Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 329/643/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Покопцева Д.О.
Номер провадження 22-ц/778/1279/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бабак А.М.

Суддів Спас О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 20 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 08/І/14-К, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 4300 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, та кінцевим терміном погашення не пізніше 19 серпня 2018 року.

14 червня 2010 року на виконання вимог ч. 5 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства» найменування Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», яке є його правонаступником.

Відповідач заборгованість за кредитним договором не погашає, у зв'язку з чим станом на 14 квітня 2015 року має заборгованість в сумі 8218,90 доларів США, яка еквівалентна 188065,08 грн., яка складається з наступного: 3948 доларів США, що еквівалентно 90338,27 грн. - заборгованість за кредитом; 2927,18 доларів США, що еквівалентно 66979,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 690,33 доларів США, що еквівалентно 15796,18 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 635,39 доларів США, що еквівалентно 14950,91 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 8218,90 доларів США, яка еквівалентна 188065,08 грн. та судовий збір в сумі 1880,65 грн.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 3 178,76 доларів США, пеню в сумі 28114,95 грн., судові витрати в сумі 1008,46 грн., всього 3178,76 доларів США та 29123,41 грн.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині задоволення позову про стягнення пені ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом першої інстанції не враховано, що п.4.2.ст.4 кредитного договору, яким передбачена сплата пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, є нікчемним, а тому його недійсність встановлена законом.

Крім того, відповідно до вимог ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду. В рішенні суд зазначив, що відповідач не звертався до суду з клопотанням знизити розмір неустойки. Пороте з урахуванням положень ст. 3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, обов'язок суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду знизити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивач не довів, що у нього настали суттєві негативні наслідки через прострочення відповідачем виконання зобов'язання. Всупереч вимогам ст. 213 ЦПК України, в судовому засіданні не дослідженні та не перевірені обставини на які посилався позивач та відповідач.

Суд першої інстанції не перевіряв відповідності умов п. 4.2. ст. 4 кредитного договору вимогам справедливості, а тому не звернув уваги на те, що передбачена в договорі у разі прострочення строків або суми повернення кредиту чи процентів пеня в розмірі подвійної ставки Національного Банку України становить більше процентів, ніж розмір процентів по самому договору. У зв'язку з вказаним повинен бути проведений новий розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки рішення суду оскаржується в частині задоволення позову про стягнення пені, у відповідності до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», рішення переглядається лише в цій частині, про задоволення позову про стягнення пені.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2008р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено договір, згідно якого відповідач отримала кредит у сумі 4300 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00% річних, та кінцевим терміном погашення не пізніше 19.08.2018р. (а.с.14-21, 45-47).

Додатковою угодою від 13.10.2008р. сторони домовилися з 20.10.2008р. встановити процентну ставку за користування кредитом на рівні 15% річних (а.с.22).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та стягуючи заборгованість за кредитним договором з урахуванням заборгованості по пені, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконують взяті на себе зобовязання за кредитним договором та допустила заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, а тому повинна нести відповідальність, передбачену договором.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір в частині стягнення пені, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань.

Відповідно ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або інших умов та вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні спору судом першої інстанції правильно застосовані норми ст. 526,530 ЦК України та правомірно задоволено позов про стягнення суми заборгованості за кредитом 3178,76 доларів США та пені у сумі 28 114,95 грн.

Відповідно ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За нормами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно умов кредитного договору в п.4.2. сторони передбачили, що у разі прострочення позичальником терміну сплати комісії за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, визначеного в п. 3.3.14 договору, терміну сплати комісії за дострокове погашення кредиту (частини кредиту), визначеного в п.3.3.15 договору, с троків сплати процентів, визначених п.п.1.1,2,6.3., 3.2.3, 4.4, 5.4 договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасної сплаченої суми за кожний день прострочки, що діє у цей період (а.с.17).

Таким чином, сторони, при укладенні кредитного договору погодили стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ при порушенні умов договору, а тому доводи апелянта щодо стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Крім того, в силу ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За рішенням суду з відповідача стягнута заборгованості за кредитом у сумі 3 178,76 доларів США, в той час, як розмір пені, яка стягнута за рішенням суду, становить 28 114, 95 грн., що ніяким чином не перевищує розмір збитків.

Таким чином, відсутні підстави для застосування ч.3 ст.551 ЦК України.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про стягнення суми пені є правильним та відповідає обставинам справи. Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для зміни рішення суду чи скасування в цій частині та ухвалення нового рішення, колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення суду не переглядається.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: