Справа 574/681/16-ц
Провадження 2/574/216/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді -Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Клепалівська сільська рада Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Клепалівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що не може оформити спадщину у нотаріальній конторі через наявні підчистки та дописки у Державному акті на право власності на земельні ділянки

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без його участі.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не явилися та надали заяви про розгляд справи без їх участі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Клепали Буринеького району Сумської області помер - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на земельну частку (пай), розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Клепалівської сільської ради Буринеького району Сумської області, відповідно до дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року.

Спадкоємцем першої черги за законом його майна стала його донька - ОСОБА_1

О.М.

У встановлений законом шестимісячний строку я прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном.

Згідно ст. 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЦК УРСР) - часом відкриття спадщини визначається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

На початку червня 2016 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса з питанням оформлення спадщини на вищевказане майно свого батька, але у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено текст сертифікату не було відтворено у первинному варіанті, а також через те, що чинне законодавство не визначає порядок видачі дублікату сертифікату, було надано відповідного листа, та роз'яснено, що при таких обставинах питання успадкування підлягає вирішенню в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР - спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР - прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЗУ «Про власність») - громадянин набуває права власності також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про власність» - власник може вимагати усунення будь-якйх порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Згідно пункту 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від.30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Із дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року вбачається, що його виготовлено на ім'я ОСОБА_4, на підставі розпорядження Буринської райдержадміністрації від 29 липня 1996 року № 282, і останньому належить право на земельну частку (пай), розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на Території КлеПалівської сільської ради Буринського району Сумської області та перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім. Горького».

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю^-.набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Крім того, Верховний суд України, узагальнюючи практику розгляду земельних спорів, звернув увагу на те, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а також і не з часу отримання сертифіката, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Як вбачається із Державного акту на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2, останній виданий 16 червня 1995 року на підставі рішення Клепалівської сільської ради народних депутатів від 16 березня 1995 року № 13.

Згідно п. 1 гл. 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстицію України № 296/5 від 22.02.2012 року, - нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи які мають підчистки або дописки, закреслені слова або інші не застережні виправлення.

При таких обставинах моє право підлягає захисту судом, шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч.І ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Із ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.І ст.1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя і народженими живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діш спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1, ч.2, п.а ч.3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Клепалівська сільська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай), розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім. Горького» та розташована на території Клепалівської сільської ради Буринеького району Сумської області, відповідно до дублікату Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2015 року, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Клепали Буринеького району Сумської області - ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: