Справа № 750/9895/15-ц Провадження № 22-ц/795/798/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Литвиненко І. В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:позивача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення і постановити рішення про задоволення її позову та відшкодувати їй судові витрати.

У вересні 2015 р. остання предявила позов до ОСОБА_7, у якому просила стягти з останнього неустойку за несплату аліментів на їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 10.06.2014 р. по 21.09.2015 р. у загальній сумі 23718 грн. 50 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач умисно не сплачував позивачеві аліменти на сина протягом вищевказаного періоду, у звязку з чим на користь позивача підлягає стягненню неустойка.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Доводи скарги зводяться до того, що висновок суду про відмову у позові суперечить наявним у справі доказам.

У судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник підтримали апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_7 її не визнав.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просив її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що виникнення заборгованості за аліментами протягом вказаного у позовній заяві періоду виникло не з вини відповідача. Цей висновок суду є вірним.

Так, по справі встановлено наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.07.2014 р., яке набрало законної сили, з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_9 у розмірі 650 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 10.06.2014 р. та до досягнення дитиною повноліття (копія даного рішення на а.с. 7). З цього рішення також вбачається, що суд його постановив у відсутність сторін, за наявності заяв ОСОБА_5 про підтримання позову та ОСОБА_7 про його визнання.

Дослідженням справи Деснянського районного суду м. Чернігова № 750/5796/14 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на їхнього сина, по якій постановлене рішення від 10.07.2014 р., встановлено таке:

- копію даного рішення суд направив ОСОБА_7 10.07.2014 р. рекомендованим листом (вих. № 26941/14-Вих/2/750/1939/14) з повідомленням про його вручення (а.с. 31);

- замість вручення вказаного листа ОСОБА_7 підприємство поштового звязку повернуло його до Деснянського районного суду м. Чернігова з довідкою про причини невручення поштового відправлення ф. 20 від 12.07.2014 р., у якій вказано про причину його невручення так: «за місцем обслуговування» (а.с. 34);

- 18.07.2014 р. ОСОБА_5 подала до суду заяву про видачу виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на сина (а.с. 32). У довідковому листі до справи зазначено, що цей лист ОСОБА_5 отримано 31.07.2014 р.

Копією виконавчого провадження Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_7 аліментів на сина на виконання вищезгаданого рішення суду (а.с. 43-49) підтверджено, що:

- дане виконавче провадження відкрите на підставі заяви ОСОБА_5 від 07.08.2014 р.,

- у виконавчому листі вказано, що ОСОБА_7 працює у ПАТ «АК «Київводоканал», яке розташоване у м. Києві по вул. Лейпцігській, № 1 «а»,

- постановою від 07.08.2014 р. державний виконавець відкрив виконавче провадження, після чого 09.09.2014 р. ним винесено постанову про його закінчення на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що виконавчий лист підлягає направленню до Головного управління юстиції у м. Києві за належністю за місцем роботи боржника.

Копією виконавчого провадження ВДВС Печерського райуправління юстиції у м. Києві з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_7 аліментів на сина на виконання названого вище рішення суду (а.с. 80-97) підтверджено, що:

- супровідний лист Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції разом з копією заяви ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження, виконавчим листом та іншими додатками надійшли до цього відділу 07.11.2014 р.;

- 07.11.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження,

- 11.09.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у звязку з тим, що згідно з відповідями ДПС України та УПФУ боржник на території Печерського району м. Києва не працевлаштований та що він проживає на території Деснянського району м. Чернігова.

10.08.2015 р. ОСОБА_5 звернулася до служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради з заявою, у якій просила вжити заходів до ОСОБА_7 з приводу неналежного поводження останнього з нею та з їхнім сином. У цій заяві, серед іншого, вказано, що ОСОБА_7 не сплачує стягнуті з нього за рішенням суду аліменти на сина (копія даної заяви на а.с. 30). У відповіді на цю заяву від 08.09.2015 р. № 02-02/1178 (її копія на а.с. 28) служба у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради повідомила ОСОБА_5 про те, що при відвідуванні ОСОБА_7 за місцем його проживання останній не виявив наміру до спілкування, що з ОСОБА_7 проведено бесіду по телефону, у ході якої ним частково підтверджено викладені у заяві факти та що він категорично відмовився зявитися до служби на бесіду.

У поясненні ОСОБА_7 дільничному інспектору міліції Деснянського відділу міліції ЧМВ УМВС України в Чернігівській області від 04.10.2015 р. зазначено, що він знає про наявність рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.07.2014 р. про стягнення з нього аліментів (копія цього пояснення на а.с. 64).

09.11.2015 р. останній подав головному бухгалтеру ПАТ «АК «Київводоканал» заяву (її копія на а.с. 66), у якій просить утримувати з нього аліменти на користь ОСОБА_5 у сумі 650 грн. 00 коп. до 09.03.2016 р.

З копії виконавчого провадження Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції № 471/25 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_7 аліментів на сина на підставі названого вище рішення суду (а.с. 102-110) вбачається, що:

- супровідний лист ВДВС Печерського райуправління юстиції у м. Києві разом з додатками надійшли до цього відділу 22.01.2016 р.;

- 25.01.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з витягом з кримінального провадження № 0007731, який виготовлено Чернігівським відділом поліції ГУ НП в Чернігівській області, 07.10.2015 р. надійшла заява ОСОБА_5 за фактом невиконання її колишнім чоловіком рішення суду про сплату аліментів на утримання сина (а.с. 31).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

У справі нема жодного доказу, що відповідач в період з 10.06.2014 р. по 21.09.2015 р. знав про постановлення Деснянським районним судом м. Чернігова рішення від 10.07.2014 р. про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на сина ОСОБА_9, про розмір цих аліментів, про строк, з якого їх стягнуто, та про те, що це рішення набрало законної сили й звернуто до виконання. Зокрема з відповіді служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради ОСОБА_5 від 08.09.2015 р. № 02-02/1178 не вбачається, що до відома ОСОБА_7 таке доведено або що йому відомо ці факти. Достовірні відомості про те, що відповідач взнав цю інформацію, містяться у поясненні ОСОБА_7 дільничному інспектору міліції від 04.10.2015 р. та у його заяві головному бухгалтеру ПАТ «АК «Київводоканал» від 09.11.2015 р.

Отож згідно з наявними у справі доказами, ОСОБА_7 взнав про те, що він має сплачувати аліменти на користь позивача на їхнього сина, після 21.09.2015 р., тобто після закінчення періоду, який охоплюється позовними вимогами. Тобто по справі не доведено вини відповідача у простроченні сплати аліментів у спірному періоді. Тому відсутні підстави, передбачені ст. 196 СК України, для стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів за цей період.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

В силу п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_5 за звернення до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору. Оскільки в апеляційній скарзі остання просила відшкодувати їй судові витрати, то згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір їй належить повернути.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Повернути ОСОБА_5 сплачений нею за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 535 (пятсот тридцять пять) грн. 92 коп. на розрахунковий рахунок № 0002 (код бюджетної класифікації 22030101), отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: