н/п 2/490/291/2016 Справа № 490/418/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
08 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Кваша С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Туроператор Ільтур" про захист прав споживача, відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди
В січні 2015 року ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Туроператор Ільтур" на її користь суму матеріальних збитків в розмірі 5 110 грн.; моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання представника відповідача матеріали справи не містять.
Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів.
Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2014 року між ТОВ "Ільтур" (Туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ "Туристична компанія "ПЗН" (Турагент), від імені за рахунок та за дорученням якого на підставі субагенського договору діє ФОП ОСОБА_2 (Турсубагент) та ОСОБА_1 укладено договір № А 248/140215-1 на туристичне обслуговування, відповідно умов якого туроператор відповідно до заявки, поданої замовником турагенту через турсубагента, за плату зобов'язується забезпечити надання замовнику та/або туристам туристичні послуги.
В своїй позовні заяві позивач вказує, що їй були надані туристичні послуги, пов'язані з бронюванням номера готелю.
15 лютого 2014 року здійснила передоплату наданих послуг в розмірі 4 415 грн., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 0118.
Після прибуття на місце позивач звернулась до працівників готелю з приводу заселення, проте їй було повідомлено, що проживання в готелі не оплачено, документи видані турсубагентом відмінені та є недійсними.
Позивачу було запропоновано інший готель, під назвою "МАК", куди позивач ї заселилась. 23 червня 2014 року адміністратор готелю "МАК" повідомила, що оплати за номер не буде та бронювання анульоване. Адміністратор запропонувала виселитись з готелю чи самостійно сплатити кошти за послуги готелю "МАК". Позивачем при зверненні до готелю "МАК" було сплачено 301 євро (еквівалент 5 110 грн.) ТОВ "Туроператор Ільтур" було завчасно повідомлено про відміну бронювання і мало повідомити своїх клієнтів про таке.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закон України «Про туризм» туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента, зобов'язується надати за замовленням туриста комплекс туристичних послуг.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про туризм» суб'єкти туристичної діяльності (туроператори) зобов'язані надавати туристичні послуги в обсягах та в терміни, обумовлені договором.
У частині 9 ст. 20 Закону України «Про туризм», зазначено, що Туроператор має право відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків.
Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.
Тобто, законодавець чітко закріплює вичерпний перелік підстав щодо ненастання відповідальності Туроператора за невиконання зобов'язань по договору на туристичне обслуговування. Жодна з вищевказаних підстав не є причиною порушення договору № А 248/140215-1 на туристичне обслуговування, тобто відповідач не виконав умови укладеного договору № 1.
До теперішнього часу грошові кошти, сплачені позивачем їй не повернені, в зв'язку з чим вона вимушена звертатися до суду для захисту своїх цивільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1, ч.2 ст.20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання. Частиною десятою цієї статті передбачено, що порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.
Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною другою даної статті визначено, що положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Відповідно до вимог ч.2 ст.902 ЦК України, у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 906 ЦПК України встановлено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.30 Закону України «Про туризм» гарантовано, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.
Ст. 33 Закону України «Про туризм», встановлює відповідальність суб'єкта туристичної діяльності за порушення законодавства в галузі туристичної діяльності та договорів шляхом відшкодування збитків в повному обсязі.
Згідно із положеннями статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами
За положеннями ч. 1 ст. 525 ЦК одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про туризм» споживачі туристичних послуг мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.
Частиною 2 статті 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб'єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом.
У п.п. 3 і 4 п. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що правовими наслідками порушення зобов'язань є відшкодування збитків та моральної шкоди.
У ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Окрім того, частиною 3 вищевказаної статті встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.
Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.
Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого позивачу (замовнику) завдано збитків.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Виходячи з вищезазначеного, своїми діями (бездіяльністю) ТОВ «Турпоператор Ільтур» порушило права позивача, передбачені не тільки Законом України «Про захист прав споживачів», а й Основним Законом України - Конституцією України, в зв'язку з чим , суд стягує з відповідача ТОВ «Туроператор Ільтур» суму безпідставно сплачених грошових коштів в сумі 5 110 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн., завдану протиправною поведінкою відповідача, для відновлення порушених прав позивача.
В силу ст. 88 ЦПК України, з ТОВ "Туроператор Ільтур" на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 100 грн. 00 коп., та на користь держави 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Туроператор Ільтур" на користь ОСОБА_1 5 110 (п'ять тисяч сто десять) грн. 00 коп. збитків та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Туроператор Ільтур" на користь ОСОБА_1 100 (сто) грн. 20 коп. судового збору.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Туроператор Ільтур" на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Центрального районного суду
м. Миколаєва ОСОБА_3