Справа № 353/178/16-ц
Провадження № 2-о/353/16/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Гавриш Я.М.

з участю: секретаря Драгомирецької О.М.

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумач цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Тлумацького районного управління юстиції в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення національної приналежності з тих підстав, що вона народилася в сімї ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Її батько за національністю був поляком, оскільки він народився 1930 року в с. Кулайці Томашівського повіту Люблінського воєводства, ОСОБА_4. А в 1945 році разом з членами своєї родини був примусово переселений до Тернопільської області. Її бабуся ОСОБА_3 (дівоче прізвище Сватьянська) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за національністю була полька, померла в 1945 році під час переселення при трагічних обставинах та похоронена на кладовищі с. Князі Томашівського району Люблінського воєводства. А дідусь ОСОБА_6 (Теодор) Іванович, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в с. Кулайці Томашівського повіту Люблінського воєводства, ОСОБА_4, а після переселення проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3, де в 1990 році помер. Разом із дідом там же проживав і її батько, а після одруження переїхав в м. Івано-Франківськ, де помер у 1988 році. Проте у свідоцтві про народження заявниці національність її батька вказана українець. Більшу частину свого життя її батько прожив в СРСР, тому через страх переслідувань з боку державних органів приховував свою належність до польської національності, внаслідок чого не мав можливості належно оформити документи щодо своєї національності. Крім того, в той час існувала заборона на їх оформлення. З народження заявниця виховувалась та зростала у польських традиціях та культурі, її родина святкує католицькі (польські) релігійні свята, дотримується звичаїв та обрядів, розуміє і володіє польською мовою, упродовж життя відвідує ОСОБА_4 та постійно відвідує місця проведення богослужінь. Тому вважає себе полячкою. Однак через неправильні відомості щодо національності її батька в актовому записі про її народження та про національність заявниці в актовому записі про її одруження вона не може довести своє польське походження. Встановлення факту належності її та її батька до польської національності має для неї юридичне значення та необхідне для впорядкування документів з метою реалізації особистих прав та можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_4. Просить заяву задовольнити, встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що заявниця ОСОБА_1 належить до польської національності та внести виправлення в актовий запис про її народження у графі «національність батька» вказати «поляк» замість «українець» та внести зміни в актовий запис про реєстрацію її шлюбу, де у графі «національність дружини» замість «українка» вказати «полька». В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити. Від заінтересованої особи відділу ДРАЦС Тлумацького РУЮ в Івано-Франківській області надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю підтвердили факт приналежності заявниці ОСОБА_1 до польської національності.

Також даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Вислухавши пояснення заявниці ОСОБА_1, покази допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з таких підстав: Згідно свідоцтва про народження, заявниця народилася 03.10.1960 року у м. Станіслав Станіславської області, її батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за національністю українці(а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_9 у графі «відомості про батька» вказано національність «українець»(а.с.12). 31.10.1981 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 в с. Кричка Богородчанського РВ ЗАГС Івано-Франківської області, актовий запис №15, у звязку з чим її прізвище з «Скиба» змінено на «Коцюруба», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя в графі «відомості про дружину» вказано національність «українка» (а.с.14).

Батько заявниці ОСОБА_2 помер 11.07.1988 року в м. Івано-Франківську, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть місце народження батька заявниці ОСОБА_2 вказано с. Кулайці, Томашівський район, Люблінська область, Республіка Польща(а.с.16).

Згідно архівної довідки державного архіву Львівської області №С-2983 від 25.02.2015 року батько заявниці ОСОБА_2 разом з іншими членами своєї родини у 1945 році був переселений із с. Кулайці Томашівського повіту Люблінського воєводства (ОСОБА_4) у звязку з Угодою від 09.09.1944р. між УРСР та Польським Комітетом національного визволення(а.с.17).

Статтею 300 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Внесення змін в актові записи можливе лише за умови встановлення факту національності заявниці. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення підставні та підлягають до задоволення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 213-215, 234, 235, 256-259, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за національністю є «полькою».

Встановити (відновити) національність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, «полька», шляхом внесення зміни в актовий запис №1191 від 29.10.1960 року про народження ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в графі «національність батька» ОСОБА_2 вказати «поляк» замість «українець»; та внесення зміни в актовий запис №15 від 31.10.1981 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9, складений виконавчим комітетом Кричківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, де у графі «національність дружини» замість «українка» вказати «полька».

Судові витрати по справі понесені ОСОБА_1 віднести на її рахунок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку встановленому ст.223 ЦПК України.

Головуючий Я.М. Гавриш