Провадження № 2/537/163/2016
Справа № 537/5035/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2016 р. м. Кременчук

Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степура А.А., за участю секретаря судового засідання Грицькової Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті вчинення правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд винести рішення, яким стягнути на його користь з ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. завданої в результаті вчинення правопорушення. Стягнути на його користь з ОСОБА_2 витрати понесені ним у звязку з наданням правової допомоги в сумі 2000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 31 серпня 2014 року о 16.40 год. в м.Кременчуці по вул. 60 років Жовтня, на зупинці «Водоканал» водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення з мотоциклом SUZUKI SV 100реєстраційний номер ВІ 2283АА під його керуванням. Винним в скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_2 відповідно до постанови Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 5.06.2015 року. В результаті пригоди, що мала місце 31.08.2014 року було суттєво пошкоджено мотоцикл SUZUKI SV 100реєстраційний номер ВІ 2283АА власником якого являється його батько ОСОБА_3, а він отримав численні тілесні ушкодження, які згідно до висновку експерта № 1102 від 16.09.2014 року віднесені до легких тілесних ушкоджень. З приводу отриманих тілесних ушкоджень він проходив лікування вартість якого була йому відшкодована ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» в розмірі 1905,39 грн., що підтверджується відповідним листом страховика. Цивільно правова відповідальність ОСОБА_2М була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно страхова компанія» згідно з договором (полісом) обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 1 липня 2014 року № 1961-1 У, що і стало підставою для отримання ним страхового відшкодування за шкоду, завдану йому здоровю. Після набрання чинності постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 5.06.2015 року він як особа, що потерпіла від вчинення ОСОБА_2 протиправного діяння, звернувся до страхової компанії з вимогою про відшкодування завданої йому в результаті ушкодження здоровя шкоди. За його заявою страхова компанія здійснила виплату на його користь страхового відшкодування в сумі 1905,39 грн., платіжним дорученням № 1466 від 30.09.2015 року за шкоду заподіяну життю та здоровю, а саме відшкодовано витрати на його лікування. Будь які кошти на відшкодування йому моральної шкоди , завданої в результаті протиправного діяння та спричинення в результаті цього шкоди здоровю, страховиком на його користь не сплачувалися, хоч він і надавав до страхової компанії документи на підтвердження факту отримання ним тілесних ушкоджень. Найбільш моральної шкоди йому було завдано безпосереднім винуватцем ДТП ОСОБА_2 Завдана йому в результаті його неправомірних дій моральна шкода полягає в тому, що протягом значного часу та й на даний час він відчуває фізичний біль від отриманих травм. Процес реабілітації є досить тривалим, на повне відновлення свого фізичного стану йому необхідно витрачати багато зусиль. На даний час він відчуває страх перед транспортними засобами, оскільки до випадку, що мав місце 31.08.2014 року він до ДТП не потрапляв. Такий фактор негативно впливає на його емоційно психологічний стан, перешкоджає відновленню звичного для його способу життя. Окрім того, він втратив засіб для пересування, який був наданий йому його батьком ОСОБА_3 та внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 він був понівечений і зовсім не придатний для використання. З моменту скоєння ДТП і до цього часу ОСОБА_2 навіть не приніс йому свої вибачення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5. позов підтримала у повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені , представник позивача додатково зазначила, що завдані позивачу в результаті ДТП тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, переломів призвели до тривалого лікування та реабілітації позивача, в цей час ОСОБА_1 піддавався моральним стражданням враховуючи порушення його режиму життя та неможливістю вести звичайний порядок у спілкуванні з оточуючими та навчанні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав суду свої заперечення проти позову, а саме те, що позовні вимоги позивача являються частково безпідставними та необґрунтованими в силу того, що останній не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначенні в позові щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки , а тому позов підлягає до задоволення частково. 5 червня 2015 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.. 124 КУпАП якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за наступних обставин 31.07.2014 року о 16.40 год. по вулиці 60 років Жовтня у м.Кременчуці в районі зупинки громадського транспорту «Водоканал» сталася ДТП за участю мотоцикла SUZUKI SV 100реєстраційний номер ВІ 2283АА під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП відбулося зіткнення транспортних засобів водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Зазначаючи ціну позову у 20000 грн. Позивач обґрунтовує, що переніс сильні душевні потрясіння, відчуває фізичний біль від отриманих травм, на повне відновлення сил необхідно витрачати багато зусиль, порушено звичайний спосіб життя, оскільки відчуває страх перед транспортними засобами, втрачено транспортний засіб, подарований батьком. Таким чином позивач обґрунтував заподіяну йому моральну шкоду виключно словами, що містяться в позові, не надавши належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння такої шкоди на такий її розмір. З чим він може погодитися, то це те, що позивач отримав душевні потрясіння, оскільки він їх також отримав. Розуміючи всю складність ситуації, в якій опинилися і він і позивач він оцінює моральні страждання позивача у 2000 грн. В тих обставинах після ДТП він більш переживав за те, чи живим залишився позивач. Він не звертав уваги на правильність оформлення ДТП, належне оформлення показів свідків тощо. В результаті таких його необачних дій в кінцевому випадку він був визнаний винним у спричиненні ДТП. Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, то він вимушений говорити про те, що як мінімум двоє свідків говорили про велику швидкість з якою рухався позивач. Під час проведення судової авто технічної експертизи схема ДТП була невірно витлумачена експертом, а суд хибно не звернув увагу. Так на схемі ДТП відстань від правого краю проїзної частини до місця початку волочіння становить 8,3 м., а експерт визначає 8.3 м., як спільну ширину крайньої правої та середньої смуги руху. В результаті такої помилки експерт приходить до хибного висновку про відповідність ширини крайньої лівої смуги руху п.1.10 ПДР України. Ведучи мову про зазначене вище він намагається довести, що в скоєнні ДТП є також вина позивача. Він розуміє, що при спричиненні шкоди джерелом підвищеної небезпеки моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала незалежно від її вини.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Крюківського районного суду м.Кременчука від 5.06.2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП та адміністративну справу закрито у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Тобто у ОСОБА_1 наявні передбачені Законом підстави для звернення до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди до особи, що вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

На підтвердження моральної завданої йому моральної шкоди позивач надав виписку з амбулаторної карти амбулаторного хворого, з якого вбачається, що він 31.07.2014 року госпіталізований в нейрохірургічне відділення виписаний з даного відділення 6.08.2014 року.

Також з даної виписки встановлено, що при обстеженні ОСОБА_1 встановлено діагноз закрито черепно мозкова травм, струс головного мозку, розрив «ключково акромеального сочленения», перелом І ребра злів, але при ренграммі черепа, лівого плечового поясу, грудної клітки, тазу кісткових вказаних ушкоджень не виявлено.

Згідно висновку експерта № 315 від 23.03.2015 року встановлено, що при судово медичній експертизі у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на тулубі. Садени на тулубі утворились від дії тупих, твердих предметів, можливо в результаті ДТП, у вказаний період часу, про що свідчить їх характер, локалізація і дані медичної документації, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діагноз закрита черепно мозкова травма. Струс головного мозку при визначенні ступені тяжкості до уваги не приймається так як в історії хвороби не достатньо описаний обєктивний клінічний неврологічний статус в динамці. «Перелом лівої ключиці. Розрив ключково акроміального сочленения. Перелом першого ребра зліва при визначенні ступені тяжкості до уваги не приймаються так як в історії хвороби не достатньо описаний обєктивний клінічний травматологічний статус в динамці та відсутнє рентгенологічне підтвердження цих пошкоджень.

Інших документів на підтвердження продовження лікування після отриманої травми позивачем не надано.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач ОСОБА_1 та його представником на підтвердження своїх позовних вимог інших належних доказів не надали. Залишились непідтвердженими, ні подальші моральні страждання, ні наявність тривалого лікування, ні значні зусилля щодо реабілітації після нанесеної травми, повязані з діями відповідача, тільки підтверджено лікування у період з 31.07.2016 року по 6.08.2014 рік. Не знайшли у судовому засіданні твердження позивача та його представника щодо перенесених ним значних травм в результаті ДТП у вигляді ЗЧМТ та переломів, оскільки вони не підтвердженні висновком експерта, ні випискою з амбулаторної картки хворого, де при проведенні рентгенограм передлми не виявлені, а згідно висновку підтверджені тільки тілесні ушкодження у вигляді саден на тулубі..

Враховуючи зазначені та підтверджені позивачем характер та обсяг душевних і психічних страждань, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, відсутність можливості для відновлення попереднього стану та зважаючи на положення Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, з урахуванням встановлених судом обставин справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, підлягають частковому задоволенню в розмірі 10000 грн.

Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то із відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 84 ЦПК Українивитрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до положень частини 4статті 42 ЦПК Українидокументи, що посвідчують повноваження адвоката як представника, можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором.

Відповідно дост. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що 7.12.2015 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_5 був укладений договір про надання правової допомоги.

Згідно витягу даного договору ОСОБА_5 зобов»язувалась надати правову допомогу шляхом усного та письмового консультування, підготовки та подачі позовної заяви до суду та участі від імені клієнта . За надані послуги позивачем було сплачено 2000 грн., що підтверджується квитанцією № 91 від 14.12.2015 року.

Згідно акту передачі приймання юридичних послуг від 7.12.2015 року адвокат надала, ОСОБА_1 прийняв наступні юридичні послуги, а саме по наданню правової допомоги з підготовки позовної заяви було витрачено адвокатом часу 3 години, вартість наданої послуги становить 500 гривень. та участь в якості представника у цивільній справі, вартість наданої послуги становить 1500 гривень.

Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат по оплаті наданої йому правової допомоги в розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст..ст 23, 1167, 1187, 1194 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті вчинення правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 (десять тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 244 грн. 44 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 6.05.2016 року.

Суддя: Степура А.А.