Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що вона є людиною похилого віку, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, потребує стороннього догляду. 03 липня 2007 року між нею та

ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

у м. Ходорові, а остання зобов'язувалася надавати їй довічно матеріальне забезпечення. Після укладення договору ОСОБА_2 належним чином не виконувала свої обов'язки, з часом все менше почала навідуватися до позивачки, забезпечувати її всім необхідним. У вересні 2014 року відповідачка побила її.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує умови договору, ОСОБА_3 просила суд розірвати договір довічного утримання.

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначала, що 03 липня 2007 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, відповідно до умов якого остання передала у її власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у м. Ходорові. Вона належно виконувала умови договору, придбала їй телевізор, регулярно сплачувала комунальні платежі, купляла продукти харчування, хоча ОСОБА_3 ставилася до неї зверхньо, часто влаштовувала скандали, виганяла її вночі з будинку. Після чергового скандалу у жовтні 2014 року вона залишила будинок позивачки, і з цього часу не здійснювала за нею догляд.

У зв'язку з неможливістю виконання договору довічного утримання, ОСОБА_2 просила суд залишити за нею право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 або стягнути з ОСОБА_3

42 468 грн 30 коп. матеріальних витрат та 20 тис. грн моральної шкоди; зобов'язати ОСОБА_3 повернути їй швейну машину «Подолка».

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області

від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 03 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений 03 липня 2007 року приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 994.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, оскільки ОСОБА_2 добровільно відмовилася від виконання договору довічного утримання.

Крім того, між сторонами діяли договірні правовідносини, які регулюються ЦК України, а умовами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено ЦК України відшкодування моральної шкоди у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, за касаційною скаргою на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 22 грудня

2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В.Юровська