Справа № 683/423/16-ц
13 квітня 2016 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючого- судді Андрощука Є.М.
секретаря Шкіндюк В.І.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
15 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3. Згідно заочного рішення Старокостянтинівського районного суду від 31 липня 2014 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано, й після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює на будівництві приватних будинків у м. Києві і його доходи на місяць складають 4000-5000 грн. Тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти на сина ОСОБА_3.
Позивачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просить задоволити.
Відповідач ОСОБА_2, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення, яке повернулось на адресу суду, до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 29 жовтня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 липня 2014 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір»ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини.
Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження сина ОСОБА_3, заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 липня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.
При визначенні цього розміру суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач здоровий, працездатний, зі слів позивачки працює на будівництві приватних будинків у м. Києві, інших осіб на утриманні не має та може надавати таку допомогу.
Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191 СК України,
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, позивачкою може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Суддя: