РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Панас О.В.

при секретарі Корнійчук А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 Страхова компанія Крона - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Страхова компанія Крона про відшкодування матеріального збитку , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав до Рівненського міського суду позов до Страхова компанія Крона про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в результаті ДТП, яка мала місце 17 січня 2013 року приблизно о 16 год. 45 хв. на вул. Млинівська, в м.Рівне, сталося зіткнення автомобілів Mersedes-Bens Actros 2535, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який належить ТзОВ Санком та автомобіля Opel Astra 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що належить ОСОБА_6

В результаті ДТП водій автомобіля Opel Astra 1.4 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Просив стягнути з СК «Крона» на його користь матеріальний збиток в сумі 40406,00 грн. та витрати на лікування в сумі 1196,70 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в межах його доводів та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов та обґрунтування позовних вимог підтримав повністю за обставин викладених у позовній заяві. Просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальний збиток в сумі 40406,00 грн. та витрати на лікування в сумі 1196,70 грн.

Представник відповідача ПАТ СК Крона в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи. Вважає позовну заяву ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 17 січня 2013 року приблизно 16 год. 45 хв. по вул. Млинівська, в м.Рівне, відбулося зіткнення автомобілів Mersedes-Bens Actros 2535, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5, який належить ТзОВ Санком та автомобіля Opel Astra 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що належить ОСОБА_6

В результаті ДТП водій автомобіля Opel Astra 1.4 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Встановлено, що ОСОБА_1 на законних підставах керував автомобілем Opel Astra 1.4, який належить ОСОБА_6, та 17 січня 2013 року потрапив у дорожньо-транспортну пригоду з вини водія автомобіля Mersedes-Bens Actros 2535 - ОСОБА_5, який належить ТзОВ Санком даний факт підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2013 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП України.

Як розяснено в п.13 Постанові № 4 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки " враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обовязки щодо однієї зі сторін.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 має право вимоги щодо відшкодування йому завданого збитку.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 14.02.2013 р. за № 5, який проводив експерт ОСОБА_7,який має право проведення судових експертиз за спеціальністю 12.2., свідоцтво МЮ № 264 від 30.07.2007р., вартість відновлювального ремонту, автомобіля Opel Astra 1.4, що належить ОСОБА_6, на підставі реєстраційного свідоцтва, з врахування коефіцієнту фізичного зносу, становить 40406,00 грн. Вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля в результаті його пошкодження в ДТП становить 40548,53 грн. Під час проведення огляду пошкодженого автомобіля Opel Astra 1.4 був присутній директор ПАТ Страхової компанії Крона - ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Звіт експерта сторони не оскаржували, а тому суд зазначений висновок приймає до уваги.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 3 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 цього Закону обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір страховому бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.

У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обовязку зясовується у суді, у звязку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільна-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Зважаючи на те, між ТзОВ Санком та ПАТ Страховою компанією Крона укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, обовязок відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до договору (страховий поліс АВ/9100629 від 05.11.2012 року, який було оглянуто судом а.с.28) лежить на страховику, який зобовязаний відшкодувати її в межах, передбачених договором та законодавством.

Приймаючи до уваги те, що сума матеріального збитку, яку просить позивач відшкодувати становить 40406,00 грн. є меншою від передбаченого договором ліміту відповідальності, що становить 50000 грн., є підстави стягнення на користь ОСОБА_1 вказаної суми з відповідача - страховик ПАТ Страхова компанія Крона.

Зі змісту ст.ст. 12, 35 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (500 грн.), що має бути компенсована у повному обсязі страхувальником або особою, відповідальність якого застрахована, потерпілому, одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Таким чином, з ПАТ Страхова компанія Крона на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення 39906,00 грн. з розрахунку 40406,00 грн. 500 грн. = 39906, 00 грн.

АТ СК «Крона» як доказ своїх доводів надало до суду Висновок експерта № 13 від 25.02.2013р., згідно якого на поставлене питання щодо визначення матеріального збитку завданого власнику автомобіля Opel Astra», встановлено збиток в сумі 28 204,70 грн. Зазначена експертиза містить в собі розрахунок відновлювального ремонту, який становить 42245,17 грн. без врахування вартості автомобіля. Проте у висновку експерта вказана сума збитку не вказана.

Так, відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV , у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо

транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При призначенні та проведенні зазначеної експертизи вказане положення закону враховано не було, чим порушене право володільця транспортного засобу на відшкодування завданої шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу . З зазначених підстав суд не приймає до уваги висновок експерта № 13 від 25.02.2013р.

Звіт ТОВ «Експерт-центр ТАНДЕМ» № .01.2013р.-05.02.2015р., який наданий суду у виді ксерокопії, суд до уваги не приймає з тих підстав, що при його складанні не був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та не сповіщені про його складання ні власник ні володілець транспортного засобу. Зазначений доказ суд визнає недостовірним.

Крім того, в наслідок ДТП було завдано шкоду здоровю потерпілого ОСОБА_1, а саме перенесено травми та ушкодження і він змушений був звертатися за медичною допомогою до лікарні. В період з 17.01.2013 року по 24.01.2013 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом струс головного мозку, забій грудної клітини зліва, забій лівого плеча та був виписаний з записом продовжує хворіти, що підтверджується листком непрацездатності та епікризом..

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч.2 цієї статті.

Пункт 2 статті 1187 ЦК України встановлює, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

На підтвердження своїх доводів щодо понесених витрат на лікування ОСОБА_1 надав до суду квитанції (а.с. 18-19).

Оглянувши зазначені докази, суд прийшов до висновку, що вимога ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування підлягає до задоволення частково, та стягнення витрат за кт- голови, кт-легень в сумі 729 грн. згідно квитанції № 31 від 18.01.2013р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60-64, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ Страхова компанія Крона Код на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 39906 ( тридцять девять тисяч девятсот шість ) гривень 00 коп., та витрати, повязані з лікуванням в сумі 729 (сімсот двадцять девять) грн.. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас