Справа № 539/1170/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання - Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лубни цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 та належав померлій на праві Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року, а також земельної ділянки площею 0,0856 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташованої в АДРЕСА_1 і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4342.

Заявник є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом на частку в спадщині свого батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Коли він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності померлої на спадкове майно вказано прізвище власника ОСОБА_5, а спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_2.

Заявник прохав суд встановити той факт, що ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року належить Свідоцтво про право на спадщину, видане Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року на ім'я ОСОБА_2 та Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року на ім'я ОСОБА_2. Вважає, що даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, яке видано на підставі паспорта померлої; довідкою про присвоєння ОСОБА_2 ідентифікаційного номера, де зазначено її прізвище як «ОСОБА_2»; посвідкою про народження батька заявника ОСОБА_4, де прізвище матері вказано «ОСОБА_2».

В судове засідання представник заявника ОСОБА_6 не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі та без участі заявника. Заявлені вимоги вони підтримують в повному обсязі.

Заінтересована особа, Друга Лубенська державнв нотаріальна контора до суду свого представника не направила. Нотаріус звернувся до суду з заявою в якій прохав розглянути дану справу без їх участі, покладаючись на розсуд суду.

У зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2 - бабуся заявника ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 та належав померлій на праві свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року, а також земельної ділянки площею 0,0856 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташованої в АДРЕСА_1 і належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4342 (а.с.5-А, 6).

Заявник є спадкоємцем ОСОБА_2 за правом представлення на частку в спадщині, яка належала б за законом його батькові ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.8).

Коли заявник ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності померлої на спадкове майно вказано прізвище власника спадкового майна як ОСОБА_5, а спадкова справа відкрита після смерті ОСОБА_2 (а.с.10).

Факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючих документів та того, що прізвище її насправді «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2» підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 НОМЕР_2, а/з про смерть №644 від 28.10.2013 року, складений відділом ДРАЦС по місту Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області, яке видано на підставі паспорта померлої (а.с.7). Довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера померлої ОСОБА_2, виданою Лубенською ОДПІ, де зазначено її прізвище як «ОСОБА_2» (а.с.11). Посвідкою про народження батька заявника - ОСОБА_4, де прізвище матері вказано як «ОСОБА_2»(а.с.12).

Помилка, допущена при написанні прізвища ОСОБА_2 при видачі свідоцтва про право на спадщину та Державного акту на право приватної власності на землю створює заявнику перешкоди для оформлення спадщини, яка залишилася після смерті його бабусі.

Суд вважає факт належності свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 доведеним.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.10,60,234,256,259 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Лубни Полтавської області Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, виданого Першою Лубенською державною нотаріальною конторою 25.11.1997 року, реєстраційний №13202 серії НОМЕР_3, виданого на ім'я ОСОБА_2.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Лубни Полтавської області Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого виконкомом Лубенської міської ради 29.10.2002 року , зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4342 на земельну ділянку площею 0,0856 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських приміщень, розташованої за адресою АДРЕСА_1 виданого на ім'я ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Жага Е. Г.