Справа № 760/6184/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРІТЕК» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

01 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ТОВ «МІРІТЕК» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 червня 2015 року між ним та ТОВ «МІРІТЕК» було укладено договір про виконання робіт № 18/06/2015 про здійснення виконавцем на замовлення замовника певного обсягу робіт, що полягали у розробці, встановленні, впровадженні, технічній підтримці, розвитку та/або технічному супроводженню програмного забезпечення та/або окремих матеріалів, програмно-апаратних комплексів та інформаційних систем, тощо.

На виконання умов договору позивачем 18 червня 2015 року була оплачена ТОВ «МІРІТЕК» вартість замовлених робіт на умовах передплати в розмірі 110000 гривень. Головний бухгалтер ТОВ «МІРІТЕК» отримав зазначені кошти в якості передплати за послуги по розробці замовленого веб-проекту, про що написав відповідну розписку.

За умовами договору виконавець зобов'язаний був виконати замовлені роботи в термін до 31 липня 2015 року, проте в обумовлений строк відповідач так і не розпочав виконання робіт. Позивача не повідомляли про будь-які обставини, що перешкоджають процесу виконання замовлених робіт з боку відповідача.

Відповідно до п. 10.5., укладеного між сторонами договору, останній може бути розірваним будь-якою із сторін без будь-якої підстави шляхом подачі попереднього письмового повідомлення іншій стороні за адресою такої сторони, вказаному в розділі 13 даного Договору, за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання. При цьому Договір вважається розірваним на 31 (тридцять перший) календарний день з дати направлення такого попереднього письмового повідомлення іншій стороні. При розірванні Договору сторони повинні здійснити взаємний розрахунок по фактично виконаним зобов'язанням.

04 вересня 2015 року він направив відповідачу на адресу його зареєстрованого місцезнаходження (м. Київ, бул. Лепсе, 4) та на вказану у договорі поштову адресу (м. Київ, вул. Смілянська 7) повідомлення про розірвання договору.

Товариство після отримання повідомлення та розірвання договору не повернуло кошти, що були ним сплачені, тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «МІРІТЕК» 110000 гривень.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Пояснила суду, що свої зобов'язання у визначений договором строк відповідач не виконав. Після цього позивачу такі послуги вже були неактуальні, тому він і направив відповідачу заяву про розірвання договору.

Представник ТОВ «МІРІТЕК» вважає, що позов не підлягає задоволенню. Подала до суду письмові заперечення проти позову. Пояснила суду, що товариство не отримувало від позивача повідомлення про розірвання договору від 04 вересня 2015 року. Факт виконання робіт за договором підтверджується рішенням Солом'янського районного суду у м. Києві у справі від 09 лютого 2016 року, яким позивачу відмовлено в стягненні з відповідача пені. Також виконання підтверджується наданою роздруківкою та розробленням з метою популяризації сайту презентації програмного продукту. Додатковим підтвердженням є те, що доменне ім'я www.promolocator.club не зареєстровано за відповідачем, тому розмістити за цим доменним ім'ям сайт без отримання до нього доступів від позивача відповідач не мав технічної можливості, оскільки сайт було розміщено за цією адресою, то відповідач фактично отримував від замовника результати виконаних робіт. Товариство надсилало позивачу акти надання послуг за договором за період з 18 червня 2015 року по 30 червня 2015року (акт надання послуг № 1 від 19 січня 2016 та відповідний табель обліку робочого часу) та за період з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року (акт надання послуг № 2 від 19 січня 2016 року та відповідний табель обліку робочого часу).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «МІРІТЕК» було укладено договір про виконання робіт № 18/06/2015 (а.с. 6-17).

Предметом договору є здійснення виконавцем на замовлення замовника певного обсягу робіт, що полягали у розробці, встановленні, впровадженні, технічній підтримці, розвитку та/або технічному супроводженню програмного забезпечення та/або окремих матеріалів, програмно-апаратних комплексів та інформаційних систем, тощо (п. 1.1. договору).

Перелік робіт, що мають бути виконані: веб-дизайн, верстка макетів дизайну, розробка програмного коду, тестування, адміністрування визначені п. 1.2. договору.

Детальний опис робіт, замовлення яких позивачем відбулося в рамках укладеного договору, міститься в статуті проекту, затвердженому підписами відповідальних осіб, призначених сторонами договору.

Відповідно до п. 10.1. договору, даний договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору або розірвання договору у відповідності з його умовами.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що кожна із сторін зобов'язана призначити зі свого боку відповідальну особу, надавши їй повноваження на представлення інтересів сторони по узгодженню робочих питань, узгодження бюджетів та умов виконання додаткових робіт.

18 червня 2015 року позивач сплатив ТОВ «МІРІТЕК» вартість замовлених робіт на умовах передплати в розмірі 110000 гривень, що еквівалентно 5000 доларів США та відповідає сумі вказаній в статуті проекту як загальному бюджету робіт за договором, про що свідчить розписка представника товариства - головного бухгалтера (а.с.23).

Факт отримання коштів представник відповідача у судовому засіданні підтвердила та не оспорювала.

Відповідач зобов'язався виконати замовлені позивачем роботи в термін до 31 липня 2015 року, що також не оспорювалось у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ст. 526 визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 827 передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У ч. 2 ст. 849 зазначено якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позивач посилається на те, що у визначений строк відповідач роботи не розпочав, жодного акту приймання-передачі виконаних робіт, так само як і табелів обліку робочого часу, позивач від відповідача не отримував.

Свої зобов'язання у визначений договором строк відповідач не виконав. Після цього позивачу такі послуги вже були неактуальні, тому він і направив відповідачу заяву про розірвання договору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ч. 3 цієї статті вказано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Нормами ч. 1 ст. 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

У п. 10.5., укладеного між сторонами договору, передбачено, що останній може бути розірваним будь-якою із сторін без будь-якої підстави шляхом подачі попереднього письмового повідомлення іншій стороні за адресою такої сторони, вказаному в розділі 13 даного договору, за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання. При цьому договір вважається розірваним на 31 (тридцять перший) календарний день з дати направлення такого попереднього письмового повідомлення іншій стороні. При розірванні договору сторони повинні здійснити взаємний розрахунок по фактично виконаним зобов'язанням.

04 вересня 2015 pоку позивач як передбачено умовами договору направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору (а.с. 24), що про що свідчать фіскальні чеки «Укрпошта» від 04 вересня 2015 року та описи вкладень у цінні листи (а.с. 25, 26).

У частині 3 ст. 651 ЦК України визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Стороною відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження своєчасного та в повному обсязі виконання ТОВ «МІРІТЕК» своїх зобов'язань перед ОСОБА_1

Згідно з п. 3.2. договору, замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дати отримання актів прийому-передачі виконаних робіт підписати і повернутим виконавцю його екземпляр акту або в той же строк надати письмову вмотивовану відмову від підписання Акту. Такі документи суду не надані.

До заперечень додані акти виконання послуг № 1 від 19 січня 2016 року та № 2 від 19 січня 2016 року (а.с. 45, 61), за підписом лише уповноваженої особи ТОВ «МІРІТЕК». Крім того, зазначені акти датовані січнем 2016 року, тобто вже після того як позивач направив повідомлення про розірвання договору.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року, на яке посилається сторона відповідача, не встановлює факту виконання зобов'язань ТОВ «МІРІТЕК», їх обсягу, строків та якості. Зазначеним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «МІРІТЕК» про стягнення пені в зв'язку з тим, що на правовідносини між сторонами не розповсюджуються норми, що регулюють захист споживчих прав.

Також не є підставою для відмови в задоволенні позову посилання сторони відповідача на те, що товариство не отримувало від позивача повідомлення про розірвання договору від 04 вересня 2015 року.

Пунктом 10.5. договору передбачено розірвання договору на 31-й день з дати відправлення такого повідомлення, а не з дати його отримання. Факт отримання відповідачем повідомлення за умовами договору не ставився в залежність від обставини розірвання договору.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 1100 гривень судового збору.

Керуючись статтями 509, 526, 598, 610-612, 615, 651, 837, 849, 852, 907 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРІТЕК» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРІТЕК» на користь ОСОБА_1 110000 гривень заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІРІТЕК» на користь ОСОБА_1 1100 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: