Справа № 404/2706/16-ц
Номер провадження 2/404/2025/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Чайка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради про визнання права власності на частину земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивачі звернулись в суд із позовом, яким просять визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 9 / 40 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 739,9 кв.м., під №104/26 по вулиці Степанова в місті Кіровограді, в порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер 18 лютого 2011 року; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 9 / 40 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 739,9 кв.м., під №104/26 по вулиці Степанова в місті Кіровограді, в порядку спадкування після ОСОБА_4, яка померла 05 червня 2014 року.

Вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3, на підставі договору дарування, посвідченого 03 липня 2001 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, по реєстру № 2349 та зареєстрованого 06 липня 2001 року Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 18, за реєстровим № 5457, належало 9/20 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за № 104/26 на вулиці Степанова в місті Кіровограді. Окрім цього, ОСОБА_3, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 03 липня 2001 року, по реєстру № 2351 належить 9/20 частин земельної ділянки за цією ж адресою. Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що право власності на подаровану частину земельної ділянки виникає у обдарованого після нотаріального посвідчення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 року), що діяв на момент посвідчення договору дарування частини земельної ділянки було передбачено, що право власності на землю посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Обставини так склалися, що за життя ОСОБА_3 державний акт на вказану частину земельної ділянки не отримав. 18 лютого 2011 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 130796, виданим 13 квітня 2011 року міським відділом по державній реєстрації смертей ОСОБА_6 управління юстиції у Кіровоградській області актовий запис № 464. Після його смерті спадщину прийняли його дочки - ОСОБА_1 та ОСОБА_4. 31 березня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, по реєстру № 734 на ім'я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/40 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель. На імя ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 05 червня 2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 189849, виданим 05 червня 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її син ОСОБА_2. 31 березня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, по реєстру № 735 на ім'я ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/40 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель. В березні 2016 року звернулись до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою оформлення своїх спадкових прав на 9/40 частин зазначеної земельної ділянки кожний, однак, вивчивши документи, нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, рекомендувала звернутися до суду.

В судове засідання представник позивачів надав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач - Кіровоградська міська рада, його представник в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень не надав, а подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом зясовано, що ОСОБА_3, на підставі договору дарування, посвідченого 03 липня 2001 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, по реєстру № 2349 та зареєстрованого 06 липня 2001 року Кіровоградським обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 18, за реєстровим № 5457, належало 9/20 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за № 104/26 на вулиці Степанова в місті Кіровограді.

Крім того, ОСОБА_3, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 03 липня 2001 року, по реєстру № 2351 належить 9/20 частин земельної ділянки за цією ж адресою. Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що право власності на подаровану частину земельної ділянки виникає у обдарованого після нотаріального посвідчення договору.

Відповідно до ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року ( в редакції на момент посвідчення договору дарування), право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Обставини так склалися, що за життя ОСОБА_3 державний акт на вказану частину земельної ділянки не отримав.

18 лютого 2011 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 130796, виданим 13 квітня 2011 року міським відділом по державній реєстрації смертей ОСОБА_6 управління юстиції у Кіровоградській області актовий запис № 464. Після його смерті спадщину прийняли дочки - ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

31 березня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, по реєстру № 734 на ім'я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/40 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель.

На імя ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 05 червня 2014 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 189849, виданим 05 червня 2014 року міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її син ОСОБА_2.

31 березня 2016 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7, по реєстру № 735 на ім'я ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 9/40 частин житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель.

Постановами приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 31 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3.

Для оформлення своїх спадкових прав спадкоємцем- Валєєвим ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було надано документ на нерухоме майно, а саме, договір дарування частини земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_5 03 липня 2001 року за реєстровим номером 2351, але право власності на 9/20 часток цієї земельної ділянки спадкодавцем ОСОБА_3, зареєстровано не було.

Згідно пункту 4.15.п.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як вбачається із інформації, наданої 02.06.2015 року 32-1103-0.4-2412/2-15 начальником управління Держземагенства у Кіровоградському районі Кіровоградської області, згідно земельно-кадастрових даних управління, земельна ділянка за адресою: м. Кіровоград, вул. Степанова, 104/26 передана у власність згідно рішення сесії Кіровоградської міської ради від 11.11.1994 року №812.

Отже, за життя спадкодавець ОСОБА_3 не одержав документа, що посвідчував би право власності вказаною вище земельною ділянкою, а саме: державний акт. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частина 2 ст. 373 ЦК України, передбачає, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають задоволенню. Згідно висновку про вартість обєкта оцінки земельної ділянки площею 739,9 кв.м. по вул. Степанова, 104/26 в м. Кіровограді її вартість складає 63 300 грн. ( а.с.25), з якої позивачами сплачено судовий збір за її 9 / 40 частин у розмірі по 551,20 грн. В порядку ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 9 / 40 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 739,9 кв.м., під №104/26 по вулиці Степанова в місті Кіровограді, в порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер 18 лютого 2011 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 9 / 40 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 739,9 кв.м., під №104/26 по вулиці Степанова в місті Кіровограді, в порядку спадкування після ОСОБА_4, яка померла 05 червня 2014 року.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда