Номер провадження: 22-ц/785/2904/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

У квітні 2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2015р., у відсутності сторін, визнано мирову угоду, укладену у письмовій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно з якої: сторони визнають, що квартира №115 за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 12/2 э особистою власністю ОСОБА_3; сторони визнають, що нежитлові приміщення №705, 501, 502, які розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Віце-Адмірала Жукова, 3/5/7 є особистою власністю ОСОБА_3; сторони визнають, що автомобіль «Mitsubihi L200», державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на їмя ОСОБА_2 та автомобіль «Toyota Land Cruser», державний номер НОМЕР_2, зареєстрований на імя ОСОБА_3 є майном спільної сумісної власності сторін спору, при поділі майна сторони дійшли згоди, що право приватної власності на автомобіль «Toyota Land Cruser», державний номер НОМЕР_2, номер шасі 1ТМУ85, який зареєстрований на імя ОСОБА_3 та на автомобіль «Mitsubihi L200», державний номер НОМЕР_1, 2008р. випуску, зареєстрований на імя ОСОБА_2, визнається за ОСОБА_2; право спільної сумісної власності на обидва зазначені автомобілі - припиняється.

ОСОБА_3 відшкодовує витрати ОСОБА_2, здійснені ним на покращення майна, яке визначається власністю відповідачки у сумі еквівалентній 24 000 доларів США, (на день укладання мирової угоди - 528 000 грн.) до 10.02.2016р.

Позивач та відповідач, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, що з моменту визнання мирової угоди судом із закриттям провадження у справі щодо розподілу вказаного майна, просять суд постановити ухвалу, якою визнати мирову угоду та:

Визнати кв. №115 за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 12/2 та нежитлові приміщення №705, 501, 502, які розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Віце-Адмірала Жукова, 3/5/7, - особистою приватною власністю ОСОБА_3;

Визнати автомобілі «Mitsubihi L200», державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2 та «Toyota Land Cruser», державний номер НОМЕР_2, зареєстрований на імя ОСОБА_3, - особистою приватною власністю ОСОБА_2

ОСОБА_3 зобовязується не чинити перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні ним в цілому права власності на вказане майно.

ОСОБА_2 зобовязується не чинити перешкоди ОСОБА_3 у здійсненні нею в цілому права власності на вказане майно.

Сторони заявляють, що мировою угодою вирішені усі спірні та раніше погодженні правовідносини, щодо поділу майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності сторін.

Сторони, що уклали цю мирову угоду, домовились повідомляти про це суд, подавши спільну заяву про затвердження та визнання мирової угоди із закриттям провадження у справі, додавши до заяви дану мирову угоду.

Дана мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках - один у справі та по одному для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами У разі невиконання умов даної мирової угоди в добровільному порядку її виконання провести у примусовому порядку, зазначена ухвала суду є виконавчим документом та може бути предявлена до примусового виконання через органи Державної виконавчої служби України, в порядку, передбаченому ЗУ «Про виконавче провадження».

Провадження у справі за первісним та зустрічним позовами, закрито. Розяснено сторонам наслідки закриття провадження у справі

Скасовано арешт на вищевказане майно, що було вжито на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015р.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

ОСОБА_3 у судове засідання апеляційного суду не зявилася, за місцем реєстрації та проживання не перебуває.

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 74, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала її повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

Проте ці вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали порушені.

Як видно з матеріалів справи суд визнав мирову угоду сторін за їх відсутністю у судовому засіданні. У зв'язку з цим вказівка суду про те, що ним роз'яснено сторонам наслідки, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, не відповідають дійсності.

Між тим, ОСОБА_2у апеляційній скарзі зазначає, що в порушення приписів ст. 175 ЦПК України він не звертався до суду з спільною заявою про визнання мирової угоди, що сторони дійсно узгоджували умови мирової угоди, що відповідачка виклала ці умови у письмовій формі, але він, позивач, не надавав суду узгодженого тексту мирової угоди. Указує, що в оскаржуваній ухвалі викладено зміст мирової угоди, який не узгоджено з ним, а саме сторони погодили відшкодування витрат ОСОБА_2 в сумі 24 000 доларів США - відразу після продажу ОСОБА_3 одного з нежитлових приміщень, але не пізніше 10.12.2015р. (в ухвалі зазначено до 10.12.2016р.), що в ухвалі не зазначена узгоджена сторонами умова про зняття з ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання, за яким остання не проживає, що він не узгоджував зазначений в ухвалі суду порядок розподілу іншого спільного майна подружжя.

Також зазначає, що суд не розяснив йому наслідки рішення суду про визнання мирової угоди та що визнана судом мирова угода суперечить його інтересам.

Ці твердження ОСОБА_2 матеріалами справи не спростовано.

За наявності таких обставин оскаржувана ухвала не може залишатися в силі і тому за правилами ч.3 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд, оскільки судом було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

ОСОБА_4

ОСОБА_5