Справа № 161/2374/16-ц
Провадження № 2/161/1645/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 червня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Олексюка А.В.

при секретарі - Педич Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.05.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р24.201.72083, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Станом на 30.09.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за комісією в загальній сумі 50413,39 грн. 30.09.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу банк відступив новому кредитору, позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Рантьє» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50413,39 грн. та 1378,00 грн. судових витрат по справі.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, згідно з якою просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 50413,39 грн. заборгованості за кредитним договором № Р24.201.72083 від 28.05.2014 року, та 1378,00 грн. судових витрат по справі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України позичкодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позички, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.05.2014 року між публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р24.201.72083, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 35000,00 грн., зі сплатою 10 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів. Банк свої зобовязання згідно кредитного договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав ОСОБА_1 кредитні кошти у строки, передбачені вищевказаним кредитним договором, що підтверджується видатковим касовим ордером.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» та публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № №30/09-1. Згідно умов Договору факторингу банк відступив новому кредитору, позивачу з 30.09.2015 року, а позивач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Право вимоги позивач набув з моменту підписання акту прийому-передачі прав вимог.

Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору, в останньої виникла кредитна заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем і перевіреного судом розрахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє», станом на 30.09.2015 року становить 50413,39 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за невиконання умов договору з відповідача в користь позивача слід стягнути встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором .

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Оскільки рішення постановлено на користь позивача, тому його вимога щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат також підлягає до задоволення .

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215, 224 ЦК України, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1054 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 50413 (пятдесят тисяч чотириста тринадцять) грн. 39 коп. заборгованості за кредитним договором № Р24.201.72083 від 28.05.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк