РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2016 року м. Львів

Франківський районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Мигаль Г.П.

при секретарі Максимович М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р.,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник - ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року, просить встановити факт, що ОСОБА_1, станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року постійно проживав на території України.

В обґрунтування заяви покликається на те, що в період з 08.02.1983 року заявник був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, виписаний 14.11.1984 року у звязку із службою у колишніх Збройних силах СССР. Повторно прописаний за вищевказаною адресою 09.01.1987 р. по 14.12.1993 рік. Також, те що заявник проживав на території України підтверджує і той факт, що з 19.06.1991 року по 13.01.1991 року працював у Львівському міському виробничо-технічному вузлі електрозвязку. 15.10.1991 році призначений на посаду електромонтажника 3 категорії та працював до 17.04.1992р. Дані факти підтверджуються записами в трудовій книжці. 01.03.1983 року заявник отримав паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року серії IX-CГ №586967, виданий Радянським РВВС УВС у Львівській області. З метою виготовлення паспорта громадянина України, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС України у Львівській області та отримав відповідь про необхідність встановлення в судовому порядку факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, 13 листопада 1991 року.

У судове засідання заявник не зявився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності., свої позовні вимоги підтримує у повну обсязі та просить суд задовольнити їх. В судових засіданнях надав пояснення, аналогічні з викладеними в позовній заяві, також пояснив, що іншого паспорту немає, закордон їздив з паспортом громадянина СРСР. З Росії виїхав жити в Америку у м. Чикаго, де зробив тимчасову довідку, згідно якої вже повертався назад у Росію, а потім у 2008 році з Росії на Україну, вказав, що є громадянином України, громадянства не змінював, паспорта іншої держави не має.

У судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести судове засідання у її відсутності, адже неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з відповіддю, наданою Головним Управлінням Державної Міграційної Служби України у Львівській області від 20.07.2015р. №02-02/14466, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 03.02.2009 року за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 48/55, документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії ЛВ №007049, виданою ВГІРФО УМВСУ у Львівській області від 22.08.2008 року. Відповідно дор проведених перевірок Франківським РВ ГУ ДМС України у Львівській області, встановлено: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 09.01.1987 року за адресою: м. Львів, вул. Кутузова, 78/3 та знятий з реєстраційного обліку 14.12.1993 року. Був документований паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року, серії IX-CГ №586967, виданий Радянським РВВС УВС у Львівській області 01.03.1983року, паспортом громадянина України не документувався. На підставі п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про громадянство України» ОСОБА_1 є громадянином України. Однак для підтвердження належності до громадянства України та подальшого документування паспортом громадянина України, ОСОБА_1, необхідні наступні документи, в тому числі судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991р. або станом на 19.11.1991 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 11 листопада 1966 року у м. Львові, батьками якого є ОСОБА_2, українець та ОСОБА_3, українка, про що 16.11.1966 року, в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №6568, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-АГ №008878, виданого 16.11.1966р. Львівський міським бюро ЗАГС.

Відповідно до листі від 18.08.2015 рік за №246-вих. Львівського комунального підприємства «Південне» Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.02.1983 року, виписаний 14.11.1984 року, після чого прописаний повторно з 09.01.1987 та виписаний 14.12.1993 року в м. Санкт-Петербург.

Згідно із записами в трудовій книжці серії БТ-І №7587532 від 26.09.1983 року, ОСОБА_1 у період з 24.06.1991 року по 13.09.1991 рік працював в Львівському міському виробничо-технічному вузлі електрозвязку. 01.10.1991 році призначений на посаду електромонтажника 3 категорії та працював до 17.04.1992р. у відділі охорони при Ленінському РОВД м.Львова.

Свідок ОСОБА_3, яка є мамою ОСОБА_1, пояснила в судовому засіданні, що проживала однією сімєю разом з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_1 з 1983 року у м. Львові по вул. Науковій. Зазначила, що заявник ходив до школи №45, потім поступив у училище в 1985 році, служив у армії, потім одружився, у заявника з його жінкою народився син, працював радіомеханіком на фірмі «Електрон», де здійснював контроль по сигналізації. Також, ОСОБА_1 їздив на роботу закордон, у звязку із скрутним матеріальним становищем, близько 1994-1995 року повернувся в Україну, пізніше знов поїхав, повернувся у 2008 році у звязку із смертю її чоловіка, з того моменту прописався за адресою: м. Львів, вул. Наукова, 48/55. Чи здійснював заявник обмін паспорту ОСОБА_3 не відомо.

Свідок ОСОБА_4, що є колишньою дружиною заявника, пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_1 проживав по вул. Науковій з моменту укладення їх шлюбу, а саме з 5.09.1987 року до моменту розлучення, разом зі свідком ОСОБА_4, з їхнім сином, свекрухою та свекром. У 1993 році ОСОБА_4 із заявником розлучилась. Після розлучення ОСОБА_1 поїхав у Санкт-Петербург з метою одруження. Громадянства заявник не змінював, громадянства іншої держави не має. У Санкт-Петербурзі працював на обслуговуванні ліфтів та на телефонній станції. Повернувся заявник із Санкт-Петербургу 7-8 років тому, та проживає зараз у ІНФОРМАЦІЯ_5. У свідка ОСОБА_4 із заявником є спільний син. Відомо що в іншій сімї, у ОСОБА_1 є дочка.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" ( 1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.

Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» на набуття громадянства України за територіальним походженням має право особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України. Для набуття громадянства за територіальним походженням не є обов'язковою умова про неперебування особи в іноземному громадянстві. Його може набути й іноземець, який узяв зобов'язання припинити іноземне громадянство. Датою набуття громадянства України у передбачених цією статтею випадках є дата реєстрації набуття особою громадянства України.

Відповідно до п.25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі по тексту - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу ІНФОРМАЦІЯ_6, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» п. 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

На підставі п.п.7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

Постійне місце проживання - це місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом) (ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв'язків тощо.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на 24.08.1991 та 13.11.991 року постійно проживав на території України, що підверджено показами свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_3, записами в трудовій книжці, довідкою щодо реєстрації місця проживання. ОСОБА_1 був т відсутній на території Україні протягом певного періоду часу, однак довгий період часу проживає на території України та не має наміру змінювати своє місце проживання; постійне проживання родичів заявника на території України, які є громадянами цієї держави. Враховуючи необхідність встановлення такого факту, який породить юридичні наслідки для заявника, тобто отримання належного правового статусу, суд дійшов висновку, що заяву необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до Закону України «Про громадянство України», Закону України «Про правонаступництво України» та керуючись ст.ст.208, 210, 218, 234, 256-259 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, 11.11.1966р.н. (м. Львів, вул. Наукова, 48/55), на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мигаль Г.П.