АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2-849/12
Провадження № 22-ц/792/2199/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Талалай О.І., Федорової Н.О.,

секретар Філіпчук О.С.

за участю представників апелянтів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ухвалу Дунаєвецького районного суду від 20 жовтня 2016 року про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дунаєвецького районного суду від 31 січня 2012 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №149/МК/2006-980 від 20.07.2006 року 634 536 грн. 56 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року в частині стягнення солідарно з ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №149/МК/2006-980 від 20.07.2006 року 634 536 грн. 56 коп. змінено. Вважати стягнутою заборгованість в сумі 634536,56 грн. на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ТОВ «Кросс-1» і ОСОБА_1 та солідарно з ТОВ «Кросс-1» та ОСОБА_3 В іншій частині рішення Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справі касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відхилено. Рішення Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.03.2016 року заяву ПАТ КБ «Надра» про роз'яснення рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року задоволено та роз'яснено, що за рішенням Дунаєвецького районного суду від 31 січня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року підлягає стягненню заборгованість в сумі 634536,56 грн. на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ТОВ «Кросс-1» і ОСОБА_1 та солідарно з ТОВ «Кросс-1» та ОСОБА_3

В серпні 2016 року з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів до суду звернулося ПАТ КБ «Надра» та зазначало, що виконавчі листи відділом ДВС на підставі непорозуміння стосовно неправильного тлумачення рішень судів були повернуті в квітні та червні 2015 року до Дунаєвецького районного суду. І лише після роз'яснення рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.03.2016 року виконавчі листи представником банку були направлені на виконання, однак 24.05.2016 року вони були повернуті державним виконавцем до Дунаєвецького райсуду. Заявник зазначає, що нові виконавчі листи були видані лише 17.06.2016 року, проте строк для пред'явлення до їх виконання зазначений до 14.05.2016 року, тому видані виконавчі листи направити на виконання до відділу ДВС неможливо у зв'язку із пропуском строків на їх пред'явлення. Тому заявник просив суд визнати поважною причину пропуску строку та поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 20 жовтня 2016 року заяву ПАТ КБ «Надра» задоволено. Поновлено ПАТ КБ «Надра» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчих листів у справі за позовом ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Кросс-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку та зазначає, що ця ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає до скасування. На думку апелянта, заявником не було обґрунтовано поважність своєї бездіяльності щодо непред'явлення виконавчих листів до виконання протягом 5 місяців із 12 наданих законом. Також, апелянт звертає увагу суду на те, що постановами ДВС від 30.06.2015 року та від 24.05.2016 року було закінчено виконавче провадження згідно виконавчих листів стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і, оскільки, вони не оскаржувалися, тому вважаються закінченими та не підлягають поновленню.

Також, не погоджуючись із ухвалою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу зазначаючи, що судом першої інстанції при її постановленні було порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, заявником не наведено належних та допустимих підстав поважності пропуску строку пред'явлення виконавчих листів до виконання. У визначений законом строк виконавчі листи були пред'явлені до виконання, а апелянтом було виконано рішення суду та сплачено борг, що підтверджується платіжним дорученням та постановою про закінчення виконавчого провадження. Крім того, на переконання апелянта ОСОБА_3 необхідно було залучити також і ТОВ «Кросс-1». Тому апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» відмовити.

Представники апелянтів апеляційні скарги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судовому засіданні 21.11.2016 року апеляційні скарги не визнав і просить їх відхилити.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду не з»явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, по причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умовами ст. 371 ЦПК України визначено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із змісту зазначеної статті убачається, що в ній не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», що був чинний станом на час видачі виконавчих листів по справі № 2-849/12 та на час звернення ПАТ КБ «Надра» до суду 17.08.2016 року стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 22 зазначеного вище закону в редакції від 21.04.1999 року виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року стягнуто солідарно із ТОВ «Крос-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №149/МК/2006-980 від 20.07.2006 року 634536,56грн. та з кожного по 941 грн. судових витрат. (а.с. 75-76).

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року рішення Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року змінено, вважати стягнутою заборгованість в сумі 634536,56грн. на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ТОВ «Крос-1» і ОСОБА_1 та солідарно з ТОВ «Крос-1» і ОСОБА_3 В решті рішення Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року залишено без змін. (а.с. 132-134).

Постановами державного виконавця від 16.04.2015 року повернуто Дунаєвецькому районному суду виконавчі листи про стягнення з боржника ОСОБА_1 422017,56 грн. залишку по кредитному договору та судових витрат з підстав відкриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького райсуду від 31.01.2012 року. ( а.с 149, 152).

21.07.2015 року Дунаєвецьким районним судом за вих. № 6053/15 направлено цивільну справу №2-849/12 провадження №2/2206/64/12 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ТОВ «Крос-1», ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.( а.с.189). І ця справа після розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 була одержана Дунаєвецьким райсудом 05.11.2015 року. (а.с.192).

15.02.206 року (а.с.204) представником ПАТ КБ «Надра» направлялася заява до Дунаєвецького райсуду щодо видачі виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Однак, Дунаєвецьким районним судом було направлено на адресу заявника лише виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 судових витрат в сумі 941 грн. і зазначено, що згідно рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року заборгованість по кредиту вважається стягнутою. ( а.с. 206).

22.02.2016 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до Апеляційного суду Хмельницької області із заявою про роз»яснення рішення суду. І ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16.03.2016 року було постановлено ухвалу, якою роз»яснено рішення від 31.05.2016 року, а саме: роз»яснити, що за рішенням Дунаєвецького районного суду від 31.01.2012 року, зміненим рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року підлягає стягненню заборгованість в сумі 634536,56грн. на користь ПАТ КБ «Надра» солідарно з ТОВ «Крос-1» і ОСОБА_1 та солідарно з ТОВ «Крос-1» і ОСОБА_3 (а.с. 214, 244-245).

22.03.2016 року ПАТ КБ «Надра» повторно направляє заяву до Дунаєвецького районного суду про видачу виконавчих листів по зазначеній справі із врахуванням ухвали Апеляційного суду Хмельницької області про роз»яснення рішення суду. (а.с. 258).

Проте, Дунаєвецьким районним судом направлено виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, що видані 26.04.2012 року. (а.с.264).

24.05.2016 року Дунаєвецький районний суд просить відділ ДВС Дунаєвецького РУЮ в Хмельницькій області повернути без виконання виконавчі листи відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3. (а.с.269).

І 16.06.2016 року представником ПАТ КБ «Надра» повторно направлена до Дунаєвецького районного суду заява про видачу виконавчих листів по справі №2-849/12. (а.с.273).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що причини пропуску строку пред»явлення до виконання ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» кредитного боргу є поважними, а тому пропущений строк слід поновити. А тому доводи апеляційних скарг в тій частині, що ПАТ КБ «Надра» не наведено належних та допустимих підстав поважності пропуску строку пред»явлення виконавчих листів до виконання є безпідставними.

Крім того, виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ) неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1 ст. 6 ЄСПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Горнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄСПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії та ін.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що 30.06.2015 року державним виконавцем Пукас В.М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і стягувачем ця постанова не оскаржувалася, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, адже як вбачається із матеріалів справи по виконавчому провадженню №51202320, боржником по якому є ОСОБА_1, державним виконавцем Пукас В.М. саме 24.05.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав звернення Дунаєвецького райсуду щодо повернення виконавчого документа без виконання. (а.с.281). І, як вбачається із матеріалів справи, цей виконавчий документ було видано судом 26.04.2012 року без врахування рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13.05.2015 року та ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 16.03.2016 року про роз»яснення рішення. (а.с. 264).

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що розгляд справи про поновлення строку для пред»явлення виконавчих листів до виконання без повідомлення та участі позичальника ТОВ «Крос-1» порушує права останнього є необґрунтованими, адже апелянтом не зазначено, які саме права ТОВ «Крос -1» судом першої інстанції було порушено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в тій частині, що у нього відсутні зобов»язання перед банком є недоведеними, адже апелянтом та його представником не надано належних та допустимих в розумінні ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказів на підтвердження цих обставин, а платіжне доручення № 9 від 13.06.2012 року не свідчить про повне виконання ОСОБА_3 рішення суду.

Колегія судів вважає, що відсутні в апеляційних скаргах доводи, які б давали підстави для скасування ухвали суду, оскільки при розгляді справи апелянтами та їх представниками не було надано будь-яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив ухвалу, що відповідає вимогам закону.

Враховуючи те, що ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) Н.О. Федорова

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М. Справа № 22ц/792/2199/16

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № ухвала