провадження № 2/760/189/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2016 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
29.12.2015 позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому просив стягнути з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2004.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , донька сторін ОСОБА_3 залишилась на утриманні відповідача, однак позивач сплачував на користь відповідача аліменти на утримання їх доньки, забезпечував ОСОБА_3 продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, оплачував її час відпочинку, репетитора та збори у навчальному закладі.
З 26.03.2015 року ОСОБА_3 почала проживати разом з позивачем, який орендує квартиру. Комісія Дарницького районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді перевірила місце проживання позивача, за результатами якого склала акт, відповідно до якого для ОСОБА_3 створені всі необхідні умови для її проживання у новому помешканні.
У зв`язку з тим, що донька сторін ОСОБА_3 проживає з позивачем, а відповідач в свою чергу не проявляє належної уваги до виховання дитини, не цікавиться розвитком, станом здоров`я і рівнем матеріального забезпечення дитини, ОСОБА_1 просив задовольнити його вимоги у повному обсязі.
У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . У свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , виданому Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 22.07.2005, батьком зазначено ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 3).
Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.08.2004 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України № 1474/11-ВК від 11.11.2015 у будинку АДРЕСА_1 в Генеральному штабі Збройних Сил України зареєстровані ОСОБА_1 з 21.10.1994 та ОСОБА_3 з 26.10.2001 (а. с. 16).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).
Обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані матеріально забезпечувати свою доньку ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».
Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень статті 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.
Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач немає інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні. Також суд враховує, що відповідач працездатний, може працювати та утримувати свою неповнолітню дитину, зобов`язаний до цього законом, на підставі цього суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.
Суд погоджується із доводами позивача, що його доходи недостатні для утримання неповнолітньої доньки, а відповідач може надавати матеріальну допомогу.
Отже, враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, беручи до уваги положення закону та обставини справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено частиною другою статті 182 СК.
Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову».
Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 29.12.2015.
За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 180, 181, 182, 183, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 367 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь держави 487,20 грн. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко