Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

15 березня 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачовій О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в остаточної редакції, яким просить визнати дійсним договір завдатку, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 29.12.2009р., згідно якого остання передала грошові кошти в сумі 15250грн. ОСОБА_2 в якості завдатку за рухоме майно - квартиру АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 15250грн. в якості порушення зобов'язання з вини кредитора, а всього стягнути на користь позивача 30500грн.

В обґрунтування вимог позову зазначає, що 29.12.2009р. між сторонами по справі укладений договір, згідно умов якого позивач сплатила завдаток в загальній сумі 15250грн. Грошові кошти передавалися відповідачу 29.12.2009р. в сумі 1750грн., 05.01.2010р. в сумі 1000грн., 08.01.2010р. в сумі 1000грн., 12.01.2010р. в сумі 3000грн., 15.01.2012р. в сумі 8500грн. Підставами укладання договору стало те, що після смерті матері відповідача ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яку відповідач обіцяла передати у власність позивача після оформлення права на спадщину. Квартира знаходилась в край недбалому стані і потребувала ремонту. Сторони домовились, що ОСОБА_2 продасть квартиру за 48000грн. В забезпечення домовленості позивач передала грошові кошти ОСОБА_2 в якості завдатку, про що остання надала розписки., пообіцявши у строк до 29.12.2012р. оформити право на спадщину та передати у власність позивача вказану вище квартиру шляхом укладання договору купівлі-продажу. Між тим, в подальшому відповідач відмовилась від оформлення договору купівлі-продажу. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою оформити право спадкування та укласти договір, однак остання такі вимоги ігнорує. 10.05.2011р. відповідач передала позивача ключі від квартири та письмово відмовилась від права на квартиру на користь позивача, про що склала розписку 15.06.2012р., поклавши обов'язки по сплаті комунальних послуг тощо.

В судовому засіданні позивач, її представник підтримали викладені обставини та вимоги уточненого позову, просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, заяв про поважні причини своєї відсутності або про слухання справи за її відсутністю не надала, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст.. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи уточненого позову, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, що станом на 14.01.2016р. квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3.

Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, 10.02.2010р. з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 07.08.2002р. звернулась донька спадкодавця ОСОБА_2, заведена спадкова справа, свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Такі обставини підтверджено відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформацією Третьої ХДНК від 03.02.2016р.

Таким чином, вищенаведене свідчить, що ОСОБА_2 спадщину після смерті матері не оформила і не набула права власності на спадкове майно.

Відповідно до вимог ст.. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Отже, завдаток - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань за договором, тобто спочатку повинен бути укладений договір, який буде забезпечуватися завдатком.

Як встановлено, договір купівлі-продажу між сторонами не укладався, більш того відповідач як станом на 29.12.2009р., так і на сьогоднішній час не має права розпоряджатися спірною квартирою.

Далі, в матеріалах справи містяться розписки ОСОБА_2, із яких цілком вбачається, що остання отримувала грошові кошти від ОСОБА_1 для подальшої передачі спірної квартири на користь останньої тощо.

Позивач вважає такі дії як договір завдатку, тобто попередній договір перед укладанням договору купівлі-продажу, однак із такого виду розписок не вбачається строк укладання договору купівлі-продажу, відсутні конкретні дати укладання основного договору для явки до нотаріальної контори, відсутні умови, на яких сторони зобов'язуються укласти правочин тощо, тобто ті умови, які дозволять визначити предмет та істотні умови основного договору.

При відсутності на час складання розписок правовстановлюючих документів у відповідача на квартиру, остання із змісту розписок не взяла на себе певні зобов'язання щодо отримання таких документів з метою укласти основний договір, також прямо не вбачається фіксація, що за такими домовленостями передається сума, яка підвереджує серйозність намірів сторін.

Крім того, попередній договір повинен укладатися у той же формі, що і основний, тобто вимагається нотаріальне посвідчення (ст. 657 ЦК України).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що надані позивачем розписки, не є договором завдатку, який є забезпеченням виконання зобов'язань по укладанню договору купівлі-продажу квартири та зобов'язаннями по укладеному в подальшому договору купівлі-продажу, тому у суду відсутні правові підстави для визнання дійсним договору завдатку, укладеного між сторонами 29.12.2009р.

Далі, передача коштів відповідачу з боку позивача на загальну суму 15250грн., на думку суду, є платежами попереднього виконання зобов'язань в рахунок наступних платежів та ніяких гарантій не дає і може бути повернутими позивачу.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, суд надійшов до висновку, що передана сума грошей позивачем була авансом, до якого не застосовуються правила завдатку і про повернення авансу в подвійному розмірі є не можливим.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позову підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 570, 657 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 15250 (п'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят)грн.

В іншої частині вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги.. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя