Справа № 128/108/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01 липня 2016 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Микитюк І.С. ,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл приміщення горища над житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із позовом до відповідача про розподіл приміщення горища над житловим будинком. Поданий позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 26.01.1974 року. 25.05.1993 року ним отримано дозвіл на проведення будівництва за №5. 20.07.1994 року отримана ним земельна ділянка приватизована за рішенням Якушинецької сільської ради Вінницького району та в подальшому було отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 30.06.1998 року. З часом відносини між подружжям погіршилися і рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.05.2007 року, між сторонами було розірвано.

На час розірвання шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виконано незавершене будівництво житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1

Вказує , що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2011 року за ним визнано право приватної власності на 48/100 частки житлового буднику б/н, що розташований в АДРЕСА_1, що за 2-м варіантом (доля першого співвласника) експертного висновку за №1815/1816/1817 від 09.02.2010 року Вінницького відділення КНДІСЕ, та складається із : кімнати - 1-2 площею 19,1 м2; ванни 1-3 площею 5,5 м2; туалету - 1-4 площею 1,9 м2; кімнати - 1-5 площею 13.6 м2; кімнати -1-6 площею 25,7 м2; підвалу -І площею 5,6 м; підвалу- ІІ площею 11.3 м2, підвалу- V площею 19,2 м2, у тому числі вхід у підвал у загальне користування надати ганок (1/2 частина). Також виділити ? частку погребу «п/Б» та ? частку сараю-гаражу-літньої кухні під літерою «Б».

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 травня 2013 року за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 53/100 частки будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, відповідно до 2-го варіанту (доля другого співвласника) експертного висновку за №1815/1816/1817 від 09.02.2010 року Вінницького відділення КНД1СЕ, до складу яких входить: сходова клітина 1-1, площею 4,2 кв.м.; лоджія 1-7, площею 5 кв.м.; кімната 1-8, площею 26 кв.м.; ванна 1-9, площею 4,3 кв.м.; туалет 1-10, площею 1,4 кв.м.; кімната 1-11, площею 15,9 кв.м.; гардероб 1-12, площею 3,6 кв.м.; тамбур 1-13, площею 3 кв.м.; кімната 1-14, площею 16 кв.м.; підвал III, площею 11,2 кв.м.; підвал IV, площею 24,8 кв.м.; у загальному користуванні знаходиться ? частка ганку (що складає 52/100 частки по житловому будинку); ? частка сарая-гаража-літньої кухні "Б"; ? частка погребу "п/Б".

В подальшому відповідно до розподілення майна згідно висновку від 09.02.2010 року, виконаного Вінницьким відділом КНД1СЕ за 2-м варіантом, кожен співвласник виконував необхідні для нього роботи.

Зазначає , що приміщення горища над житловим будинком між ними судом не було розподілене. Вказує , що згідно до ДБН В.2.2.-15-2005 « Житлові будинки» додатку « В», вбачається, площа горищ і технічних поверхів та підвалів до площі будинку не включаються», тому вважає , що до площі розподіленого судом будинку не включалася площа горища. Оскільки на етапі проектування і на початку будівництва житлового будинку питання розподілу майна не виникало, тому було виконано вихід на приміщення горища із приміщення сходової клітки другого поверху, яке згідно розподілу будинку між співвласниками належить відповідачу ОСОБА_2

Вказує , що після розподілу майна він не мав за можливе виходу на приміщенні горища, а через приміщення, яке належить ОСОБА_2, йому не дозволяли, він вимушений був влаштувати вихід на горище по зовнішній стіні будинку.

Приміщення, які рішенням суду виділені ОСОБА_2, в даний час займає їх син ОСОБА_4 із сім'єю, які перешкоджають йому користуватися горищем, так як воно знаходиться над другим поверхом, а на другому поверсі мешкають вони.

Тому він вимушений звернутися до суду із дійсним позовом та просить розподілити приміщення горища над житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частинах між ним та відповідачем із окремими незалежними виходами на горище.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити, суду доповнив, що станом на звернення до суду ним 2008 році і прийняття судом в 2010 році рішення , спірний будинок був об*єктом незавершеного будівництва готовністю 59,67 %., із горище вже було побудоване. В ході розгляду судом справи 2008-2010 р.р. він не порушував питання про поділ горища оскільки спору між ними не було. Також він сам за висновком експертизи погодився на такий варіант розподілу будинку. В даній експертизі експерт зазначив горище як конструктивний елемент будинку , а ні я к окреме приміщення, яке підлягає поділу. Зазначив , що на даний час даний будинок не введений в експлуатацію. Клопотання про проведення по даній справі будівельно-технічної експертизи не заявляє.

Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не з'явилася, будучі повідомленою належними чином в порядку ст. 76 ЦПК України, про час, дату та місце судового засідання, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Але , відповідач надала через канцелярію суду свої заперечення на даний позов, відповідно до яких вона заперечує проти задоволення позову , оскільки в період перебування сторін в шлюбі на земельній ділянці ними спільно здійснювалося будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Після розлучення за рішеннями суду вищевказаний будинок було розподілено між ними. Житловий будинок, який було поділено між бувшим подружжям, побудовано так: у квартирі на 1-ому поверсі мешкає ОСОБА_1, він є законним власником цієї квартири, у квартирі 2-го поверху, власником є вона, де мешкає їх спільний син ОСОБА_4 разом з сім'єю. Квартири розташовані окремо одна від одної, мають власні входи. Над житловим будинком під дахом розташовано приміщення горища. У 2013 році при технічній інвентаризації будинку було вказано тільки поверхи, горище йшло у загальному описі. Вказує , що до поділу майна ОСОБА_1 заходив на горище через її квартиру на другому поверсі, оскільки вихід на приміщення горища було виконано із приміщення сходової клітки другого поверху. У 2012 році ОСОБА_1 самовільно встановив драбину по зовнішній стіні будинку від землі через перший та другий поверх до горища. ОСОБА_1 приховує той факт, що він користується окремим входом на горище вже 4 роки. Для входу на горище зробив окремі двері, закриває на ключ, який знаходиться тільки у нього. Тобто має ключ до горища та вільний доступ до користування ним. Дозволу на встановлення даної драбини він у неї не просив і до відома її не поставив. ОСОБА_1 в досудовому порядку не звертався до неї для вирішення питання користування горищем. Також , просила застосувати строків позовної давності, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.05.2007 р. шлюб між ними розірвано, тому саме із дати прийняття судового рішення вважає , що розпочався трирічний строк позовної давності.

Відповідно до положень ст.225 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, про що постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши заперечення відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи , а також цивільної справи за № 171/10,2-35/11 , та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов необґрунтований та такий , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Судом встановлено , що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.01.1974 р., який за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.05.2007 року- розірвано, під час шлюбу сторонами на відведеної у законному порядку земельної ділянки побудоване незавершене будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами б/н, що розташований АДРЕСА_1. На даний час даний будинок не введений в експлуатацію, але присвоєний номер будинку як « 2-а» по вул. Сонячна.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.02.2011 року було виділено ОСОБА_1 на праві приватної власності 48/100 частки житлового будинковолодіння б/н, що розташований в АДРЕСА_1 (доля 1-го співвласника) експертного висновку за №1815/1816/1817 від 9.02.2010р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (Вінницьке відділення) складається з кімнати - 1-2 площею -19,1 кв.м., ванни - 1-3 площею 5,5 кв.м., туалету - 1-4 площею 1,9 кв.м., кімнати - 1-5 площею 13,6 кв.м.,кімнати - 1-6 площею 25,7 кв.м., підвалу - І площею 5,6 кв.м., підвалу - II площею 11,3 кв.м., підвалу - V площею 19,2 кв.м., у тому числі вхід у підвал, у загальне користування надати ґанок (1/2 частина), також виділено ? частку погребу "п/Б", та ? частку сараю-гаражу-літньої кухні під літерою "Б". Для ізольованого користування виділеними дольовими частинами співвласникам необхідно провести певні ремонтно-будівельні роботи.(а.с. цивільної справи №2-35/11 р. Т.2 , 177).Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2011 року , рішення першої інстанції залишено без змін.( Т. 2 ( справи №2-35/11 ) а.с.213).

З ухвали Вінницького районного суду від 30 липня 2013 року , виправлено писку в рішення даного суду від 11.02.2011 р., та вважати вірним долю ОСОБА_1 на праві приватної власності 47/100 частки будинку.( а.с. 102)

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2013 року було вирішено визнати за ОСОБА_2 право власності на 53/100 частки будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, відповідно до 2-го варіанту (доля другого співвласника) експертного висновку за №1815/1816/1817 від 09.02.2010 року Вінницького відділення КНДІСЕ, до складу яких входить: сходова клітина 1-1, площею 4,2 кв.м.; лоджія 1-7, площею 5 кв.м.; кімната 1-8, площею 26 кв.м.; ванна 1-9, площею 4,3 кв.м.; туалет 1-10, площею 1,4 кв.м.; кімната 1-11, площею 15,9 кв.м.; гардероб 1-12, площею 3,6 кв.м.; тамбур 1-13, площею 3 кв.м.; кімната 1-14, площею 16 кв.м.; підвал III, площею 11,2 кв.м.; підвал IV, площею 24,8 кв.м.; у загальному користуванні знаходиться ? частка ганку (що складає 52/100 частки по житловому будинку); ? частка сарая-гаража-літньої кухні "Б"; ? частка погребу "п/Б" (а.с.8-9,34-35,48-49). Дане рішення набуло законної сили 11.06.2013 року.

На підставі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Судом, згідно висновку експертизи від 09.02.2010 р. ( а.с.41 Т. 2 ( справа № №2-35/11), вбачається , що при винесені експертом даного висновку він врахував в загальну площу незавершеного будівництвом спірного житлового будинку на той час і конструктивний елемент будинку як дах ( горищний) , та з фототаблиці до висновку ( а.с.60) вбачається , що дах ( горище ) вже збудовано. Ця обставина не заперечувалося і позивачем.

Тому, судом вбачається , що при винесені судами рішень про поділ та виділ в натурі об*єкту незавершеного будівництва між сторонами на підставі проведеної експертизи від 09.02.2010 р. , був врахованих конструктивний елемент будинку - дах ( горищний).

На час звернення позивача до суду 13.01.2016 р. із дійсним позовом , будинок АДРЕСА_1 продовжує бути є об*єктом незавершеного будівництва, оскільки він не введений в експлуатацію, відсоток його готовності суду не відомий.

Відповідно до ч.2. ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не скористався своїм правом клопотати перед судом про призначення по даній справі судової будівельно- технічної експертизи , для вирішення питання , що є предметом даного позову ( розподілу в рівних частинах горища між ним та відповідачем із окремими незалежними виходами на горище). Тому, суд в межах заявлених позивачем , вважає за необхідне відмовити у задоволені заявлених позовних вимог, за необґрунтованістю .

Керуючись ст.ст. 212-215 ,224,225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл приміщення горища над житловим будинком,- відмовити .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії , шляхом подання апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 05 липня 2016 року.

Суддя: