Справа № 455/1002/15-ц
Провадження № 2/455/34/2016
11 травня 2016 року м.Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської області
у складі: головуючої - судді Лойзик М.В.
за секретаря Бобельськоїй Н.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Державний нотаріус Старосамбірської державної нотаріальної котори, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,
02.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 20.11.1982 року перебував у шлюбі із ОСОБА_5, яка 04.06.2013 року померла. Від подружнього життя з покійною дружиною має двоє дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті дружини відкрилася спадщина і 31.01.2014 року нотаріус Старосамбірської державної нотаріальної контори видала свідоцтво про право на спадщину за законом доньці ОСОБА_3 на все спадкове майно, без врахування його права на спадкування, тому просив визнати недійсним це свідоцтво про право на спадщину.
11.03.2016 року ОСОБА_2 подав суду уточнену позовну заяву, якою просив визначити, що частка померлої 04.06.2013 року ОСОБА_5 у спільній сумісній власності на будинок 61 по вулиці Хирівська у місті Добромиль Старосамбірського району становила 1/2 частину; скасувати (визнати недійсним) у 1/2 частині Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_6, державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори 31.01.2014 року на будинок за 61 по вулиці Хирівській у місті Добромиль; скасувати (визнати недійсним) Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі Старосамбірської ДНК від 31.01.2014 року №36497971 та визнати за ним - ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку цього будинку як частку у майні подружжя, оскільки спірний будинок вони з покійною дружиною збудували під час перебування у шлюбі за спільні кошти, отже мали кожен право на ? частину цього майна. Він відмовився від права на спадкування в користь дочки, але не відмовлявся від своєї частки у спільній сумісній власності, яку бажає залишити за собою, про що повідомляв нотаріуса.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявилися, хоч були належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, тому суд за згоди представника позивача вирішує спір за правилами, встановленими ст.224 ЦПК України на підставі наявних доказів.
Дослідивши докази, вислухавши представника позивача суд вважає, що уточнений ОСОБА_2 позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5), виданим Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Старосамбірського РУЮ на підставі актового запису № 53 від 20.11.1982 року по виконкому Добромильської міської ради Старосамбірського району Львівської області.
У цьому шлюбі в подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.42,47).
За час подружнього життя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у місті Добромиль по вулиці Хирівська 61 збудували житловий будинок вартістю 412758 гривень (а.с.60), на який 16.07.2003 року на підставі рішення Добромильської міської ради № 681 від 20.02.2003 року ОСОБА_5 було видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САА №677746 (а.с.59).
У відповідності з ч.1 ст.60 СК України та ч.З ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Таким чином будинок № 61 по вулиці Хирівська у місті Добромиль був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5Г та ОСОБА_2 і кожному з них належало право на ? частину цього будинку, незалежно від того, на кого право власності зареєстровано.
У відповідності зі свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 402041 (а.с.13) ОСОБА_5 померла 04.06.2013 року у віці 53 роки.
Згідно довідки № 480, виданої виконкомом Добромильської міської ради 02.09.2013 року (а.с.41), померла 04.06.2013 року ОСОБА_5 до дня смерті постійно була зареєстрована і проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом із ОСОБА_5 на час її смерті проживали однією сімєю і були зареєстровані чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався.
За правилами ст.1216-1218 ЦПК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями майна ОСОБА_5 відповідно до ст.1261 ЦК України її чоловік позивач ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4.
Згідно зі ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Частинами 1,2 ст.71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.
На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.
У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.
При розгляді справ про спадкування питання про частку у спільній сумісній власності подружжя вирішується із врахуванням офіційного тлумачення ч.1 ст.61 СК України, наданого у Рішенні Конституційного Суду України у справі № 17-рн/2012 від 19.09.2012 року. Право розпорядження часткою у майні, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, встановлене ст.67 СК України та не передбачає такого виду розпорядження, як відмова від частки на користь інших осіб під час оформлення спадщини на іншу частку в спільному майні подружжя.
Враховуючи наведене до складу спадкового майна ОСОБА_5 з огляду на положення ст.60,63 СК України входить ? частина будинку № 61 по вулиці Хирівській у місті Добромиль.
Із наданої для огляду в судовому засіданні Старосамбірською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 251/2013 спадкодавця ОСОБА_5, померлої 04.06.2013 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 26.09.2013 року відмовились від прийняття спадщини в користь ОСОБА_3 (а.с.46,47); ОСОБА_3 заявою від 26.09.2013 року спадщину прийняла (а.с.38).
31.01.2014 державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю майна ОСОБА_5 її дочці ОСОБА_3 на цілий будинок № 61 по вулиці Хирівська у місті Добромиль Старосамбірського району, вартістю 412758 гривень.
Проте, як вбачається із заяви позивача ОСОБА_2 (а.с.46) він відмовився від спадкового майна, що залишилося після смерті дружини, але не відмовлявся від права на свою частку у спільній сумісній власності, тобто від ? частини житлового будинку № 61 по вулиці Хирівській у місті Добромиль.
Вимога позивача про визнання за ним права на частку у спільній сумісній власності нотаріусом проігнорована.
У відповідності зі ст.15,16 ЦК України, ст.З ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.
Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Відповідно до статей 21,24,41 Конституції України, статті 368 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної сумісної власності.
В силу ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 392 ЦК України також передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Оскільки, як встановлено судом, при видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5, яка складалася з ? частини житлового будинку № 61 по вулиці Хирівській у місті Добромиль, за спадкоємицею ОСОБА_3 визнано право на цілий будинок, тобто і на частку майна зі спільної сумісної власності ОСОБА_2, то очевидно, що його право на це майно порушено і підлягає захисту шляхом задоволення позовних вимог.
А тому, керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218,224 ЦПК України, ст.15,16,368,392,1216,1217,1220-1223,1226,1258,1261,1267,1268, 1278, 1296,1297,1300,1301 ЦК України, ст.60,67 СК України, суд
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на ? частину будинковолодіння № 61 по вулиці Хирівська у місті Дорбромиль Старосамбірського району Львівської області як частку у майні подружжя.
Визнати, що частка померлої 04.06.2013 року ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на будинок № 61 по вулиці Хирівська у місті Добромиль Старосамбірського району Львівської області становила ? частину.
Визнати недійсним видане 31.01.2014 року Державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстроване у реєстрі за № 161 по спадковій справі № 251 за 2013
рік, Свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок № 61 по вулиці Хирівська у місті Добромиль Старосамбірського району Львівської області в частині ? частини будинку.
Визнати недійсним Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі Старосамбірської ДНК від 31.01.2014 року № 36497971.
Рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд на протязі 10 днів з часу його проголошення.

Суддя