Справа 206/5559/15-ц
Провадження 2/206/66/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2016 р. Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі :

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Ременяк М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

05 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 03 лютого 2016 року обґрунтувала позов тим, що 10.12.2013 року помер ОСОБА_6. 08.12.1998 року ОСОБА_6 придбав домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року, перебуваючи з нею у зареєстрованому шлюбі За життя ОСОБА_6 подружжя не визначило часток у праві власності кожного із співвласників. Таким чином вона є власником частини домоволодіння, яке знаходиться в м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що є часткою у спільній сумісній власності подружжя. Таким чином, до спадкової маси належить лише 1/2 від зазначеного домоволодіння. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, часом відкриття якої є його день смерті. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права те обовязки, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: майнові права на майно, яке належало йому на праві власності: 1/2 частина домоволодіння, яке знаходиться в м. Дніпропетровськ, провулок Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарській споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 59,1 м2, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І), яке належало спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року. Спадкодавець не залишив заповіту. Спадкоємцями за законом є вона, малолітня дочка спадкодавця - ОСОБА_2, повнолітній син спадкоємця - ОСОБА_3. Так як всі спадкоємці проживали та були зареєстровані за одним місцем проживання разом із спадкодавцем, вони всі прийняли спадщину. Таким чином, кожен зі спадкоємців має право на 1/6 частини домоволодіння, яке знаходиться в м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2. Але відповідач ОСОБА_3 не визнає її право на отримання 1/2 частки домоволодіння, як частки у спільному майні подружжя та 1/6 частини домоволодіння у порядку спадкування за померлим, та вважає що частки спадкоємців мають бути рівними та складати по 1/3 від зазначеного домоволодіння. Вона звернулася до Державного нотаріуса Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 для оформлення спадщини. Нотаріусом була відкрита спадкова справа. Але 02.07.2015 року державний нотаріус ОСОБА_4 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину. Ця відмова була винесена у звязку з тим, що не були надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на житловий будинок. Оригінал договору купівлі-продажу домоволодіння, що підтверджує право власності померлого на будинок у них відсутній у звязку з тим, що був пошкоджений внаслідок пожежі, що відбулася багато років тому. Спадкодавець за життя так і не відновив втрачений документ, не отримав його дублікату. Але право власності спадкодавця на домоволодіння підтверджується листом КП «ДМБТІ» від 12.08.2014 року №8792, що підтверджує наявність в інвентаризаційній справі відомостей про право власності на домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2 за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №3409, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 , копією договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №3409, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, оригіналом попереднього договору купівлі-продажу домоволодіння, технічним паспортом на будинок. Таким чином, відсутність оригіналу договору купівлі-продажу домоволодіння позбавляє її можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.

На підставі викладеного просить суд визнати за нею право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 59,1кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І). Визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 частину домоволодіння. Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 частину домоволодіння (а.с.2-3, 101-103).

26 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги з урахуванням зави про зміну позовних вимог від 03 лютого 2016 року обґрунтовує тим, що 10.12.2013 року помер ОСОБА_6. Спадкодавцеві на праві приватної власності належало домоволодіння, яке він придбав 08.12.1998 року на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року. Домоволодіння знаходиться в м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 59,1кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І). Він є сином покійного. За законом за його батьком наслідують: він, ОСОБА_1 - дружина покійного, дочка спадкодавця - ОСОБА_2. Так як вони проживали разом зі спадкодавцем за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2 та були зареєстровані за одним місцем проживання разом із спадкодавцем, вони всі прийняли спадщину. Таким чином, він, як і інші спадкоємці, має право на 1/3 частину домоволодіння.

На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_6 на 1/3 частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 59,1кв.м, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І) (а.с.57, 111-113).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні первісний позов підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши його з тих же підстав, що викладені в заяві про зміну позовних вимог, просили суд задовольнити позов. Проти зустрічного позову заперечували, оскільки відповідачу ОСОБА_3 повинна бути 1/6 частина домоволодіння, а не 1/3, як він просить. Також представник позивача ОСОБА_8 пояснив, що найменування Другий провулок Порт-Артурський, де знаходиться спірне майно, є невірним. Замість нього вірно використовувати назву провулок Порт-Артурський. Раніше він мав назву Другий провулок Бабушкіна. Перший провулок Бабушкіна був перейменований на провулок Бабушкіна. Поширена назва Другий провулок Порт-Артурський є невірною, і саме через це сталася плутанина та в документах була зазначена невірна назва проїзду.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Просить суд у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на його технічному паспорті зазначена адреса провулок другий Порт-Артурський, буд. 2, але у нього інше домоволодіння, позивач мешкає на паралельному провулку. Це окремі домоволодіння. Там відбувалися зміни у назвах провулків і тому вийшла плутанина. Також надав заяву розглядати справу без його участі (а.с.97).

Третя особа - державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, згодна з будь-яким рішенням суду. Також надала пояснення в яких зазначає, що згідно листа Головного архітектурно-планувального управління Дніпропетровської міськради від 29.08.2014р. за №09/21-267, який надійшов до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 02.09.2014р. та знаходиться в спадковій справі №372/2014 після смерті 10 грудня 2013 року ОСОБА_6 «...провулок Порт- Артурський у колишньому мав найменування - провулок 2-й Бабушкіна. Використання найменування - провулок 2-й Порт-Артурський (або ІІ-й Порт- Артурський), який зазначається у деяких документах, є помилковим. При оформленні будь-яких документів, де зазначається найменування проїзду, необхідно користуватись чинним найменуванням - провулок Порт-Артурський». Звертають увагу, що згідно запису, який міститься в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2 зареєстроване за іншою особою, а саме за ОСОБА_5 (а.с.20-21, 64-65, 86-87, 109-110)

Вислухавши доводи та пояснення позивача та її представника, відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом пре укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 490764 від 23.04.1988 року (а.с.9).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії1-КИ №266589 від 01.06.2004 року (а.с.10).

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VІ-КИ №307264 від 19.04.1989 року (а.с.59).

10.12.2013 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтво про смерть серії І-КИ №549590 від 14.12.2013 року актовий запис №1114 (а.с.11).

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по провулку ІІ Порт-Артурський, буд. 2 виготовленого станом на 16.01.1996р. він складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1), загальною площею 59,1кв.м, житловою площею 39,4кв.м. з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І) (а.с.5-8).

З відповіді Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради від 12.08.2014р. № 8792 вбачається, що станом на 31.12.2012р. в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою провулок ІІ Порт-Артурпський, буд. 2 за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 за реєстром № 3409, зареєстровано в КП "ДМБТІ" ДОР та записано в реєстрову книгу № 429 за реєстровим № 144. Та зазначено, що необхідно вирішити питання стосовно приведення адреси у відповідність (а.с.12).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 02 липня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що у ОСОБА_1 відсутні на руках правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок ІІ Порт-Артурський, буд. 2 (а.с.14).

Факт відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на підтвердження права власності за спадкодавцем не заперечували сторони, пояснивши що він був пошкоджений внаслідок пожежі, що відбулася багато років тому. Спадкодавець за життя так і не відновив втрачений документ, не отримав його дублікат. На руках залишилася лише копія договору купівлі-продажу від 08.12.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстром № 3409 (а.с.4).

З наданої Восьмою дніпропетровською державною нотаріального конторою копії спадкової справи № 372/2014, заведеної 02 липня 2014 року після смерті ОСОБА_6, який помер 10 грудня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали заяву про прийняття спадщини. Спадкодавець ОСОБА_6 заповітів не залишав (а.с.22-54).

З листа за вих. №45 від 15.01.2007 року Комунального підприємства «Земград» вбачається, що на території міста не існують проїзди з найменуваннями: "провулок 1-й Порт-Артурський" та "провулок ІІ-й Порт-Артурський". На території Самарського району м. Дніпропетровська існує тільки провулок Порт-Артурський. У відповідності до рішення виконкому міської ради депутатів трудящих від 20.07.77 № 434 провулок Бабушкіна був перейменований на провулок Порт-Артурський. На території міста ніколи не існувало провулок Бабушкіна, а існували провулки: 1-й Бабушкіна та 2-й Бабушкіна, був перейменований тільки один провулок: провулок 2-й Бабушкіна на провулок Порт-Артурський, провулок 1-й Бабушкіна став мати найменування провулок Бабушкіна (а.с.41).

З листа № 09/21-267 від 29.08.2014 року в.о. начальника Головного Архітектурно-Планувального Управління Дніпропетровської міської ради щодо існування у Самарському районі провулка ІІ-го Порт-Артурського - цей проїзд має найменування провулок Порт-Артурський, у колишньому мав найменування провулок 2-й Бабушкіна. Використання найменування провулок 2-й Порт-Артурський (або ІІ Порт-Артурський), як зазначається у деяких документах, є помилковим. При оформленні бкдь-яких документів, де зазначається найменування проїзду, необхідно користуватися його чинним найменуванням - провулок Порт-Артурський (а.с.53).

Згідно даних домової книги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали у домоволодінні разом з ОСОБА_6 Івановиячем, будучи там зареєстрованими (а.с.49-50).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.11.2015 року право приватної власності на домоволодіння по провулок Порт-Артурський, будинок 2, м. Дніпропетровськ зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, ВРА № 509958 реєстр 3763, 09.09.2010р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, існує заборона відчуження, а саме арешт майна на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2011р., справа № 2-2003/11 (а.с.66-69).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2015р. відомості про право власності по провулку Бабушкіна, будинок 2, м. Дніпропетровськ - відсутні (а.с.70).

З відповіді відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 11.11.2015р. № 11433/10.10-21/4410 вбачається, що відомості на нерухоме майно, а саме по провулку Другий Порт-Артурський, будинок 2 в м. Дніпропетровську не містяться в Реєстрі (а.с.71).

Згідно дублікату договору купівлі-продажу домоволодіння від 18.08.2010р., посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за № 3357, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_11, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, домоволодіння по провулку Порт-Артурський, будинок 2 в м. Дніпропетровська (а.с.80).

У відповідності до технічного паспорту домоволодіння ОСОБА_5 по провулку Порт-Артурський, буд. 2 виготовленого станом на 09.08.2010р. він складається з: житловий будинок літ. А-1 кв.1, загальною площею 59,7кв.м, житловою площею 30,4кв.м.: 1-1 коридор площею 12,0кв.м, 1-2 передня площею 11,4кв.м, 1-3 житлова площею 8,3кв.м, 1-4 житлова площею 5,8кв.м, 1-5 житлова площею 16,3кв.м, 1-6 кухня площею 5-9кв.м. Літ Б-1 кв.2 загальною площею 23,5кв.м, житловою 11,6кв.м та складається з: 2-1 кухня площею 11,9кв.м., 2-2 житлова площею 11,6кв.м (а.с.81-82).

З вищенаведеного вбачається, що спірне домоволодіння та домоволодіння третьої особи ОСОБА_5 різні та знаходяться на різних провулках. Спірне домоволодіння знаходиться по провулку Порт-Артурський, буд. 2, яке раніше мало назву ІІ-й провулок Бабушкіна, а домоволодіння третьої особи знаходиться по провулку Бабушкіна, буд. 2, розпорядженням Дніпропетровського міського Голови № 897-р віл 26.11.2015 року провулок Бабушкіна, був перейменований у провулок Вязовий. Найменування Другий провулок Порт-Артурський, де знаходиться спірне майно, є невірним. Замість нього вірно використовувати назву провулок Порт-Артурський.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні доказами та нормами матеріального і процесуального права, що регулюють дані правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку ані договором, ані законом не встановлено спільну сумісну власність позивача ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_6 на домоволодіння, щодо права спільної сумісної власності, то домоволодіння придбано ОСОБА_6 у 1998р. перебуваючи у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.04.1988 року, за життя ОСОБА_6 подружжя не визначило часток у праві власності кожного із співвласників, а тому можна вважати, що це домоволодіння належало їм на праві спільної часткової власності, отже, за правилом ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки кожного з власників були рівними, по 1/2 кожному.

Відповідно до розяснень п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними.

В силу ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Змістом ст. 1261 Цивільного кодексу України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3, ОСОБА_2

Оскільки частка ОСОБА_6 1/2 частина домоволодіння, то у порядку спадкування за законом спадкоємцям має належати по 1/6 частині.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Розглядаючи позови в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про задоволення первісного позову та часткового задоволення зустрічного.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 357, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ін. НОМЕР_1 право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 1/2 (одну другу) частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 59,1кв.м, житловою 39,4кв.м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ін. НОМЕР_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 (одну шосту) частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 59,1кв.м, житловою 39,4кв.м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 (одну шосту) частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 59,1кв.м, житловою 39,4кв.м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І).

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ін. НОМЕР_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на 1/6 (одну шосту) частину домоволодіння, яке розташоване за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Порт-Артурський, буд. 2, що складається з житлового будинку та господарських споруд, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 59,1кв.м, житловою 39,4кв.м з господарськими та побутовими будівлями і спорудами: літня кухня (літ. Б), льох з шийкою (літ. В), вбиральня (літ. Г), душ (літ. Д) огородження (літ.№1-3), колодязь (літ. К), мощення (літ. І)

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ін. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ін. НОМЕР_1 різницю належних до стягнення судових витрат зі сплаченого сторонами судового збору в розмірі 991(дев'ятсот дев'яносто одну) гривень 76 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.О. Сухоруков