УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі: головуючого судді Литвиненко Н. В при секретарі Скудар С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про перегляд рішення Іллічівського районного суду від 25 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання нежилого приміщення спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 25 вересня 2015 року та додатковим рішенням від 20 жовтня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання нежилого приміщення спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину та визнано нежитлове приміщення, розташоване по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі спільною сумісною власністю подружжя, а також за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності по 1/2 частині за кожним на нежитлове приміщення, розташоване по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі.

У березні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» подав до суду заяву про перегляд зазначеного рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 25 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами, про наявність яких, на думку третьої особи свідчить те, що в матеріалах справи при ухваленні рішення були відсутні завірені належним чином кредитний договір, нотаріально завірений іпотечний договір, витяги про право власності на іпотечне майно, нотаріальні заяви, та інші документи, які стосуються повного та всебічного розгляду справи. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які доводи, документи та посилання про іпотечне майно банку та посилання на Закон України «Про іпотеку», оскільки відповідно до договору іпотеки від 28 липня 2011 року спірне нежитлове приміщення, розташоване по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі було передано в іпотеку ПАТ «Універсал Банк».

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» про перегляд рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 25 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами, оскільки викладені заявником доводи не є нововиявленими обставинами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних письмових доказів, вважає, що доводи ПАТ «Універсал Банк» не є нововиявленими обставинами.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Саме на них посилається позивачка у цій справі.

За змістом п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» № 1 від 27.02.1981р. наведені обставини є підставою для скасування рішення, ухвали, постанови, коли від їх наявності чи відсутності залежали наслідки справи. Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона була недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта, тощо).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 4 від 30.03.2012р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» розяснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 3).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 4).

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами (п. 5).

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (п. 6).

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (п.7).

В обгрунтування позову про визнання нежилого приміщення спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину позивачка ОСОБА_1 вказувала, що у період шлюбу на імя відповідача ОСОБА_2 було придбане нежиле приміщення, розташоване по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. 28 липня 2011 року вона уклала кредитний договір із ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 11-13) та в цей же день між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк» в якості виконання позивачкою боргових зобовязань за вказаним кредитним договором був кладений договір іпотеки, відповідно до якого банку в іпотеку було передано спірне нежиле приміщення (а.с. 24-30).

Із матеріалів справи вбачається, що всі доводи позивачки були перевірені судом першої інстанції, який дійшов висновку про визнання нежитлового приміщення, розташованого по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі спільною сумісною власністю подружжя, а також визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по 1/2 частині за кожним на вказане нежиле приміщення.

Разом із тим, доводи третьої особи з приводу не дослідження судом першої інстанції кредитного договору, іпотечного договору, нотаріальних заяв та інших документів, які стосуються повному та всебічному розгляду справи є неспроможними, оскільки під час ухвалення рішення судом була надана оцінка перебування нежилого приміщення, розташованого по вул. Левченка, 28 в м.Маріуполі в іпотеці у банка. Факт перебування спірного нежилого приміщення в іпотеці не є перешкодою для поділу в судовому порядку спільного майна подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням.

З огляду на викладене, наведені представником заявника обставини не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, не є такими, які могли вплинути на висновки суду за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_1, в обгрунтування якого покладені наведені у позовній заяві підстави.

З цих підстав суд відмовляє представнику третьої особи у задоволенні заяви про скасування рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 25 вересня 2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 61, 361, 365 ЦК України, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про перегляд рішення Іллічівського районного суду від 25 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» про визнання нежилого приміщення спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 його частину, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд міста Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_4