Провадження № 2/161/2141/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак О.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Форас» до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що 19 вересня 2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Луцької філії був проведений аукціон з реалізації арештованого майна, а саме: холодильного обладнання та обладнання для обслуговування бази (лот №11), яке належить боржнику ОСОБА_5 «Форас», та знаходиться за адресою: Волинська область, смт. Любешів, вул. Бондаренка, 75. Результати проведеного аукціону оформлені протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 19.09.2012 року № 09-В/129/12/3-11. Переможцем даного аукціону став відповідач ОСОБА_4, у звязку з чим він придбав наступне майно: дві холодильні установки S9-6DT-400Х «Copeland» та S9-6 DT-350Х «Copeland», установку газування води, камеру холодильну КХС, камеру холодильну КХН, візок гідравлічний, штабілер, трансформаторну підстанцію КПТ-100/10. Вартість за якою було придбано майно становить 110000 грн. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 жовтня 2014 року проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, які були організовані та проведені приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Луцької філії 21.09.2012 року щодо холодильного обладнання та обладнання для обслуговування бази (лот №11) і яке належить боржнику ОСОБА_5 «Форас» та знаходиться за адресою: Волинська область, смт. Любешів, вул. Бондаренка, 75 визнано недійсними. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12.01.2015 року зазначене рішення Луцького міськрайонного суду від 27.10.2014 року залишено без змін. Питання щодо застосування наслідків правочину в судовому порядку не вирішувалось. Відповідач ОСОБА_6 не повернув позивачу придбане на аукціоні обладнання. В звязку з тим, що дане обладнання демонтоване та тривалий час використовувалось відповідачем, позивач вважає за доцільне вимагати у відповідача ОСОБА_4 відшкодувати вартість демонтованого та вивезеного обладнання, за цінами, які існують на момент відшкодування. На момент до суду, загальна вартість обладнання демонтованого та вивезеного обладнання становить 282100,00, а саме: холодильна установка S9-6DT-400Х «Copeland» - 117600 грн., холодильна установка S9-6 DT-350Х «Copeland» - 150400 грн., установка газування води 2200 грн., камера холодильна КХС 1400 грн., камера холодильна КХН 1200,00 грн., візок гідравлічний 1800 грн., штабілер -7500 грн. Просить суд застосувати наслідки недійсності прилюдних торгів,оформлених протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого майна від 19.08.2012 року № 09-В/129/12/3-11 та стягнути з відповідача на його користь вартість обладнання в розмірі 282100 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених в позовній заяві. Крім того, представник позивача зазначив, що не може пояснити чому сплачена відповідачем за майно сума не врахована при здійсненні розрахунку відшкодування вартості майна.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що позивач просить застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України. Проте відповідно до положень вказаної статті позивач має право вимагати повернення обладнання в натурі, а не стягнення вартості вказаного майна. На теперішній час відповідач не має змоги повернути позивачу придбане обладнання, оскільки у грудні 2012 року він продав вказане майно ОСОБА_7 На час здійснення продажу майна відповідач ОСОБА_4 мав повне право розпорядитися майном на власний розсуд, оскільки набув право власності на вказане майно на законних підставах, сплативши за нього обумовлену суму. Підставами визнання аукціону недійсним стало порушення державним виконавцем умов проведення аукціону, тобто аукціон визнаний недійсним не з вини відповідача ОСОБА_4 Крім того, позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що вартість вказаного ним майна складає саме 282100 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_5 «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Претсавник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача -Першого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області в судове засідання повторно не зявився. Причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 вересня 2012 року ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в особі Луцької філії був проведений аукціон з реалізації арештованого майна, а саме холодильного обладнання та обладнання для обслуговування бази (лот № 11), яке належить боржнику ОСОБА_5 «Форас» (позивачу) та знаходиться за адресою: Волинська область, смт. Любешів, вул. Бондаренка, 75.

За результати проведеного аукціону переможцем став відповідач ОСОБА_4П, даний факт підтверджується протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна від 19.09.2012 року № 09-В/129/12/3-11 (а.с. 5).

Крім того, з протоколу № 09-В/129/12/3-11 вбачається, що ОСОБА_4 придбав наступне майно: дві холодильні установки S9-6DT-400Х «Copeland» та S9-6 DT-350Х «Copeland», установку газування води, камеру холодильну КХС, камеру холодильну КХН, візок гідравлічний, штабілер, трансформаторну підстанцію КПТ-100/10. Вартість за якою було придбано майно становить 110000 грн. (а.с. 5).

Прилюдні торги за своєю правовою природою - це продаж майна, на яке звернуто стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, який запропонував за нього в ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів фактично укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів і продавець - відділ державної виконавчої служби в особі спеціалізованої організації, яка організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою, тобто відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину, зокрема, відповідно до ст. 215 ч. 1 ЦК України підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду від 27.10.2014 року прилюдні торги, які відбулись 19.08.2012 року з реалізації арештованого рухомого майна були визнані недійсними (а.с.6-9). При визнанні прилюдних торгів з реалізації арештованого рухомого майна недійсним, судом не вирішене питання щодо наслідків недійсності цього правочину.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12.01.2015 року рішення Луцького міськрайонного суду від 27.10.2014 року було залишене без змін (а.с.10-14).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Правові наслідки недійсності правочину закріплені ст.216 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу… Докази подаються сторонами на іншими особами, що приймають участь у справі.

Представником позивача жодних доказів на підтвердження цін на майно, щодо якого ТОВ «Форас» ставить питання про відшкодування вартості, в строки та в порядку, передбаченими ч. 1 ст. 131 ЦПК України, суду не надано, як і не надано жодних даних щодо характеристик майна в обсязі, достатньому для призначення судової товарознавчої експертизи.

Крім того, позивачем та його представником жодним чином не обґрунтована позиція щодо того, чому ним при здійсненні розрахунку розміру відшкодування вартості майна не враховано суму, сплачену ОСОБА_4 за придбане з аукціону майно, не надано належних та припустимих доказів щодо того, яка власне сума, за вирахуванням відповідних платежів та зборів, була перерахована кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

За таких обставин суд вважає, що задоволенні позовних вимог ТОВ «Форас» про стягнення вартості обладнання у розмірі 282100 грн. слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі ст.ст. 16, 216 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Форас» до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовити за необгрнутованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8