Справа №345/862/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд-

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. помер батько позивача ОСОБА_4, який до дня серті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що ним не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок, тому він звернувсяся із позовом до суду про визнання за ним права власності на дане спадкове майно.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, однак подала заяву про те, що позов підтримує та просить його задоволити, справу розглянути у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Суд, за згодою представника позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Як видно із копії свідоцтва про смерть, батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р. (а.с.14). Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.01.1990 року спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 в рівних долях по 1/3 є : ОСОБА_6 - син, позивач ОСОБА_1 - син та ОСОБА_2 - донька.

В перелік успадкованого майна визначеного у даному Свідоцтві входить: житловий будинок площею 32,72 кв. метри, сарай, туалет, криниця та огорожа.(а.с.17).

ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що ним не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний житловий будинок (а.с.21).

Після смерті батька позивача ОСОБА_4, жоден із спадкоємців для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався, оскільки інші спадкоємці не бажали оформлювати свої частки спадщини.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 вступив в фактичне управління та володіння спадковим будинком, оскільки він зареєстрований та по даний час проживає в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою КП ЖЕО №1 від 25.02.2016 року № 114 та записами будинкової книги. Він, та його сім'я, доглядали за батьком за час його життя та належним чином організували його поховання, інші родичі участі у цьому не брали.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст. ст. 1258, 1261, 1268, 1296-1297 ЦК України та керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме: на житловий будинок площею 32,72 кв метри, сарай, туалет, криницю та огорожу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: