Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., СитнікО.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

за касаційною скаргою Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», подану представником Маріна Іваном Михайловичем, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» (далі - ДП ««Великобичківське лісомисливське господарство») про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовано тим, що відповідно до наказу директора Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» № 78 від 14 травня 2015 року «Про результати роботи підприємства за 4 місяці 2015 року» його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за невиконання плану виробничих завдань Середньоріцьким лісництвом за 4 місяці 2015 року. Підставою для винесення цього наказу стало те, що за результатами проведеного аналізу виробничої діяльності підприємства за 4 місяці 2015 року виявлено факти невиконання лісництвами основних показників у виконанні доведених виробничих завдань, у тому числі: загальна заготівля - 69 %, заготівля головного користування - 63 %, заготівля ділової деревини - 57 %, загальна реалізація - 73 %, навантаження пиловника шпилькового на ТРЦ - 57 %.

Даний наказ є упередженим та незаконним, оскільки жодного із порушень трудової дисципліни, в тому числі, невиконання плану виробничих завдань лісництва, ним не вчинялося.

Вважає, що будь-якого умисного порушення трудової дисципліни, обсяг та межі якої визначені посадовою інструкцією лісничого Середньоріцького лісництва, у тому числі, обставин, що призвели до невиконання плану виробничих завдань, ним не допускалося.

Також, вважає, що відповідачем було порушено строк застосування стягнення, оскільки наказ про застосування до позивача заходів стягнення у вигляді догани відповідачем видано 14 травня 2015 року, тобто, поза межами строку, визначеного положеннями ст. 148 КЗпПУ.

За таких обставин вважає наказ про накладення на нього дисциплінарного стягнення незаконним та просив суд його скасувати.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, визнано незаконним та скасовано наказ ДП Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство» № 78 від 14 травня 2015 року в частині оголошення догани лісничому Середньоріцького лісництва ОСОБА_4 за невиконання плану виробничих завдань Середньоріцьким лісництвом за 4 місяці 2015 року.

У касаційній скарзі представник ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» - МарінаІ.М. просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з правомірності даного наказу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалюючи нове рішення, про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що формулювання наказу є нечітким та неясним, зокрема з нього не вбачається, які саме порушення посадової інструкції та трудового законодавства здійснено позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працює у ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» на посаді лісничого Середньоріцького лісництва ДП «Великобичківське лісомисливське господарство».

14 травня 2015 року директором ДП «Великобичківське лісомисливське господарство» - ОСОБА_6 видано наказ № 78 від 14 травня 2015 року «Про результати роботи підприємства за 4 місяці 2015 року», яким лісничому ОСОБА_4 оголошено догану за невиконання плану виробничих завдань Середньоріцьким лісництвом за 4 місяці 2015 року. (а. с. 5 - 6).

З наказу про оголошення догани вбачається, що підставою для накладення на ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення стало невиконання плану виробничих завдань Середньоріцьким лісництвом за 4 місяці 2015 року.

Відповідно до Посадової інструкції лісничого від 01 червня 2011 року до посадових обов'язків лісничого входить, зокрема: здійснення керівництва виробничо-господарською діяльністю; забезпечення виконання поставлених завдань, ефективне використання матеріальних, трудових, фінансових ресурсів, впровадження передової технології, нової техніки та прогресивних форм організації стимулювання праці в лісогосподарському виробництві; організація виконання лісокультурних, лісо- і гідро-лісомеліоративних та інших лісогосподарських робіт, профілактичних пожежних заходів та ін.; координація роботи майстрів виробничих дільниць та інших служб; здійснення добору кадрів працівників, їх розстановку і доцільне використання (п.4.1-4.2; п.4.4.;4.10-4.11). (а. с. 49-50).

Як зазначав позивач, розробка лісосік за лісорубними квитками № 462716 від 14 січня 2015 року, № 452726 від 17 лютого 2015 року, № 466117 від 12 січня 2015 року, № 466130 від 05 лютого 2015 року (квартал № 21/8), № 266130 від 05 лютого 2015 року (квартал 21/9), № 466130 від 05 лютого 2015 року (квартал 6/10) здійснювалася не силами та засобами Середньоріцького лісництва, а підрядником «Торговий Дім», за лісорубним квитком № 466126 від 28 січня 2015 року - підрядником «Попович». Жодної угоди за звітний період з підрядниками, від роботи та діяльності яких по розробці та використанню лісосічного фонду лісництва залежить виконання лісництвом плану виробничих завдань, не укладалося, а тому виконання плану виробничих завдань являлося неможливим, у зв'язку з чим відсутня його вина та відповідальність.

Відповідачем на спростування даних обставин не подано жодних доказів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до роботодавця із заявами, щодо вирішення питань, безпосередньо пов'язаних із виконанням плану виробничих завдань. Зокрема, 05 січня 2015 року позивачем через канцелярію установи відповідача було подано дві службові записки з приводу негайного вирішення питань, пов'язаних із діяльністю Середньоріцького лісництва, зокрема, службова записка про направлення техніки для прочищення автомобільної дороги від снігу в Середньоріцбкому лісництві та службова записка про направлення техніки в Середньоріцьке лісництво для будівництва та ремонту тракторних полоків у квартали №№24,26,14,4,1.(а.с.7-8). Даний факт звернення підтверджено журналом реєстрації службових записок та визнається відповідачем (а. с. 44, 55-56).

Відповідно до ст. ст. 140, 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен забезпечити створення необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову та виробничу дисципліну.

Вищезазначені звернення позивача щодо вжиття заходів для створення необхідних організаційних умов для можливості виконання плану виробничих завдань відповідачем залишені без розгляду і реагування.

Разом з тим, відповідачем не надано до суду доказів того, що позивачем не виконано план виробничих завдань.

В наказі про оголошення догани не зазначено, який конкретно дисциплінарний проступок вчинив позивач, які саме порушення посадових обов'язків (конкретні пункти посадової інструкції) допущено позивачем.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, щов наказі від 14 травня 2015 року зазначено, що дисциплінарне стягнення накладено: «За невиконання плану виробничих завдань Середньоріцьким лісництвом за 4 місяці 2015 року».

Однак, таке формулювання наказу є нечітким та неясним, зокрема з нього не вбачається, які саме порушення посадової інструкції та трудового законодавства допущеного позивачем.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, оскільки наказ від 14 травня 2015 року № 78 в частині оголошення догани ОСОБА_4 за невиконання плану виробничих завдань за 4 місяці 2015 року, видано без законних підстав та з порушенням порядку встановленого КзпП України.Крім того, дійшов правильного висновку, оскільки формулювання наказу про накладення дисциплінарного стягнення не дозволяє чітко визначити, який саме проступок вчинив працівник, що в свою чергу позбавляє можливості надати працівником відповідні обґрунтовані пояснення щодо дисциплінарного проступку згідно ст. 149 КЗпП України.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року.

Доводи касаційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Великобичківське лісомисливське господарство», подану представником Маріна Іваном Михайловичем, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

О.М. Ситнік