АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 685/1557/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1105/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Карпусь С.А.

суддів: Федорової Н.О., Матковської Л.О.

секретаря Бондаря О.В.

з участю: представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теофіпольського районного суду від 17 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуваючи на території Автономної Республіки Крим у відділенні ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрила карту для виплат. За умовами договору банківського вкладу від 10 березня 2014 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», вона з цієї карти через платіжний засіб «Приват24» на депозитний рахунок банку №3448 внесла 23000 грн. з виплатою 11 % річних, строком на 31 день. 11.04.2014 року вона звернулася до Банку з заявою про закриття депозиту та повернення коштів, на що їй було відмовлено у звязку з незрозумілим статусом Автономної Республіки Крим, депозит було заблоковано, в системі Приват24, в якій укладався договір, він також не відображається.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не повертає належні їй грошові кошти, що залишаються на рахунку Банку, станом на 11.01.2015 року сума вкладу разом з відсотками становить 26 845 грн., додатково накопичено відсотків, тому позивач просила визнати неправомірною відмову банку у видачі

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/1105/16

Доповідач Карпусь С.А. Категорія № 19,27

депозиту, стягнути з відповідача на її користь суму вкладу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 27163,85 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 67,91 грн. та грошове відшкодування заподіяної моральної шкоди в сумі 10 тис. грн..

Рішенням Теофіпольського районного суду від 17 серпня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність його висновків обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема положень Конституції України, ч.4 ст. 1060 ЦК України та абзацу 2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Вважає неправильним висновок суду про те, що внаслідок не звернення вкладника з вимогою видачі вкладу спірний договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу. Частиною 4 ст. 1060 ЦК України не встановлено, у якій формі вкладник може вимагати повернення суми вкладу, а її позовні вимоги і є цією вимогою.

В запереченні на апеляційну скаргу представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, від неї надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заперечувала задоволення апеляційної скарги, посилаючись на недоведеність позивачем обставин укладення з банком договору банківського вкладу.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права.

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами був укладений договір банківського вкладу (депозиту), позивач не довела, що вона зверталась до Банку з вимогою про видачу суми вкладу, тому її договір банківського вкладу, відповідно до ч.4 ст. 1060 ЦК України вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу.

Проте з такими висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ставила питання про повернення їй коштів за договором банківського вкладу №3448 від 10.03.2014 року на суму 23 тис. грн. разом із процентами по депозиту, індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання і на підтвердження укладення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» такого договору надала ксерокопію довідки від 19.10.2014 року виданої Кримським регіональним управлінням ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

За змістом ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року №174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірні" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відповідно до положень пункту 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Умовами та правилами надання банківських послуг, діючих в ПАТ КБ «Приватбанк», передбачено відкриття банківського вкладу (депозиту) за допомогою ПЗ «Приват24», в якому була зареєстрована позивач, та можливості самостійно роздрукувати паперову форму договору/заяву про відкриття депозиту в інтернет-банку «Приват 24» або у будь-якому відділенні Приватбанку, квитанцію про перерахування коштів.

Виходячи з наведених положень чинного законодавства письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-149цс13, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Позивач не надала суду оригіналу договору банківського вкладу укладеного між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», оригіналу платіжних документів на підтвердження внесення чи безготівкове перерахування Банку належних їй грошових коштів у сумі 23000 грн..

Надані ОСОБА_2 ксерокопії довідки та виписки з депозитного рахунку Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 6,7) про суми коштів, наявних на рахунку позивачки, не є належними та допустимими доказами укладення договору банківського рахунку між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і тому відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку по виконанню зобовязальних відносин, що витікають з договору банківського вкладу, визнання його дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції наведених обставин та вимог закону не врахував, а тому його рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 з інших підстав за недоведеністю заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду від 17 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та повернення коштів по депозитному вкладу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_5

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Суддя /підпис/ ОСОБА_7

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду С.А. Карпусь