АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6657/16. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: договірні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 7 вересня 2016 року по справі за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, третя особа: ОСОБА_6 - про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові звернувся в суд з позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір №6807С122, згідно з яким банк надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 42 925 доларів США на строк до 10 грудня 2032 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом на рівні Libor 12m + 5,60 не менше 11% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки №6807Z279, згідно з яким ОСОБА_6 передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_5 уклали договір поруки №6807Р94, згідно з яким ОСОБА_5 зобов'язалася перед банком відповідати солідарно за повне та своєчасне виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_7 уклали договір поруки №6807Р95, згідно з яким ОСОБА_7 зобов'язалася перед банком відповідати солідарно за повне та своєчасне виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором.

ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі.

Позичальник ОСОБА_6 свої зобов'язання за кредитним договором не виконував у зв'язку з чим заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 червня 2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року за період до 21 червня 2010 включно, а саме: 36404,47 доларів США, з яких 32574,47 доларів США - сума основного боргу за кредитом, 3830,05 доларів США - заборгованість за відсотками за кредитом, 3246 грн. 30 коп. - пеня.

Позичальник ОСОБА_6 не виконує свої поточні зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 1 жовтня 2014 року має заборгованість в розмірі 362 715 грн. 28 коп., з яких 19 287,47 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за кредитом за період з 22 червня 2010 року по 1 жовтня 2014 року; 73 065 грн. 17 коп. - заборгованість за нарахованою пенею за прострочену основну заборгованість за період з 1 жовтня 2013 року по 1 жовтня 2014 року, 39 77 грн.73 коп. - заборгованість за нарахованою пенею за прострочені відсотки за період з 1 жовтня 2013 року по 1 жовтня 2014 року.

Добровільно сплати виниклу заборгованість ОСОБА_6 та його поручителі ОСОБА_5, ОСОБА_7 не бажають, що спонукає банк звернутися з позовом в суд.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 526, 549-551, 553, 554, 106, 1048-1050 ЦК України, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на його користь заборгованість за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 362 715 грн. 28 коп.

У липні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_7 звернулися в суд з зустрічним позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, третя особа: ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою.

В обґрунтування зустрічного позову зазначали, що ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові неодноразово звертався з листами про невиконання позичальником умов кредитного договору №6807С122 від 21 грудня 2007 року та вимагав від ОСОБА_6 та від них як поручителів достроково повернути всю суму кредиту, сплатити нараховані відсотки та пеню, що стверджується листом №068-27/3179 від 9 червня 2010 року, а також листами №068-27/2026, №068-27/2027 від 15 квітня 2010 року.

В подальшому ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 та до них про стягнення заборгованості за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 червня 2014 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6, поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_7 перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 36 404,47 доларів США, з яких 32 574,47 доларів США - сума основного боргу за кредитом, 3 830,05 доларів США - заборгованість за відсотками за кредитом та 3 246,30 грн. - пеня, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу з прилюдних торгів. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вважали, що порука ОСОБА_5 за договором поруки №6807Р94 від 21 грудня 2007 року, також а порука ОСОБА_7 за договором поруки №6807Р95 від 21 грудня 2007 року, є припиненою з 9 серпня 2010 року з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за його користування та пені відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» змінив строк виконання основного зобов'язання.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 252, 554, 559 ЦК України, ОСОБА_5, ОСОБА_7 просили суд визнати припиненою поруку за договорами поруки №6807Р94, №6807Р95 від 21 грудня 2007 року в частині виконання умов кредитного договору №6807С122 від 21 грудня 2007 року по поверненню тіла кредиту та кредитної заборгованості по нарахованим і несплаченим відсоткам та пені.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_7 до ПАТ « Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, третя особа: ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою залишено без розгляду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові заборгованість за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року, яка складається з наступного: 11 217, 33 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за кредитом за період з жовтня 2011 року по 1 листопада 2014 року; 73 065 грн.17 коп. - заборгованість по сплаті пені за прострочення сплати основного боргу; 39 776 грн.73 коп. - заборгованість по сплаті пені за прострочені відсотки.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові судові витрати по 860 грн. 33 коп. з кожного.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 березня 2016 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_7 Справу повернуто до того ж суду для продовження розгляду в цій частині.

В іншій частині ухвала суду залишена без змін.

При розгляді зустрічного позову ОСОБА_7 представник ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в судове засідання не з'явився.

Згідно заяви поданої до суду, зустрічний позов ОСОБА_7 не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 7 вересня 2016 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові, третя особа: ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_7

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, суд виходив з його недоведеності.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів ( ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір №6807С122, згідно з яким банк надав ОСОБА_6 кредит в розмірі 42 925 доларів США на строк до 10 грудня 2032 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом на рівні Libor 12m + 5,60 не менше 11% річних.

(а. с. 6-12 том №1).

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки №6807Z279, згідно з яким ОСОБА_6 передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_5 уклали договір поруки №6807Р94, згідно з яким ОСОБА_5 зобов'язалася перед банком відповідати солідарно за повне та своєчасне виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Пунктом 7.4 договору поруки сторони передбачили, що дія договору припиняється після повного виконання основного зобов'язання ( а. с. 13-14).

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 грудня 2007 року ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_7 уклали договір поруки №6807Р95, згідно з яким ОСОБА_7 зобов'язалася перед банком відповідати солідарно за повне та своєчасне виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів, передбачених кредитним договором.

Пунктом 7.4 договору поруки сторони передбачили, що дія договору припиняється після повного виконання основного зобов'язання ( а. с. 15-16).

Позичальник ОСОБА_6 не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 15 квітня 2010 року утворилась заборгованість за основним боргом в розмірі 32574, 47 доларів США, строкова заборгованість за відсотками 308, 55 доларів США, прострочена заборгованість за відсотками 2914,35 доларів США.

15 квітня 2010 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові направив поручителям ОСОБА_5, ОСОБА_7 повідомлення за №068-27/2026, №068-27/2027, в яких вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 35 797 доларів США протягом 10 календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с.97-98,104-105 том №1).

Крім того, 9 червня 2010 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові направив позичальнику ОСОБА_6 повідомлення за №068-31/3179, в якому вимагав достроково погасити заборгованість за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 36 404,52 доларів США протягом 10 календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с.95-96 том №1).

Вимоги банку ОСОБА_6 та його поручителі ОСОБА_5, ОСОБА_7 не виконали.

У липні 2010 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 36 404, 52 доларів США та звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с.106,107-110, 128 том №1).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 червня 2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6, поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_7 перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року в розмірі 36404,52 доларів США, звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. (а. с. 22-23 том №1).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 2 червня 2014 року змінено.

Виключено з частини другої резолютивної частини речення - «поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_7 В іншій частині рішення суду залишено без змін (а. с.131-135 том №1).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 , ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Таким чином, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).

Внаслідок порушення ОСОБА_6 своїх зобов'язань за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав своє право достроково вимагати з позичальника та його поручителів стягнення заборгованості за кредитним договором, надіславши їм у квітні та червні 2010 року письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту (а. с. 95-105 том №1).

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 7 вересня 2016 року у справі №6-691цс16, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 та його поручителі ОСОБА_5, ОСОБА_7 не виконали вимогу кредитора про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим у липні 2010 року, тобто протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові звернувся в суд позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання припиненою поруки за договору поруки №6807Р95 від 21 грудня 2007 року, укладеного між ОСОБА_7 та ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» з 9 серпня 2010 року.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про те, що при вирішенні спору суд першої інстанції безпідставно послався на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року, не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року частково задоволено позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові до ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові заборгованість за кредитним договором №6807С122 від 21 грудня 2007 року, яка складається з наступного: 11 217, 33 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за кредитом за період з жовтня 2011 року по 1 листопада 2014 року; 73 065 грн.17 коп. - заборгованість по сплаті пені за прострочення сплати основного боргу; 39 776 грн.73 коп. - заборгованість по сплаті пені за прострочені відсотки. Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Харкові судові витрати по 860 грн. 33 коп. з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2016 року апеляційна скарга ОСОБА_6, ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року визнана неподаною та повернута ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а. с. 164-167, 222 том №1).

Наведене свідчить, що заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 грудня 2015 року набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню відповідачами по справі.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 7 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: