Справа № 195/364/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2016 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., при секретарі Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,3035 га, кадастровий номер -01-002-0269, яка розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області і належала ОСОБА_3, відповідно до Державного акта на земельну ділянку серії ЯЖ №830877, зареєстрованого за № 1375.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2012 року у м.Марганець Дніпропетровської області померла ОСОБА_3, смерть якої зареєстрована відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області актовий запис № 633.

Зі смертю ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 10.3035 га., що розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Право власності спадкодавця на належну їй земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 830877.

На належну їй на праві власності земельну ділянку ОСОБА_3 залишила заповіт на користь позивача.

Заповіт посвідчено 28 липня 2009 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 976.

Але, коли позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, при реєстрації заяви нотаріус повідомив, що спадкодавцем ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку 18.01.2012 року складено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 80, на ім'я ОСОБА_2. Тому, державний нотаріус Марганецької ДНК в.о.Томаківської державної нотаріальної контори, постановою від 30.09.2015 року, відмовив йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 року визнано недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї психічного тиску з боку ОСОБА_2, посвідчений Державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 18.01.2012 року, зареєстрований в реєстрі за №80, яким вона призначає спадкоємцем належної їй на праві приватної власності земельної ділянки площею 10,3035 га, розташованої на території Вищетарасівської сільської ради, Томаківського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 року застосовано поворот виконання рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2013 року, ухваленого по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Марганецької міської ради Дніпропетровської області та Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом, на виконання якого було зареєстровано право власності на земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,3035 га, кадастровий номер :01:002:0269, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 54, яка розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, шляхом скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно проведеної 14.08.2013 року, номер запису: 2162879, Реєстраційною службою Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

15 березня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку.

Державний нотаріус Марганецької ДНК в.о.Томаківської державної нотаріальної контори, постановою від 15 березня 2016 року, відмовив позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, а саме у нього відсутній оригінал Державного акту на земельну ділянку належну ОСОБА_3 і місцезнаходження його йому невідоме, та запропонував звернутися до суду для вирішення питання реалізації спадкового права.

Дана обставина підтверджується наявною у позивача зазначеною постановою від державного нотаріуса.

Відповідно до листа Відділ Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області від 31.03.2016 року за вих.№ 99-421-99.4-889/2-16, у власності гр.-ки ОСОБА_3 на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області знаходилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,3035 га, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 830877; надав належним чином завірену копію зазначеного Державного акта на земельну ділянку; у зв'язку з припиненням з 23.08.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та видачі їх дублікатів, позивач не має змоги отримати дублікат Державного акта на право власності на земельну ділянку.

Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_3 являлася власником зазначеної земельної ділянки, а після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку і місцезнаходження його йому не відоме.

Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначено, що наполягає на позовних вимогах.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду також заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому зазначив, що проти даного позову не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, а саме: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії I-КИ №475180; заповітом, який посвідчено 28 липня 2009 року приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 976, зі змісту якого ОСОБА_3 заповідала позивачу належну їй земельну ділянку, що розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, розміром 10,3035 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Факт належності спірного майна ОСОБА_3 підтверджується матеріалами справи, а саме: копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ №830877, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1375; висновком про вартість земельної ділянки, відповідно до якого, вартість земельної ділянки становить 105 404,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог глави 10 пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 позивач не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутній правовстановлюючій документ, а саме відсутній оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку належну ОСОБА_3.

Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_3 являлася власником зазначеної земельної ділянки, а після її смерті позивач має право на отримання спадщини за заповітом навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал правовстановлюючого Державного акта на зазначену земельну ділянку і місцезнаходження його позивачу не відоме.

Після померлої ОСОБА_3 державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори в.о. Томаківської ДНК була відкрита спадкова справа №374/2012, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 20.04.2016 р. за вих. №546/01-16, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 43632090 від 19.04.2016 р.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2015 року суд вбачає, що державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори в.о. Томаківської ДНК ОСОБА_5, дійсно було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове вищезазначене майно, з причини ненадання правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, оригіналу Державного акту на зазначену земельну ділянку належну ОСОБА_3

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до позивача у справі, як спадкоємця за заповітом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна.

Виходячи з наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60,194, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1233, 1234, 1247, 1251, 1268, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 10,3035 га, кадастровий номер -01-002-0269, яка розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області і належала ОСОБА_3, відповідно до Державного акта на земельну ділянку серії ЯЖ № 830877, зареєстрованого за №1375.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя: Д.М.Скрипченко