У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого боржник отримала кредит у розмірі 23 998 грн строком користування до 21 березня 2013 року із сплатою 9,99 % річних.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги за вказаним кредитним договором.

Взяті на себе кредитні зобов'язання боржник належним чином не виконувала, станом на 21 серпня 2015 року за ОСОБА_4 утворилася кредитна заборгованість у розмірі 28 877 грн. Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило позов задовольнити.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 5 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 28 877 грн 10 коп. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 21 березня 2013 року, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 19 881 грн 36 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 2 293 грн 98 коп. і заборгованості по нарахованій і несплаченій комісії у сумі 6 701 грн 76 коп. та стягнуто судовий збір в сумі 2 557 грн 80 коп.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 отримала у касі банку 20 тис. грн, про що свідчить заява на видачу готівки від 21 березня 2013 року № 7, яка спростовує доводи відповідача про неотримання кредитних коштів.

Згідно із ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки ОСОБА_4 не виконала взятих на себе кредитних зобов'язань, тому вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення кредитної заборгованості на свою користь є обґрунтованими.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

В.А.Черненко