в експлуатацію з цього часу вони проживають в даному житловому приміщенні. Оскільки квартира виплачувалася ними спільно вона є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Однак відповідач оспорює її право власності на квартиру та чинить їй перешкоди користуванні нею. У звязку з цим просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №375416.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження серії І-ИД №076971) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії І-ИД №084739).

21.12.1990 року Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради видано члену ЖБК ОСОБА_2 в складі сімї - дружини ОСОБА_7, ордер №285 на жиле приміщення двокімнатну квартиру АДРЕСА_3.

Як вбачається з довідки виданої ПП «Люкс» від 22.06.2016 року ОСОБА_2 станом на 01.01.1991 року повністю сплачений пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_4 ( колишня Енергетична, 23) в м. Тернополі.

Згідно довідки виданої 28.03.2016 року ДП «Люкс-1», в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: з 15.01.1991 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, з 16.11.1992 року ОСОБА_6 та з 31.08.1999 року ОСОБА_5.

Згідно технічного паспорта виготовленого ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» м. Тернопіль, квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 51,3 кв.м. в тому числі: житлову кімнату площею 11,9 кв.м., житлову кімнату площею 15,9 кв.м. з виходом на лоджію площею 1,2 кв. м., кухню площею 8,2 кв.м., ванну площею 2,7 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 8,7 кв.м., та балкон площею 0,4 кв.м.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Крім цього, згідно ст. 70 цього Кодексу, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, частки майна чоловіка та дружини є рівними.

Відповідно до ст. 384 ЦК України передбачено права житлово-будівельного (житлового) кооперативу та їх членів на квартиру в будинку кооперативу, тобто будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Відповідно до статей 15, 16 Закону України "Про власність", який був чинним на момент виникнення та здійснення зазначених правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" після повної сплати подружжям у період їх сумісного проживання пайового внеску в ЖБК квартира є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що квартира АДРЕСА_2 була придбана та виплачена сторонами за час їх перебування у шлюбі, а отже є їх спільною сумісною власністю.

В силу вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу майна подружжя.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 224, 226, 213, 215, 223, 228, 233, 294, ч. 4 ст. 295 ЦПК України, ст. ст. 372, 384, 392 Цивільного кодексу України, ст. 60 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

- у власності ОСОБА_2 залишити ? частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Р.М.Грицак