Справа № 190/1607/16-ц
Провадження №2/190/606/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Семенникова О.Ю., секретарі Москалець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.П'ятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку в два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері позивача ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як спадкоємець за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_2 не подала у встановлений законодавством строк заяву про прийняття спадщини через ті обставини, що мала у володінні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та вважала, що тим самим фактично прийняла спадщину. Крім того, позивач зазначає, що не знала про необхідність звернення до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, що разом з її віддаленим місцем перебування від місцезнаходження спадкового майна, є поважними причинами пропуску встановленого строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Відтак, оскільки приватним нотаріусом Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск строку для подачі заяви, позивач просить суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними та визначити додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, 20.09.2016 року надала до адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Крім того, 24.10.2016 року представником позивача за договором про надання юридичних послуг та поедставництво інтересів від від 11.08.2016 року ОСОБА_3 подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги представник підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник виконавчого комітету П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, 05.09.2016 року міським головою ОСОБА_4 на адресу суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідної міської ради, заперечень щодо позовних вимог не надано.

З урахуванням заяв осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.09.1967 року, виданого Аксуєкською сільрадою Мойинкумського району Джамбульської області Киргизької СРСР, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис №121), є ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.02.1988 року, виданого бюро РАГС пос.Софрино-1 Пушкінського району, Московської області, 13.02.1988 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб за актовим записом №4.

Згідно з копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 27.04.2004 року власником земельної ділянки площею 8.930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, наданої на підставі розпорядження голови П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №550-р від 08.10.2003 року, є ОСОБА_2 Даний держакт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №88.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, посвідчено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 в с.Богунове Іванівського району Одеської області (актовий запис №240).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №14730019 від 16.12.2013 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки площею 8,93 га, розташованої на території Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, є ОСОБА_2, відомості щодо обтяжень вищевказаної земельної ділянки у відповідному реєстрі відсутні

Листом приватного нотаріуса Жовтоводського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кубай Л.В. від 08.08.2016 року позивачу ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 позивачеві відмовлено через пропуск шестимісячного строку для подачі заяви на прийняття спадщини з дня смерті особи.

Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріалній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обгрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в т.ч. через відсутність інформації про смерть спадкодавця, необхідність звернення до нотаріуса та інш., то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відтак суд зазначає, якщо ж у спадкоємця таких перешкод, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, для подачі заяви по прийняття спадщини не було, про спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщини (через відсутність інформації про спадкову масу, необхідність звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та інш.), то положення ч.3 ст.1272ЦК України не застосовуються.

Вищевказані положення узгоджуються з відповідними правовими висновками, викладеними в постановах Верховного суду України (постанова ВСУ по справі №6-85цс12 від 26.09.2012 року, постанова ВСУ по справі №6-1486цс15 від 04.11.2015 року).

Положеннями ч.ч.2-4 ст.10 ЦПК України, які закріплюють зміст принципу змагальності цивільного судочинства, передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч.ч.2,3 ст.58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Положення ст.60 ЦПК України встановлюють, що саме кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч.1 ст.137 ЦПК України передбачає, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Суд зазначає, що жодною особою, яка бере участь у справі, клопотання/заяви про витребування доказів до суду не надано, як і не зазначено жодною особою, яка бере участь у справі, про підстави для звільнення від доказування обставин, на які вони посилаються в обґрунтування вимог/заперечень.

Відтак особами, які беруть участь у справі, не надано та судом не досліджено доказів на підтвердження обставини відкриття нотаріусом спадкової справи після смерті матері позивача, складення відповідної постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії.

Відповідно до ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно до п.п.1),2) ч.1 ст.214 ЦПК України суд під час ухвалення рішення суд окрім іншого вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Таким чином, оскільки позивач своєчасно із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звернулася, проте жодних доказів щодо наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в установлений законодавством строк позивачем не надано та в судовому розгляді не досліджено, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими ,непідтвердженими належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим відмовляє в задоволені позову.

На підставі ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,58-60, 212-215 ЦПК України, суд ВИРІШИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 до П'ятихатської міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання рішення через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.Ю.Семенников