Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Василенко В.В.

при секретарі Костроміній Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і пені по аліментах,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості і пені по аліментах.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 07.02.2011 року Черкаським районним судом Черкаської області винесене рішення по справі ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. В розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину, починаючи з 16 грудня 2010 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.

07.02.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-320, який виданий 15.02.2011 року. За весь час до подачі даного позову відповідач сплатив аліментів лише 2090 гривень і має заборгованість 31 612,5 грн.. Дана сума заборгованості по аліментів підтверджується довідками державного виконавця від 16.10.2014 року та 01.02.2015 року. Крім заборгованості по аліментам у відповідності ст..196 СК України відповідач повинен їй сплатити неустойку (пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. По її розрахунках розмір пені на квітень 2015 року становить 289 611,2 грн..

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_1 неодноразово змінювала свої позовні вимоги і відповідно останньої довідки державного виконавця прохала стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по аліментах станом на 01.02.2016 року 25 258,76 грн. та пеню в розмірі 9 794 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов ОСОБА_4 визнав частково, заборгованість по аліментах в сумі 25 258,76 грн. визнав, а пені за прострочення по сплаті аліментів не визнав та суду пояснив, що згідно повідомлення державного виконавця він повинен примусово сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_6 з 13.10.2014 року. Аліменти на дочку ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 він мав перестати сплачувати 2012 році по досягненню нею вісімнадцятирічного віку, але аліменти на неї продовжував сплачувати до 2014 року. Вважає, що законні підстави для нарахування та стягнення пені за несплату аліментів відсутні, в зв*язку з тим, що він не має постійного місця роботи і по можливості надає позивачці посильну матеріальну допомогу на утримання дітей.

Суд, заслухавши представника позивачки ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає що позов ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно рішення Черкаського районного суду від 7 лютого 2011 року ОСОБА_2 зобов*язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання дітей, дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 16.12.2010 року до досягнення дочкою ОСОБА_5 повноліття.

Згідно довідки старшого державного виконавця від 12.02.2016 року відповідач ОСОБА_2 станом на 01.02.2016 року має заборгованість по аліментам за минулий час, тобто з часу примусового виконання рішення суду по сплаті аліментів на меншу дитину сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25 258, грн..76 коп., що у відповідності до вимог ст..194 СК України повинна бути стягнута з відповідача ОСОБА_2.

Відповідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов*язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Згідно п. 22 постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 року №3 « Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст..196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 сума заборгованості по аліментах визначена виходячи із заробітку (доходу) платника за ч.2 ст.195 СК України , виходячи із середньої заробітної плати працівників в даній місцевості. Однак з довідки виданої державним виконавцем видно, що платник відповідач по даній справі ОСОБА_2 не маючи місця роботи з березня 2014 року по листопад 2015 року щомісячно сплачував аліменти на користь позивачки в розмірі 300 гривень щомісячно, а позивачка не надала суду доказів, що відповідач умисно не бажав сплачувати аліменти, хоч той посилався на відсутність роботи по стану свого здоров*я, тому суд вважає що позов в частині стягнення з відповідача пені по аліментах задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..ст.3,10,11,60,208,209,213-215 ЦПК України та ст..ст.194,195,196 СК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість по аліментам в розмірі 25 258 грн.76 коп..

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243 грн.60 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Василенко