У х в а л а

іменем україни

28 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., ДербенцевоїТ. П., Касьяна О. П.,

провівши попередній розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом, у якому, посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору від 12 лютого 2008 року № 061-2008-221, просило стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як поручителя 21 033,32 доларів США заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Судами встановлено, що 12 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 061-2008-221, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 27 838 доларів США зі сплатою 11,95 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10 лютого 2023 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 061-2008-221-Р, згідно з умовами якого останній поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 12 лютого 2008 року № 061-2008-221.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2015 року банком позичальнику було направлено вимогу про сплату 612,52 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 1 029,56 доларів США відсотків/комісії, нарахованих за користування кредитними коштами та 37,49 доларів США штрафних санкцій за порушення виконання зобов'язань (а. с. 34).

При цьому у вказаній вимозі було зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.

Із наданої позивачем довідки № 013/408 вбачається, що станом на 07 серпня 2015 року залишок заборгованості за кредитним договором від 12 лютого 2008 року № 061-2008-221 становить 20 261,01 доларів США. Прострочена заборгованість відсутня (а. с. 59).

Згідно з п. 5.2.5 кредитного договору відповідно до ст. ст. 525 та 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, вказаних нижче, у т. ч. прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяців, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивач у суді не довів обставин про неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, а встановлена договором умова дострокового повернення кредиту не настала, оскільки вимогу про погашення простроченої заборгованості позичальник виконав.

Такі висновки судів ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих доказів - безпідставні, оскільки висновки, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:. Д. О.Остапчук

Т. П. Дербенцева

О. П. Касьян