Ухвала

іменем україни

25 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою прокурора Тальнівского району в інтересах держави в особі Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор Тальнівского району в інтересах держави в особі Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області (далі - прокурор) звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що проведеною прокуратурою Тальнівського району перевіркою встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 жителька с. Лоташеве Тальнівського району Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_1 № 147. Після смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай), загальною площею 2,29 га, вартість якої відповідно до інформації відділу Держкомзему у Тальнівському районі становила 69 585 грн 25 коп. Прокурор зазначав, що спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до Тальнівської державної нотаріальної контори не зверталися, що підтверджується довідкою Тальнівської державної нотаріальної контори від 23 січня 2013 року № 37/02-14. Спадкоємці у ОСОБА_4 відсутні. Вказував, що всупереч приписам закону орган місцевого самоврядування не реагує на відсутність ефективного власника землі, не виконує надані законом повноваження щодо повернення в судовому порядку земель на користь територіальної громади. У зв'язку з цим, звертаючись до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини на не витребуванні земельні частки (пай), прокурор реалізує свої представницькі повноваження у сфері охорони землі, яка є основним національним багатством, що перебуває під охороною держави шляхом подачі даної заяви.

Враховуючи викладене, заявник на підставі ст. 158 ЗК України, ст. 1277 ЦК України просив визнати спадщину (земельну ділянку розміром 2,29 га за оціночною вартістю 69 585 грн 25 коп.), яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, відумерлою та передати у власність територіальної громади Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області дане спадкове майно.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 07 жовтня 2015 року, заяву задоволено.

Визнано відумерлою спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тальне Черкаської області.

Передано у власність територіальної громади Лоташівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області спадкове майно, що складається з земельної ділянки (паю) площею 2,29 га, розташованої на території Лоташівської сільської ради, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із вимог ст. 1277 ЦК України, якою регулюється правовий режим вирішення питання про відумерлість спадщини, зокрема підставами визнання спадщини відумерлою можуть бути: фізична відсутність спадкоємців за заповітом і за законом; позбавлення спадкоємців за заповітом та за законом права на спадкування; усунення спадкоємців за заповітом та за законом від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та за законом.

В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України після спливу одного року після відкриття спадщини орган місцевого самоврядування зобов'язаний подати заяву про визнання спадщини відумерлою.

Із такою заявою Лоташівська сільська рада звернулась у 2013 році.

Згідно повідомлення Тальнівської державної нотаріальної контори від 23 січня 2013 року спадкова справа на майно померлої ОСОБА_4 не заводилась.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України суд ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття.

Станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції спадкоємці не заявляли про свої права на спадщину.

На стадії апеляційного розгляду справи з'ясовувалось питання родинних стосунків між померлою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, проте встановити родинний зв'язок між ними неможливо, а відтак ОСОБА_3 не може вважатись спадкоємцем померлої ОСОБА_4 в розумінні ст. 1265 ЦК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 21 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 07 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова