У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва, казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до прокуратури м. Києва, казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20 жовтня 2014 року він отримав повістку про виклик для допиту у кримінальному провадженні № 0001159 до слідчого в органи внутрішніх справ слідчого відділу прокуратури м. Києва Ходаківського С.П. на 16 жовтня 2014 року, в якій було повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. 10 грудня 2014 року слідчим Софієвим А. йому була надіслана копія постанови про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що вказаними діями прокуратури м. Києва йому була завдано значної моральної шкоди, оскільки він має хвороби серця, був знервований і повинен був докладати зусиль для оскарження неправомірних дій слідчих прокуратури, позивач просив стягнути за рахунок державного бюджету на його користь 73 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України та керуючись Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. 1176 ЦК України, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано доказів того, що слідчим прокуратури м. Києва було направлено йому незаконне повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, його було незаконно притягнуто до кримінальної відповідальності або незаконно проводилися процесуальні дії, що обмежували його права.

Також, судами зроблено правильний висновок про те, що слідчим відділом прокуратури міста Києва проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 001159, розпочатому на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва щодо зобов'язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_2 від 21 липня 2014 року щодо незаконних дій начальника слідчого відділу Печерського РУ ГУ МВС України в місті Києві за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до прокуратури м. Києва, казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова