У Х В А Л А

3 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачова Л.П., про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено частково, розірвано спадковий договір, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 1 жовтня 2014 року, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2015 року залишено без змін.

У вересні 2016 року до Верховного Суду України звернулась ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме частини першої статті 1308 ЦК України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування своїх вимог заявниця надала ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня, 23 квітня та 4 листопада 2015 року.

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4 й залишаючи в силі рішення суду апеляційної інстанції про розірвання спадкового договору, суд касаційної інстанції зазначив про те, що суд, встановивши фактичні обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи, надавши належну оцінку доказам та врахувавши пояснення свідків, дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачкою не виконуються в повному обсязі умови спадкового договору. Крім того, судом встановлено, що відповідач передоручила іншій особі доглядати за ОСОБА_5, що не було передбачено умовами договору.

У наданих для порівняння ухвалах від 18 березня, 23 квітня і 4 листопада 2015 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з рішеннями судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовів про розірвання спадкових договорів. При цьому суди виходили із недоведеності позивачами факту неналежного виконання відповідачами обов'язків за спадковими договорами.

У судових рішеннях, наданих заявницею на підтвердження підстави для перегляду судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, та в судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, наявні різні фактичні обставини справи, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - державний нотаріус Першої Нікопольської державної нотаріальної контори Ткачова Л.П., про розірвання спадкового договору за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко