АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів: - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року скасувати та поновити провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є невмотивованою, унеможливлює реалізацію права позивача на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення справи. Зазначала, що підставою для пред'явлення позовних вимог про визнання простого векселю та авалю недійсними у іншій справі, до розгляду якої було зупинено вказану справу, є те, що простий вексель не має вексельної сили у зв'язку з дефектом форми - відсутність обов'язкових реквізитів. Зупиняючи провадження у даній справі до вступу в законну силу рішення суду у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ТОВ « Е.Р.А.» про визнання простого векселя та авалю недійсними, суд не врахував, що, згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання практики розгляду

спорів, пов'язаних з обігом векселів», вимога векселедержателя про виконання вексельного зобов'язання, пред'явлена на підставі документа, що не відповідає формі та не містить обов'язкових реквізитів, підлягає відхиленню судом незалежно від пред'явлення позову про визнання векселя таким, що не має вексельної сили. Таким чином, при розгляді даної справи суд самостійно повинен з'ясувати наявність або відсутність у документа, за яким просять здійснити стягнення, вексельної сили, а не зупиняти провадження до розгляду іншої справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився. про день та час слухання справи судом повідомлявся апеляційним судом у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.08. 2015 року ОСОБА_4 поштою направила на адресу Дніпровського районного суду м.Києва позов до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за простим векселем серії АА № 2076307, виданим ОСОБА_6 ТОВ « Е.Р.А.» з датою погашення 30.05.2013 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 14 серпня 2015 року було відкрито провадження у даній справі.

16 березня 2016 року представник відповідача ОСОБА_6ОСОБА_7 подав клопотання про зупинення провадження у даній справі, посилаючись на те, що 05 лютого 2016 року Солом'янським районним судом м. Києва відкрито провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ТОВ « Е.Р.А.» про визнання простого векселя та авалю, за якими позивач просить стягнути борг у даній справі, недійсними.

Задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_6 та, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення, яке буде ухвалене у справі про визнання недійсними простого векселю та авалю може суттєво вплинути на розгляд даної справи про стягнення заборгованості за борговим документом (векселем).

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за борговим документом (векселем) серія АА № 2076307 на суму 531093,00 грн..

Зазначала, що вона, як аваліст, оплатила повну вартість вимоги за даним векселем Товариству з обмеженою відповідальністю «Е.Р.А.», а тому набула права зворотної вимоги до векселедавця ОСОБА_6.

Представником відповідача по справі ОСОБА_6ОСОБА_7 було подано клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що в провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Е.Р.А.» про визнання простого векселю серія АА № 2076307 на суму 531093,00 грн. та авалю недійсними.

З наданої суду копії ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 дійсно звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_4, у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пункт 3 частини 1 статті 203 ЦПК України визначає, що у випадку, встановленому п. 4 ч. 1 ст. 201 цього Кодексу, провадження зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України у п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз'яснив, що, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції правильно встановив, що розгляд цивільної справи, предметом позову за якою є стягнення заборгованості за простим векселем серія АА № 2076307 на суму 531093,00 грн. на користь аваліста ОСОБА_4, неможливий до вирішення питання щодо дійсності або недійсності вказаного боргового документу та вчиненого на ньому авалю, що є предметом спору в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Е.Р.А.» про визнання простого векселю серія АА № 2076307 на суму 531093,00 грн. та авалю недійсними .

Таким чином, оскільки інша справа, до розгляду якої зупинено провадження, стосується основної підстави, на якій ґрунтуються позовні вимоги ОСОБА_4, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заявленого представником відповідача клопотання та зупинення провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом при вирішенні клопотання не було досліджено предмет та підстави позову ОСОБА_6 про визнання векселя недійсним та не враховано, що у випадку встановлення судом невідповідності пред'явленого векселя вимогам щодо форми та обов'язкових реквізитів, суд відхиляє позов про стягнення заборгованості за векселем незалежно від пред'явлення позову про визнання векселя недійсним, а тому суд самостійно повинен вирішити дане питання без зупинення провадження, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так, відповідно до роз»ясень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів», вимога векселедержателя про виконання вексельного зобов'язання, пред'явлена на підставі документа, що не відповідає формі та не містить обов'язкових реквізитів, підлягає відхиленню судом незалежно від пред'явлення позову про визнання векселя таким, що не має вексельної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулася до суду даним позовом, посилаючись на те, що за векселем АА № 2076307 на суму 531093,00 грн. є авалістом та на вимогу законного володільця цінного паперу сплатила всю суму зобов'язання, а тому набула права зворотної вимоги до векселедавця ОСОБА_6.

Звертаючись з позовом до Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 заявляв не лише про недійсність простого векселю АА № 2076307 на суму 531093,00 грн. в зв'язку з наявністю дефектів форми, а й ставив вимогу про визнання недійсним вчиненого на векселі авалю, як такого, що вчинений без його відома та порушує права ОСОБА_6 як векселедавця.

Тобто, поданий ОСОБА_6 позов не обмежений лише доводами щодо невідповідності боргового документа вимогам щодо форми та обов'язкових реквізитів, а й містить окремо доводи щодо визнання недійсним вчиненого на векселі авалю.

Таким чином, вирішення справи про недійсність авалю беззаперечно впливає на вирішення справи про стягнення заборгованості на користь аваліста ОСОБА_4, в той час як вимоги щодо встановлення дійсності чи недійсності авалю в даній справі не заявлялися та судом не розглядаються.

Твердження апеляційної скарги про те, що зупинення провадження у справі призводить до затягування судового процесу та порушення розумних строків розгляду справи не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки, в силу вимог статті 71 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

В пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що час, який минув з моменту зупинення провадження у справі і до його відновлення, не включається до строку розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: