Справа № 329/333/16-ц
Провадження 2/329/166/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року смт. Чернігівка Чернігівський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого-судді Поди Н.М.

при секретарі: Сивак В.Г.

за участю прокурора Пирожника Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чернігівка цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська РДА, як орган опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій просить позбавити їх батьківських прав відносно дітей, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 являються батьками малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.. Сім'я ОСОБА_4 перебуває у полі зору служби у справах дітей, як неблагополучна із 2003р. За весь час перебування на обліку остання була позбавлена батьківських прав відносно шести своїх дітей, ОСОБА_3 був позбавлений батьківських прав відносно чотирьох своїх дітей. ОСОБА_4 з 2010р. є отримувачем державної соціальної допомоги по народженню дітей, проте використовує їх нераціонально. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по місцю проживання характеризуються негативно, зловживають спиртними напоями, перебувають на обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізму, не приділяють належної уваги вихованню дітей, в будинку антісанітарний стан, відсутні запаси одягу та продуктів для дітей, тобто ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. При перевірках сім'ї службою у справах дітей, ОСОБА_4 неодноразово знаходилася у стані алкогольного сп'яніння. У лютому 2016р. ОСОБА_3 залишив сім'ю та виїхав за межі Запорізької області до смт. Печеніги Херсонської області.

У зв'язку з тим, що батьки самоусунулися від виконання своїх обов'язків, не цікавляться життям своїх дітей, не дбають про їх фізичний та духовний розвиток, не піклуються про їх виховання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, позивач просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні представник позивача, Веремій Л.С. позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на те, що батьки участі у житті своїх дітей не приймають.

Відповідач, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківський прав відносно дітей та просив розглянути справу без його участі.

Відповідачка, ОСОБА_4 двічі в судове засідання не з»явилася, повідомлена про час та місце судового розгляду, причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення позовної заяви, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.7).

Відповідно до матеріалів справи, відповідачі дітьми не цікавляться, не дбають про їх стан здоров'я, харчування, духовний та фізичний розвиток, тобто ухиляються від їх виховання..

Згідно наданої характеристики виконкому Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області № 491 від 02.03.2016р ОСОБА_3 за час проживання в с.Зоря показав себе з негативної сторони, маючи малолітнії дітей про них не дбав, зловживав спиртними напоями. На даний час залишив сім'ю та виїхав за межі Запорізької області (а.с.19).

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 28.10.2011р. ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15-16).

Крім того, ОСОБА_3 відповідно до рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 12.11.2015р. позбавлений батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.17-18).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області № 400 від 11.02.2016р., ОСОБА_4 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 разом зі співмешканцем ОСОБА_3 та дітьми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.24).

Згідно наданої характеристики ОСОБА_4 за час проживання на території Новополтавської сільської ради показала себе з негативної сторони, маючи малолітніх дітей умов для їх розвитку не створила, продуктами харчування та умовами для проживання не забезпечила, зловживає спиртними напоями, на зауваження реагує позитивно, однак продовжує робити по своєму (а.с.20).

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 10.10.2006р. ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 ( а.с.13-14).

Крім того, рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 28.10.2011р. ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15-16).

Довідка КУ «Чернігівська ЦРЛ» №269 від 22.03.2016р. свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають під диспансерним наглядом лікаря - нарколога дільничного поліклініки з приводу алкогольної залежності (а.с.25).

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів - попередження від 29.11.2012р., 30.01.2013р., 12.07.2013р., 14.10.2013р., 17.04.2014р., 06.08.2014р., 17.09.2014р., 22.09.2014р., 09.10.2014р., 18.11.2014р., 30.12.2014р., 29.04.2015р., 24.02.2016р., 17.03.2016р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово попереджалися про можливість відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання (а.с.34, 37, 38, 39, 41, 42,45-46,47-48,49-50,51-52).

Акти обстеження умов проживання від 29.11.2012р., 14.10.2013р.,16.04.2014р.,06.08.2014р., 22.09.2014р., 18.11.2014р., 25.12.2014р., 30.12.2014р., 29.04.2015р., 22.02.2016р., свідчать про незадовільні умови проживання у будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.35-37, 38, 40, 43-44, 46, 48, 50, 52).

10.11.2013р., 17.04.2014р., 08.08.2014р., 26.12.2014р., 29.04.2015р.,01.03.2016р., службою у справах дітей Чернігівської РДА направлялися клопотання до Чернігівського РВ ГУМВС щодо вжиття заходів адміністративного впливу на ОСОБА_3 та ОСОБА_4.. (а.с.30,31,32).

Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавлення їх батьківських прав, так як вони ухиляються від виконання своїх обовязків: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, елементарну підготовку їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, які можуть бути ними адекватно сприйняті, не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання ними елементарних навичок самообслуговування.

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляються від виховання своїх дітей і в силу ст. 164 Сімейного кодексу України підлягають позбавленню батьківських прав.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч.ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України та ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.ст. 8,11 Закону України „Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Відповідно до статей 25, 27, 29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою ВР 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов'язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 за тими підставами, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх дітей, тому формальна наявність батьків ставить дітей в скрутне становище, так як вони не можуть мати юридичного статусу дітей, які залишилися без піклування батьків, і в повній мірі користуватись пільгами та державними гарантіями, що мають діти даної категорії, згідно чинного законодавства та вважає необхідним, в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 з метою встановлення їх соціального статусу, позбавити відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав по відношенню до їх дітей, ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166 СК України , суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_14, уродженця с. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області батьківських прав відносно дітей, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_16, уродженку смт. Чернігівка Запорізької області батьківських прав відносно дітей, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 1378 грн.: Чернігівський районний суд Запорізької області, ЄДРПОУ суду: 37304095, УДК у Чернігівському районі ГУДКУ в Запорізькій області, отримувач коштів: Державний бюджет Чернігівського району, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 34677035, МФО 813015, № доходного рахунку щодо сплати судового збору 0316

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя