Справа № 310/3190/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19 травня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Парій О.В.

при секретарі - Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем 14 серпня 2007 року укладений кредитний договір № ZPВ0АU19090061, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 10141,41 доларів США на термін до 13 серпня 2014 року. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено в розрахунку заборгованості за договором. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 02 березня 2015 року в сумі 45980,87 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 березня 2015 року складає 1234586,36 грн., та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням Компанець Д.С. позовні вимоги підтримав. Додатково до викладеного в позовній заяві пояснив, що позов пред'явлений в межах позовної давності. Транспортний засіб, який був предметом застави, дійсно переданий ОСОБА_1 банку в лютому 2009 року та реалізований в січні 2015 року. Тривалість процедури продажу пов'язана із технічним станом транспортного засобу та зверненням банку до суд з позовом про звернення стягнення. Розмір суми тіла кредиту пов'язаний з тим, що банк сплачував страхові платежі за страхування предмету застави та вказані суми зараховані до суми кредиту згідно умов кредитного договору.

Відповідач та його представник адвокат Мульченко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що відповідач дійсно отримав кошти за вищезазначеним кредитним договором у вказаній сумі. Оплата проводилася вчасно. В 2008 році в зв'язку з зростанням курсу долару він звернувся до банку з проханням про реструктуризацію виплат, на що отримав усну відмову. Після домовленості в лютому 2009 року відповідачем передано транспортний засіб, який перебував у заставі, банку. Вважають, що з моменту передачі транспортного засобу банку 20 лютого 2009 року у позивача виникло право власності на транспортний засіб та з цього часу зобов'язання за кредитним договором є припиненими. Розрахунок заборгованості за тілом кредиту вважають невірним, оскільки сума кредиту не могла збільшитися. Також просили застосувати до вимог позовну давність. Зазначили, що перебіг строку треба рахувати з 20 вересня 2008 року.

Аналізуючи надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 572, 576, 589 - 591 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про заставу» у випадку, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14 серпня 2007 року укладений кредитний договір № ZPВ0АU19090061. За договором позивач надав, а відповідач отримав кошти в розмірі 10141,41 доларів США на термін по 13 серпня 2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 6.2. даного договору. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця у сумі 194,13 долари США.

Згідно п. 2.1.3. кредитного договору позичальник звертається до банку про надання йому кредиту на оплату чергових платежів відповідно до договорів страхування, укладених відповідно до п.2.2.7. даного договору, і доручає банку щорічно перераховувати необхідну для цього суму коштів згідно договорів страхування. Перерахування кредитних коштів банк зобов'язується провадити у випадку не пред'явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел, до дати їхньої сплати, передбачних договорами страхування.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами 14 серпня 2007 року укладено договір застави рухомого майна. За вказаним договором в заставу передано транспортний засіб JAC HFC 1020R, 2007 року випуску, держномер АР0453ВА.

Згідно п. 23 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства України та цього договору. Якщо заставодержатель у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору набуває права звернення стягнення на предмет застави, він може використати таке право у випадку: - затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; - перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на 10%; - несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; - іншого істотного порушення умов кредитного договору.

Пунктом 24 договору застави визначено, що звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого чинним законодавством порядку будь-яким способом: - шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателю в рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором; - шляхом продажу заставодержателем предмету застави з укладанням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах; - шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю, в тому числі з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Пошук покупця на предмет застави проводиться як заставодавцем, так і заставодержателем; - у випадку нотаріального посвідчення цього договору - на підставі виконавчого напису нотаріуса; - іншим незабороненим чинним законодавством способом.

Згідно п. 34.8 договору застави у випадку порушеннязаставодавцем/позичальником будь-якого із зобов'язань за кредитним договором чи/або даним договором заставодавець зобов'язаний доставити предмет застави за адресою: Бердянська філія, відділення при middle-ofice, 71100, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.. Свободи, 38-з у строк 7 днів з моменту пред'явлення заставодержателем письмової вимоги з вказівкою суми заборгованості, строк сплати якої настав (у т.ч. по кредиту, відсоткам, ін..платежам), а також неустойки.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 02 березня 2015 року відображено заборгованість: сальдо поточне 0,00 (третя колонка); сальдо простроч. 9904,64 (четверта колонка); загальна заборгованість за відсотками (накопич) 8127,79 (одинадцята колонка); загальна заборгованість з пені (накопич.) 27210,10 (чотирнадцята колонка); загальна заборгованість за комісією (накопич.) 823,60 (сімнадцята колонка).

Суд приходить до висновку, що відповідач порушив умови кредитного договору, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Виходячи з наданих доказів суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено заборгованість за сумою наданого кредиту, за відсотками за користування кредитом та пенею за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

Доказів в підтвердження обставини існування заборгованості з комісії за користування кредитом в розмірі 823,60 доларів США позивачем не надано. Умовами договору такий вид платежу як «комісія за користування кредитом» не передбачений. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про стягнення пені, суд вважає необхідним застосувати до зазначених вимог позовну давність в один рік. ПАТ КБ «Приватбанк» з даним позовом звернувся до суду 03 квітня 2015 року. Згідно наданого розрахунку заборгованості останнім днем нарахування пені за рік до цієї дати є 31 березня 2014 року. В розрахунку заборгованості сума пені станом на 31 березня 2014 року становить 16859,89 доларів США (чотирнадцята колонка), а сума пені станом на 02 березня 2015 року становить 27124,84 доларів США (чотирнадцята колонка). Отже, стягненню підлягає пеня в розмірі 10264,95 доларів США (27124,84 - 16859,89 = 10264,95).

Доводи відповідача про сплив позовної давності за іншими вимогами, суд не приймає до уваги, оскільки відбулося переривання перебігу позовної давності відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України шляхом пред'явлення ПАТ КБ «Приватбанк» в березні 2013 року позову до ПАТ «Акцент-Банк» та до ОСОБА_1 про звернення стягнення. Зазначене підтверджується рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15 квітня 2013 року (справа № 202/21100/13-ц).

Доводи відповідача про припинення зобов'язань за кредитним договором після передачі ним банку в лютому 2009 року транспортного засобу, документів, ключів та видачі довіреності, суд не приймає до уваги, оскільки після реалізації транспортного засобу сума, яка одержана від його продажу, є недостатньо для покриття вимог заставодержателя.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача про зміну розміру тіла кредиту, оскільки відповідно до умов, передбачених пунктом 2.1.3. кредитного договору банком проводилися щорічні страхові платежі за договором страхування предмету застави, які зараховано до суми кредиту.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 28297,38 доларів США (9904,64 + 8127,79 + 10264,95 = 28297,38).

Враховуючи той факт, що офіційний курс гривні до долара США станом на 02 березня 2015 року складав 2685,8114 грн. за 100 доларів США, стягненню підлягає заборгованість в розмірі 760014 гривень 25 копійок (28297,38 х 2685,8114 : 100 = 760014,25).

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2255 гривень 56 копійок (1234586,36грн. : 760014,25грн. = 1,62; 3654,00грн. : 1,62 = 2255,56грн.).

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 572, 576, 589 - 591, 1054 ЦК України (2003 рік), ст. 24 Закону України «Про заставу», суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № ZPВ0АU19090061 від 14 серпня 2007 року станом на 02 березня 2015 року в розмірі 760014 гривень 25 копійок, а також судовий збір в розмірі 2255 гривень 56 копійок, всього 762269 (сімсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят дев'ять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій