Справа № 182/5033/15-ц
Провадження № 2/0182/706/2016
12.04.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.
при секретарі Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та вселення, суд
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та вселення.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року належить ? частини квартири № 58 в буд. № 33 по пр. Трубників в м. Нікополі Дніпропетровської області; ? частина зазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 08 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2226.
На даний час в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який доводиться їй рідним батьком. Позивач раніше була зареєстрована за вказаною адресою, однак була знята з реєстрації на час навчання в м. Харкові.
Зараз позивач має намір проживати в належній їй квартирі, однак відповідач перешкоджає їй у користуванні квартирою та змінив замки на вхідних дверях.
ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, веде антисуспільний спосіб життя та збирає у квартирі осіб які ведуть аморальний спосіб життя.
Позивач неодноразово зверталася до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу поведінки відповідача, однак їй було запропоновано звернутися до суду за захистом порушеного права.
Відповідач не сплачує комунальні послуги, призвів квартиру до часткової руйнації, у зв'язку з чим, проживати в ній взагалі не можливо. В квартирі брудно, багато сміття, відсутнє газопостачання, водопостачання та електропостачання. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово порушував правила пожежної безпеки, що вже призводило до пожежі в травні 2009 року.
В свою чергу, позивач окрім спірної квартири не має іншого житла, а тому вимушена тимчасово проживати в м. Харкові.
Враховуючи те, що відповідач своїми діями чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, позивач спочатку просила суд виселити ОСОБА_2 з належної їй квартири за адресою: АДРЕСА_2 без надання іншого житлового приміщення, зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою та вселити її в зазначену квартиру.
09 березня 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила суд виселити ОСОБА_2 з квартири за адресою: АДРЕСА_2 з наданням іншого житлового приміщення, а саме: 4/11 частин квартири АДРЕСА_3, що належать ОСОБА_3, зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку, а також вселити її в належну їй квартиру.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, від її представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, не заперечили проти винесення заочного рішення (а.с.113).
Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлений, про дні розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомлення про вручення (а.с.73,98,111,112), однак в судові засідання жодного разу не з'явився.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд зі згоди представника позивача вважає доцільним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ГУ ДМС України у Дніпропетровській області з позовом ознайомлений, про день розгляду справи належним чином повідомлений, в судове засідання представник відповідача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.70).
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити. Також підтвердила, що надасть належні їй 4/11 частин квартири АДРЕСА_3 для проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с. 114).
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 157 ЖК України члена сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках передбачених частиною першою ст. 116 ЖК України.
Згідно з ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», визначено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами і іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.
Як встановлено судом, позивачу на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2006 року належить ? частини квартири АДРЕСА_1; ? частина зазначеної квартири належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 08 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2226 (а.с.8).
На даний час в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який доводиться батьком позивачу. Позивач ОСОБА_1 раніше була зареєстрована за вказаною адресою, однак була знята з реєстрації на час навчання в м. Харкові.
Наразі позивач має намір проживати в належній їй квартирі, однак відповідач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою та змінив замки на вхідних дверях.
ОСОБА_2 веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями та збирає у квартирі осіб які ведуть аморальний спосіб життя. Знаходячись в нетверезому стані влаштовує сварки, бійки та застосовує фізичну силу по відношенню до позивача. Крім того, систематично порушує правила соціалістичного співжиття, робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі.
Позивач неодноразово зверталася до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу антигромадської поведінки відповідача, однак їй було запропоновано звернутися до суду за захистом порушеного права (а.с.16,19,20,24,34,38,41,47).
Згідно ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Відповідач не сплачує комунальні послуги, призвів квартиру до часткової руйнації, у зв'язку з чим, проживати в ній взагалі не можливо. Дані обставини підтверджуються Актами міської комісії по обстеженню технічного стану багатоквартирного будинку від 16 квітня 2015 року та 23 березня 2015 року, згідно яких, в ході візуального обстеження квартири АДРЕСА_4 було виявлено: відсутність віконної рами на кухні після пожежі; в квартирі демонтовані внутрішні інженерні мережі (опалення, водопровід, каналізації, газові труби); відшарування штукатурного шару в квартирі на 80%; відсутність кухонної плитки на 50%; відсутні умивальник, ванна, газова плита; порушено санітарно-гігієнічні норми.
Крім того, ОСОБА_2 неодноразово порушував правила пожежної безпеки, що вже призводило до пожежі в травні 2009 року, про що відповідною комісією 26 травня 2009 року був складений Акт про пожежу (а.с.11).
З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що відповідач не є власником/співвласником спірної квартири, своєю антигромадською поведінкою робить неможливим проживання з ним позивача ОСОБА_1 та продовжує порушувати правила співжиття, суд приходить висновку, що відповідно до вимог ст. 116 ЖК України відповідач підлягає виселенню з квартири АДРЕСА_1, власником якого є позивач ОСОБА_1, однак з наданням іншого житлового приміщення у вигляді 4/11 частин квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3
В той же час, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 з реєстрації задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).
Керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,209,212,214-215,217-218,224 ЦПК, 15,16 ЦК, 116,157 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_5, шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житлового приміщення у вигляді 4/11 частин квартири АДРЕСА_3.
Вселити ОСОБА_1 к квартиру АДРЕСА_1.
В іншому в позові ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6