Справа № 2-з/490/4337/16-ц
н/п 2-з/490/32/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 року 10:00 год. м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про зміну та визначення місця проживання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки, в якому просив зобов'язати її передати малолітніх дітей - ОСОБА_3, 27.03.2007 р. н., ОСОБА_4, 16.06.2010 р. н., в порядку ч. 4 ст. 159 СК України батькові за адресою проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визначити вказану адресу їх місцем проживання.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив тимчасово заборонити ОСОБА_2 змінювати місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з проспекту Леніна (Центрального), 77, кв. 7, а також тимчасово заборонити відповідачці особисто чи через третіх осіб вивозити за межі України ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачка систематично порушує права його опіки та доступу до малолітніх дітей; систематично порушує права позивача щодо визначення місця проживання дітей, незаконно утримувала малолітніх дітей на території чужої країни, перешкоджала виконанню наказу про повернення дітей до України; переховується з малолітніми дітьми та не виконує рішення суду. Також позивач вказує, що має інформацію про намір відповідачки найближчим часом разом з дітьми за межі країни, та не повертатись.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову у подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою судді Подзігун Г. В. від 28 квітня 2016 року провадження у справі відкрито, а справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 2, 3 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, а також встановленням обов'язку вчинити певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач, суд має встановити, чи дійсно між сторонами виник спір щодо виховання дітей та визначення місця їх проживання; чи існує реальна загроза невиконання рішення суду у випадку задоволення позову; чи відповідає заявлений вид забезпечення позову позовним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є зміна місця проживання дітей та визначення їх місця проживання разом із батьком (позивачем).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; визначено участь ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з неповнолітніми синами та встановлено порядок побачень з дітьми, а також надано право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінювати порядок побачень з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за їх взаємною згодою, в тому числі і кожного дня у вечірній час.

В той же час, як вбачається із відповіді слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області від 26.04.2016 року, слідчими та розшуковими діями встановлено, станом на 29.03.2016 року місце перебування малолітніх дітей та ОСОБА_2 було АДРЕСА_1, а фактичне місце перебування наразі встановлюється шляхом проведення слідчих та розшукових дій.

Усе вищезазначене, на думку суду, свідчить про те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей та участі батька у вихованні, та у випадку задоволення позову існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити та заборонити ОСОБА_2 особисто або через інших осіб змінювати місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з проспекту Леніна (Центрального), 77, кв. 7, у тому числі шляхом вивезення їх за межі території України.

Керуючись ст. ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2, 14.11.1978 р. н., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, змінювати без згоди ОСОБА_1 місце проживання малолітніх дітей, ОСОБА_3, 27.03.2007 р. н. та ОСОБА_4, 16.06.2010 р. н., з проспекту Леніна (Центрального), 77, кв. 7.

Заборонити ОСОБА_2, 14.11.1978 р. н., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, особисто або через третіх осіб вивозити за межі України ОСОБА_3, 27.03.2007 р. н. та ОСОБА_4, 16.06.2010 р. н.

Копію ухвали направити Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), а також Центральному відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (54001, м. Миколаїв, Адміральська, 27/1) для негайного виконання.

Копію ухвали направити сторонам у справі для відома.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії сторонами.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН