Справа № 323/3708/15-ц
№ провадження 2/323/101/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

03.03.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_5, а саме на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 49,0 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», погрібу літ. «Пг», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2, басейну № 3, колодязя № 4, з правом реєстрації у відповідних органах та установах.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Звернувшись із заявою про прийняття спадщини у встановлені законом строки до приватного нотаріуса Оріхівського районного нотаріального округу Демидьонок О.М., він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Позивач та його представник, а також відповідачі в судове засідання не з'явились, подавши письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами ауодіозапису не здійснювалось.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим Комишуваською селищною радою 18.02.1975 року.

У зв'язку з цим, в силу ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги щодо майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі, які є дітьми ОСОБА_5, яких вона народила у шлюбах з різними чоловіками, а саме: ОСОБА_2 від шлюбу з ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (дівочі прізвища - ОСОБА_4) - від шлюбу з ОСОБА_8 Це підтверджується відповідними свідоцтвами про укладення шлюбу та свідоцтвами про народження, що знаходяться в матеріалах справи.

Домолодіння за адресою АДРЕСА_1, належало батькові позивача - ОСОБА_7, що підтверджується відповідною довідкою Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 29.02.2016 року № 09-04/21.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради Оріхівського району.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на момент відкриття цієї спадщини, визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він вступив в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_5 продовжувала проживати у зазначеному приміщенні, тому вважається такою, що прийняла спадщину за чоловіком, але належним чином її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області 27.01.2015 року.

У зв'язку із смертю ОСОБА_5 за нею відкрилась спадщина, яка складається із зазначеного у позові житлового будинку в цілому.

25.08.2015 року позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини.

В той же день кожен із відповідачів подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за ОСОБА_5

У зв'язку з цим, в силу вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України позивач має право на частку у спадщині кожного звідповідачів.

17.11.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зазначені вище обставини підтверджуються, в тому числі, матеріалами спадкової справи № 82/2015, відкритої у зв'язку із смертю ОСОБА_5

При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_5 набула спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у зв'язку з чим воно може виступати об'єктом спадкування.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом від спадщини відмовились, спадкоємці за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10-11, 61, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 54,6 кв. м, житловою площею 49,0 кв. м, що складається з житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», погрібу літ. «Пг», паркану № 1, воріт з хвірткою № 2, басейну № 3, колодязя № 4, з правом реєстрації у відповідних органах та установах.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв