Справа № 216/5719/14-ц
Номер провадження 2/216/50/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Філатова К. Б.
за участю секретаря Бондарєва Є. С.
без участі сторін та без застосування технічних засобів
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 31. 07. 2014 року звернувся до суду с позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 24. 01. 2013 року їм було надано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. зі ставкою 15%, про що відповідачем особисто власноруч було складено розписку в присутності свідка. Згідно даної розписки відповідач зобовязався повернути позивачу суму позики з процентами в розмірі 5 100,00 грн. на протязі трьох місяців, але до цих пір гроші не повернув. 17. 06. 2015 року позивач звернувся до суду з уточненим позовом, про стягнення з відповідача раніш заявленої позивачем суми для стягнення з процентами та індексами інфляції, що дорівнює згідно підрахунків позивача сумі 9 743,45 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд ухвалити рішення на його користь, не проти, щоб справа розглядалася у заочному порядку.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не представив до суду жодних заяв, клопотань, або заперечень по справі, хоча з позовом ознайомлений, декілька разів до суду зявлявся його представник, позов не визнавав, жодних доказів в обґрунтування своєї позиції суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 24. 01. 2013 року позивачем ОСОБА_1 було надано відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. зі ставкою 15%, про що відповідачем особисто власноруч було складено розписку в присутності свідка. Згідно даної розписки відповідач зобовязався повернути позивачу суму позики з процентами в розмірі 5 100,00 грн. на протязі трьох місяців, але до цих пір гроші не повернув.
Вказані обставини також підтверджуються матеріалами справи:
а.с. 5 ксерокопія розписки
а.с. 9 адресна довідка
а.с.42 таблиця індексів інфляції
Згідно чинного законодавства встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), час. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ст. 526 Цивільного кодексу України.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), ст. 610 Цивільного кодексу України.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, час. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, ще і було зроблено позивачем.
Згідно ст. 536 ЦК України: за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши на користь позивача з відповідача суму боргу, з урахуванням процентів та індексів інфляції, що дорівнює 9 743 грн. 45 коп.(девять тисяч сімсот сорок три гривні 45 коп.) та сплачені позивачем суми судового збору в розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212-215, 224-226 ЦПК України ст.ст. 207, 509, 525, 526, 530, 533, 536, 610, 612, 638, 640, 1046 -1049 ЦК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням процентів та індексів інфляції, що дорівнює 9 743 грн. 45 коп.(девять тисяч сімсот сорок три гривні 45 коп.) та сплачені позивачем суми судового збору в розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_3 протягом десяти днів.

Суддя : К.Б. Філатов