Справа № 460/2247/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2016

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді: Гоцко В.І.

при секретарі: Охримчук І.С.

з участю представника стягувача: ОСОБА_1,

представника боржника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестТорг-2» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду , -

в с т а н о в и в :

06 липня 2015 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшло клопотання ТзОВ «ВестТорг-2» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду - Арбітражного суду Свердловської області по справі №А60-44110/2014 про стягнення з Закритого акціонерного товариства «ТС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестТорг-2» 4939300 рублів, що еквівалентно за офіційним курсом Національного банку України, станом на 02 липня 2015 року 1870018,98 гривень, а також стягнути 47696,50 рублів, що еквівалентно за офіційним курсом Національного банку України, станом на 02 липня 2015 року, 18057,89 гривень на відшкодування витрат по сплаті державного мита.

На виконання вимог ст.395 ЦПК України, копія клопотання з додатками матеріалів була скерована на адресу боржника.

10 вересня 2015 року, до суду було надано письмові заперечення на клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, які представник боржника мотивує неналежним повідомленням його про розгляд справи в Арбітражному суді Свердловської області.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.390 ЦПК України, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких, надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та виконання рішень судів Російської Федерації передбачено Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, що укладена у Нью-Йорку у 1958 році, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у місті Мінську 22 січня 1993 року, що ратифікована Верховною Радою України та Угодою про порядок вирішення спорів, пов»язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у місті Києві 20 березня 1992 року.

Частиною 2 п.2 ст.396 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не може бути задоволено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

З повідомлення Господарського суду Львівської області на запит Закритого аціонерного товариства «ТС» від 21 серпня 2015 року вбачається, що станом на сьогодні у Господарському суді Львівської області не було на розгляді судових доручень Арбітражного суду Свердловської області (Російська Федерація) про вручення ЗАТ «ТС» (Україна) судових документів у справах за позовом ТзОВ «ВестТорг-2 (Росія) до ЗАТ «ТС» (Україна).

На підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у місті Мінську 22 січня 1993 року та Угоди про порядок вирішення спорів, пов»язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у місті Києві 20 березня 1992 року, представнику ЗАТ «ТС» за його юридичною адресою, слід було вручити копію ухвали Арбітражного суду Свердловської області про прийняття позовної заяви і про призначення попереднього судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, Арбітражним судом Свердловської області було винесено рішення, яким задоволено позов ТзОВ «ВестТорг 2» та вирішено стягнути з ЗАТ «ТС» 4939300 рублів за користування позикою, а також вирішено стягнути 47696,50 рублів витрат по сплаті державного мита.

Цього ж дня, судом було видано виконавчий лист по справі, а у тексті рішення Арбітражного суду Свердловської області зазначено, що відповідач не з»явився, відзив на позовну заяву не надав.

Наведене свідчить про неналежне повідомлення сторони, щодо якої постановлено рішення іноземної держави про судовий розгляд, в матеріалах клопотання є копії рекомендованих повідомлень, але на думку суду, суперечать вимогам Мінської Конвенції, Київської угоди, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що укладена державами-членами Співдружності Незалежних Держав у місті Мінську 22 січня 1993 року, яка ратифікована Верховною Радою України, Угодою про порядок вирішення спорів, пов»язаних із здійсненням господарської діяльності, яка підписана урядами держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у місті Києві 20 березня 1992 року, ст.ст.390-398 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

клопотання Товариства зобмеженою відповідальністю «ВестТорг-2» про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - арбітражного суду Свердловської області по справі №А60-44110/2014 про стягнення з Закритого акціонерного товариства «ТС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВестТорг-2» 4939300 рублів, що еквівалентно за офіційним курсом Національного банку України, станом на 02 липня 2015 року 1870018,98 гривень, а також стягнути 47696,50 рублів, що еквівалентно за офіційним курсом Національного банку України, станом на 02 липня 2015 року, 18057,89 гривень на відшкодування витрат по сплаті державного мита, відхилити.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Львівської області, через Яворівський районний суд Львівської області.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнані в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.