Справа № 680/153/15-ц
№ 2/680/1/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судових засідань - Стандрійчук М.П., Максимчуку С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - Новоушицька селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків,

встановив:

Позивачка звернулась до суду зі вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з 1983 року є власником будинку в АДРЕСА_1, до якого при купівлі-продажі належала земельна ділянка де були розташовані сарай, господарська будівля та ще деякі дрібні дерев'яні прибудови, кролятники, сарай на вугілля.

15 березня 2006 року позивачка звернулася до Новоушицької селищної ради із заявою про приватизацію земельної ділянки, якою вона користується більше 20 років.

05 січня 2007 року позивачці було надано дозвіл на виготовлення проекту щодо відведення земельних ділянок в приватну власність та 20 червня 2007 року Новоушицькою селищною радою було прийнято рішення про затвердження документації із землеустрою.

15 серпня 2007 року ОСОБА_3 отримала державний акт на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1.

Відповідач самовільно переніс загорожу вище на 6 метрів, при цьому викорчував дерева: три абрикоси, дві вишні, кущі смородини і грядку полуниці, а тому просить суд повернути їй частину земельної ділянки, яку той самовільно захопив та визначити суму пошкодженого майна - огорожі, дерев, кущів та моральних збитків у супроводі лікувальних наслідків у межах 17000 гривень.

Позивачка та її представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти позову заперечили, пояснили, що у передбаченому законом порядку відповідач отримав земельну ділянку для будівництва гаража по АДРЕСА_1 в смт.Нова Ушиця. Жодних дій стосовно захоплення земельної ділянки та майна позивачки він не вчиняв, а відтак просив у позові відмовити.

Представник третьої особи у судовому засіданні у задоволені вимог за позовом просив відмовити, пояснив, що відповідач отримав земельну ділянку для будівництва гаража, ніякого захоплення чужої земельної ділянки не здійснював.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, показання свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Рішенням Новоушицької селищної ради за №20 від 20 червня 2007 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 площею 0,0304 га для ведення особистого селянського господарства та вирішено видати їй державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0304 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Рішенням Новоушицької селищної ради за №9 від 21 березня 2013 року ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування індивідуальних житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) 0,05 га.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03 липня 2013 року підтверджується належність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0537 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3.

ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 березня 2008 року.

Рішенням Новоушицької селищної ради №10 від 25 квітня 2014 року ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність орієнтовною площею 0,0050 га для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земель комунальної власності, яка відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 вересня 2014 року підтверджується належність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0086 га для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер НОМЕР_4.

Відповідно до акта обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 02 грудня 2014 року ОСОБА_3 самовільно займає частину земельної ділянки, з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_4

Згідно із повідомленням відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №0-2216-0.3-1511/2-15 від 04 червня 2015 року:

земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_1 відомості про реєстрацію у Національній кадастровій системі відсутні;

земельна ділянка із кадастровим номер НОМЕР_3 дата реєстрації у Національній кадастровій системі 25.04.2013 р., на ОСОБА_3;

земельна ділянка із кадастровим номером НОМЕР_4 дата реєстрації у Національній кадастровій системі 31.07.2014 р., на ОСОБА_4

Відповідно до повідомлення відділу Держземагенства у Новоушицькому районі № К-316/0-308/6-15 від 03 червня 2015 державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0304 га за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_3, однак на даному державному акті відсутній підпис голови Новоушицької селищної ради та печатка.

Згідно із повідомленням відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі №99-28-99.3-225/2-16 від 05.02.2016 року, державний акт НОМЕР_5 виданий 15 серпня 2007 року ОСОБА_3, із кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 15 серпня 2007 року за №4, відомості про цю земельну ділянку до національної кадастрової системи невнесені, оскільки таке почали з серпня 2012 року. ОСОБА_3 до реєстратора за цією послугою не зверталася, проте державний акт має реєстраційний номер, тому повністю підтверджує право власності.

За ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому нормами ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ст.11 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи у межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано жодних доказів порушення її права власності на земельну ділянку зі сторони відповідача, а актом обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 02 грудня 2014 року підтверджується зворотне.

Крім цього, позивачка правом ініціювання перед судом, після додатково роз'яснення вимог ст.10 ЦПК України, на вчинення процесуальних дій, зокрема проведення земельно-технічної експертизи не скористалася, тому позов за таких підстав, у частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодження речі.

Відповідно до ст.ст.1166, 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З врахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну відшкодування завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Позивачка не подала жодних доказів, які б підтверджували, що матеріальну шкоду завдано діями відповідача, як і сам факт такої.

Також позивачкою не доведені обставини, які б підтверджували наявність та ступінь моральної шкоди, якої їй завдано порушенням права власності відповідачем, а тому вимоги щодо стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди не підлягають до задоволення.

Самі по собі обставини викладені в позові, пояснення позивачки та її представника про порушення права власності й завдання шкоди, без підтвердження цього іншими доказами, не можуть бути мінімально необхідними та достатніми підставами для задоволення позову, а відтак у такому слід відмовити за його недоведеністю в цілому.

На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1192 ЦК України, ст.158 ЗК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 57 - 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - Новоушицька селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. І. Яцина