Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-2586/03 головуючий у 1 інстанції Котляр А.М.
провадження № 22-ц /778/1444/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Панкеєва О.В.,

суддів Кухаря С.В., Осоцького І.І.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2003 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначивши,що постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя 11.08.2003 року на її користь з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто ? частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.07.2003 року та до повноліття дитини. Станом на 01.07.2015 року заборгованість по аліментам у відповідача становить 62 093,69 копійок. 20.11.2015 року вищевказану постанову було скасовано.

У звязку з зазначеним, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2, аліменти на її користь, на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30.07.2003 року і до повноліття дитини.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 30.07.2003 року та до повноліття дитини.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення.

ОСОБА_3 рішення суду не оспорює.

Позивач не зявилася, надала по електронній пошті клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю явки до суду, не зазначаючи причини неявки.

Враховуючи, що за положеннями ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а позивач не наводить поважних причин своєї неявки, колегія судів увалила відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, розглядати справу за відсутності ОСОБА_3, яка не прибула в судове засідання.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК суд апеляційної інстанції може змінити рішення суду у разі невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі з 11.02.2000 року по 03.02.2004 рік Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Вирішуючи розміру аліментів, суд першої інстанції зазначив проте, що ОСОБА_2 є працездатною особою, працює має стабільний заробіток, не має будь-яких захворювань, які можуть істотно впливати на можливість утримувати його дитину, та утриманні ще має сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом дружиною та дитиною, дружина є непрацездатною, і вони знаходяться на його утриманні, та оскільки ОСОБА_2 зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та визначив розмір аліментів 1/5 частина всіх його доходів.

Відповідач ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні знаходиться дитина та дружина, яка є вагітною, у звязку із чим він може оплачувати аліментів розмірі 1/8 частину своїх доходів.

За положеннями ст. ст. 180, 181, 182 СК України відповідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу, коли аліменти визначаються у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідач, ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції не довів розмір його доходів.

За рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.03.2016 року з ОСОБА_2 вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу) відповідача, тобто по 1/6 частці кожном, а також на утримання ОСОБА_7 1/3 частину доходів. В судове засідання відповідач не зявився та надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей та коштів на утримання дружини .

Отже ОСОБА_2 визнав, що матеріальний його стан дозволяє оплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/6 частина його доходів, та при цьому навіть надавати допомогу дружині .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи із того, що діти мають бути забезпечені в рівних умовах , незалежно , вони що вони від першого шлюбу, що від другого шлюбу, в якому знаходиться відповідач, на дітей від другого шлюбу стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частина доходів відповідача на кожного, з чим він погодився, на його утримані також знаходиться його дружина, яка доглядає малолітню дитину, колегія судів вважає, що на утримання ОСОБА_5 також має бути стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частина.

Доводи апеляційної скарги проте, що суд повинен був визначати розмір аліментів не більше ніж за три роки, так як відповідач був обізнаний про їх існування тільки в липні 2015 року, а він забезпечував дитину не приймається колегією судів виходячи із наступного.

За змістом ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Отже за змістом ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позов та тільки в разі присудження аліментів за минулий час до подачі позову вони можуть бути присуджені, якщо позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати і тоді (у цьому разі) суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

У справі, що розглядається аліменти стягнуті від дня пред'явлення позову, отже не має підстав для визначення їх за три роки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо призначення розмірі аліментів без належного та достатнього врахування наявності у відповідача утриманців , двох дітей, та дружини колегія судів вража частково заслуговує на увагу підтвердження, а тому рішення суду , відповідно до ч.4 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру аліментів в частині розміру аліментів з 1/5 частини на 1/6 частину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2016 рокуу цій справі змінити в частині розміру стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів з «1/5» частини від усіх видів заробітку (доходів) на «1/6» частину від усіх видів заробітку (доходів) .

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: