РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9160/14-ц

пр. № 2/759/61/16

19 травня 2016 року

Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Васюрі Я.В

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який в судовому засіданні остаточно уточнила, посилалася на те, що 22 жовтня 2012року вона за договором позики передала ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 11600доларів США та 65000грн., що було еквівалентно 7965доларів США, а всього 19565доларів США. За домовленістю зазначену суму позики ОСОБА_6 зобов'язався повернути до 22 жовтня 2013року. В договорі позики від 22.10.2012р. між позивачем та ОСОБА_6 було визначено грошовий еквівалент 650000грн. в іноземній валюті, а саме в доларах США, саме тому в розписці поруч з сумою 65000грн. написано 7965доларів США (7965х8,16 комерційний курс гривні відносно долара США станом на 22.10.2012р.). Тому сторони домовились, що загальна сума позики буде повернена до 22.10.2013р. в доларах США або в гривні до офіційного курсу долара США на день платежу. 18.07.2013р. позивач передала за договором позики ОСОБА_6 грошову суму у розмірі 158600грн., що за комерційним курсом гривні відносно долара США станом на 18.07.2013р. (8,15грн. за 1 долар США) було еквівалентно 19460доларів США. Таким чином, в договорі позики від 18.07.2013р. між позивачем та ОСОБА_6 також було визначено грошовий еквівалент 158600грн. в доларах США в сумі 19460доларів США. Тому сума, яку ОСОБА_6 повинен був повернути позивачу за цим договором, повинна була визначатися за офіційним курсом долара США на день платежу. Отже ОСОБА_6 мав би сплатити позивачеві суму позики відповідно до наданих розписок у розмірі 39025доларів США - це загальна сума позики за двома договорами в доларовому еквіваленті, що по курсу НБУ станом на 19 травня 2016року на рівні 25,26грн. за 1 долар США становить 985771грн.50коп. 29.10.2013р. ОСОБА_6 помер , не виплативши боргу за договорами позики. Після смерті ОСОБА_6 все його майно перейшло його дітям - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відповідачі як спадкоємці ОСОБА_6 зобов'язані сплатити заборгованість за договорами позики на користь позивача у доларовому еквіваленті в сумі 39025доларів США, що по курсу НБУ станом на 19 травня 2016року на рівні 25,26грн. за 1 долар США становить 985771грн.50коп. Просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь половину цієї суми в розмірі 492885грн.75коп. (чотириста дев'яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять грн..)75коп., а також з ОСОБА_5 на її користь аналогічну суму, а також стягнути з них солідарно на її користь судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечував, посилаючись на те, що на думку відповідачів їх батько ОСОБА_6 борг позивачці повернув. Крім того, відповідач ОСОБА_4 звернулася до ОСОБА_1 з зустрічною позовною заявою, просила суд визнати недійсним договір позики укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що оформлений розписками від 22.10.2012р. та 18.07.2013р. В обґрунтування позову посилалася на те, що ОСОБА_6 мав інвалідність, через хворобу на цукровий діабет у серпні 2008році йому було проведено ампутацію лівої нижньої кінцівки на рівні голені. Весь час він проводив дома, в їх присутності позивач ОСОБА_1 ніколи не давала ніяких коштів ОСОБА_6 , до дому до ОСОБА_6 вона також не могла зайти, оскільки ОСОБА_6 не зміг би дійти до дверей сам. ОСОБА_1 не мала джерела отримання таких коштів, які начебто передала батьку. Сукупність наведених фактів свідчить як про відсутність вільного волевиявлення у ОСОБА_6 при написанні розписок так і про відсутність спрямування на реальне настання наслідків, що обумовлені розписками, оскільки ніяких коштів ОСОБА_6. від ОСОБА_1 не отримував взагалі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Як вбачається із розписки датованої 22.10.2012р. ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_1 строком на один рік 11600дол.СЩА та 65000грн., рядом з якою зазначена сума 7965дол.США, тобто було визначено еквівалент 65000грн. на момент укладення договору позики в доларах США(7965х8,16 комерційний курс гривні відносно долара США станом на 22.10.2012р.). Як вбачається із розписки датованої 18.07.2013р. ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_1 158600грн., що за комерційним курсом гривні відносно долара США станом на 18.07.2013р. (8,15грн. за 1 долар США) було еквівалентно 19460доларів США./а.с.10 т.1/ Загальна сума позики по двом розписками становить 39025доларів США./а.с.10 т.1/

У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що їх батько ОСОБА_6 ніяких коштів не отримував, а якщо отримував , то він повернув всі суми позивачці, оскільки будь-яких доказів на підтвердження повернення боргу ОСОБА_6 ОСОБА_1 суду не надали.

Згідно висновку експертів за №3575/3576/15-32 від 17.08.2015р. за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи рукописні текси розписок від імені ОСОБА_6 від 22.10.2012р. та від 18.07.2013р. (крім рукописних записів «под 4% месячных» та «общая сума 39025дол.) виконані однією особою -ОСОБА_6./а.с.37-55/

Тобто вищезазначений висновок спростовує доводи відповідачів про те, що їх батько ОСОБА_6 не брав грошей у позивачки і не міг написати вищезазначені розписки.

Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд не приймає до уваги посилання представник відповідачів на те, що в розписці від 18.07.2013р. не вказано термін повернення боргу.

Згідно ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. /а.с.90/

Після його смерті його доньки - відповідачі по справі ОСОБА_4, ОСОБА_5 20.12.2013р. звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини./а.с.88-89/

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Допитаний в залі судового засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що він був приятелем ОСОБА_1 Вона оформила на нього довіреність представляти її інтереси, на початку 2014р. він ходив по місцю проживання відповідачів, йому відчинила двері ОСОБА_5. Він представив розписку їх батька про те, що він взяв в борг гроші. При цьому була присутня її сестра ОСОБА_4 Вони сказали, що проконсультуються з юристом і що гроші віддавати не будуть.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 не заперечувала того факту, що вона відчиняла двері ОСОБА_7 і що він дійсно приходив до них до дому.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що у встановлений законом 6-ти місячний строк позивач через свого представника ОСОБА_7 зверталася в усній формі до відповідачів про повернення їй боргу.

Посилання відповідачів , що у ОСОБА_1 не було коштів, які б дозволяли їй дати в борг ОСОБА_6 зазначені в розписках суми спростовуються виписками з ПАТ «Укргазбанку», із яких вбачається, що ОСОБА_1 були відкриті рахунки на суму 654725грн.76коп. та на суму 24793грн.64коп./а.с.231-233 т.1/

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1, які підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст.88 ЦПК україни суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1832грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дві грн.) Суд стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1832грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дві грн.)

Керуючись вимогами ч.2 ст.530, ч.1 ст.625, ст.ст.1046, 1047, 1216, 1219, ч.2 ст.1281, ч.1 ст.1282 ЦК України, ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ід.н.НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ід.н. НОМЕР_1) 492885грн.75коп. (чотириста дев'яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять грн.)75коп. та судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1832грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дві грн.), а всього 494717грн.75коп. (чотириста дев'яносто чотири тисячі сімсот сімнадцять грн.75коп.).

Стягнути з ОСОБА_5, ід.н. НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1,ід.н. НОМЕР_1) 492885грн.75коп. (чотириста дев'яносто дві тисячі вісімсот вісімдесят п'ять грн.)75коп. та судові витрати по справі судовий збір в розмірі 1832грн. (одна тисяча вісімсот тридцять дві грн.), а всього 494717грн.75коп. (чотириста дев'яносто чотири тисячі сімсот сімнадцять грн.75коп.).

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя