Справа №295/2434/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА

в складі:

головуючої судді Чішман Л.М.

секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 06.09.2003 року між нею та ОСОБА_2 Крім того, просила неповнолітнього сина залишити на подальше проживання та виховання із матірю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що від шлюбу мають неповнолітню дитину Павлюк ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначила, що сторони припинили шлюбні відносини, не проживають однією сімєю і припинили вести спільне господарство. Примирення між сторонами позивач вважає неможливе, оскільки сімя носить лише формальний характер.

В судовому засідання позивач позов підтримала, з підстав викладених у заяві, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі із 06.09.2003 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис №1526. /а.с. 4/

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП №036253 від 19.08.2006 року вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с. 5/

Згідно до норм ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

У відповідності із ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 104-105, 110, 112-115, 160 Сімейного кодексу України, ст. ст. 158, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції 06.09.2003 року, актовий запис №1526 розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на подальше виховання при матері.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чішман