Справа № 310/1790/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 квітня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 30.04.2015р. по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги було задоволено частково - звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк». Після набрання вказаним судовим рішенням законної сили відповідачу було направлено письмове повідомлення з вимогою добровільно звільнити вказане житлове приміщення, яке не було виконане. Тому в своєму позові позивач просить виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача судові витрати.

Разом з позовом позивач - ПАТ КБ «ПриватБанк» надав о суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду від 30.04.2015р. по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позовні вимоги було задоволено частково - звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймача та членів їх сімей, виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

В даному випадку, судовим рішенням від 30.04.2015р. було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, письмове повідомлення з вимогою звільнення вказаного житлового приміщення іпотеко держателем було направлене, добровільно виконане не було.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, законні підстави для задоволення позовних вимог стосовно виселення відповідача ОСОБА_1 в наявності, ці позовні вимоги визнані відповідачем, тому вони підлягають задоволенню.

В той же час не підлягають задоволення позовні вимоги в частині виселення інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі, оскільки ці особи для суду є невідомими, відповідачами по справі не притягались, клопотання про зміну або уточнення позовних вимог до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1, з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати на сплату судового збору в сумі 1378,00 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяС. І. Ревуцький