Справа № 2-2606/2011
У Х В А Л А

25 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ Київської області, заінтересована особа : ОСОБА_2 на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 18.02.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з заявою про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника від 18.02.2016 року в рамках ВП №47939187, в звязку з тим, що арештоване майно боржника, тобто його вартість явно неспівмірна з розміром боргу, а згідно ст. 57 ЗУ України «Про виконавче провадження» накладений арешт може бути здійснений у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Крім того, державний виконавець наклав арешт на все майно боржника чим порушив право власності боржника. Державний виконавець обтяживши майно ОСОБА_1О не має на меті реалізувати його, не встановлює строку вилучення та наступної передачі на реалізацію арештованого майна. Також, з матеріалів ВП не вбачається інформації щодо повернення боржником частинами боргу на загальну суму 45 000 грн. А також, скаржник зазначає, що перебуває в шлюбі і обтяження всього майна, яке є спільною власністю подружжя обмежило права та свободи його дружини. Скаржник просив скасувати зазначену постанову головного державного виконавця міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 про арешт майна боржника ОСОБА_1

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Головний державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ вимоги скарги не визнав.

Представник заінтересованої особи за довіреністю заперечила задоволення скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов до висновку, що вимоги скарги не підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 18.02.2016 року в рамках виконавчого провадження № 47939187 головним державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1, що підтверджується копією цієї постанови (а.с.6).

Також, з матеріалів зазначеного виконавчого провадження вбачається, що 23.06.2015 року була вже винесена державним виконавцем постанова про арешт майна боржника, і дана постанова не була оскаржена.

Відповідно до ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Таким чином, для примусового виконання рішення суду державний виконавець повинен накласти арешт на майно.

Судом встановлено, що 23.06.2015 року відбулося повторне відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-2606/2011. З даного слідує, що боржник мав достатньо часу для добровільного виконання рішення суду та реалізації свого майна для швидкого та ефективнішого виконання рішення суду, а отже, є безпідставним звинувачення державного виконавця у зволіканні виконання рішення суду та небажанні реалізовувати арештоване майно.

Як зазначила в судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2, що з часу винесення судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 коштів не відбулося, навіть, часткового виконання рішення суду, а надані скаржником розписки категорично заперечуються ОСОБА_2 Боржник не надав державному виконавцю будь-яких документів у підтвердження часткового виконання рішення і таким чином , зменшення суми боргу. Зазначене підтвердив в судовому засіданні державний виконавець.

За приписам ч. 1 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Щодо порушень державним виконавцем положень ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», слід зазначити, що до скарги не додано перелік майна боржника, на яке державним виконавцем було накладено арешт, а також вартість цього майна для здійснення розрахунку та висновків щодо розміру суми стягнення, співмірності з вартістю обтяженого майна.

Так, Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майн боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше

наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Частину другу статті 57

доповнено абзацом шостим згідно із Законом N 423-VIII ( 423-19 ) від 14.05.2015 \

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж

протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна. Частину другу статті 57 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом N 423-VIII ( 423-19 ) від 14.05.2015 Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії

постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня

після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника

може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому

цим Законом.

Судом встановлено, що в 2012році державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ було вже відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа від 29.02.2012 року за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду у справі №2-2606/2011р. В процесі виконання зазначеного рішення суду були накладені арешти, які потім частково знімалися для добровільної реалізації майна та розрахунку боржника з кредитором, однак, на даний час боржник не розрахувався перед ОСОБА_2 та не виконав рішення суду. В 2015році за проханням боржника стягувачем було подано до державного виконавця заяви щодо скасування арештів і два об»єкти з раніше арештованого майна боржник вже відчужив / нежитлову будівлю № 21 по вул. Пролетарській у с. Потіївка Білоцерківського району нежитлову будівлю № 2а по вул. Радянській у с. Потіївка, Білоцерківського району/ , і до цього часу вилучені від продажу грошові кошти не були передані ні стягувачу ОСОБА_2, ні на рахунок МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх боргових зобовязань та безпідставно звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця міськвідділу ДВС ОСОБА_3, щодо винесення постанови 18.02.2016 року про арешт майна боржника. Обставини викладені в скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскаржувана постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження прийнята відповідно до Закону України «Ппро виконавче провадження» в межах повноважень державного виконавця і судом не встановлено порушення прав чи свобод скаржника, а тому суд відмовляє в задоволенні скарги ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386,387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця міськвідділу ДВС Білоцерківського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення його відчуження від 18.02.2016 року відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлено 28.04.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя ОСОБА_4