Справа №265/7701/15-ц
Провадження №2/265/309/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача в особі Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, зо вона є донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. За свого життя, а саме з 1997 року, ОСОБА_2 постійно проживав однією сім'єю спільно із з ОСОБА_3 у належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1. Рішенням суду від 23 лютого 2009 року ОСОБА_3 була оголошена померлою. Крім того, за судовим рішенням від 04 лютого 2015 року було встановлено факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про цьому ОСОБА_2 визнано спадкоємцем за законом четвертої черги після неї. Внаслідок оголошення ОСОБА_3 померлою відкрилася спадщина у вигляді належної їй квартири. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 був ОСОБА_2, який проживав спільно із спадкодавцем та фактично прийняв спадщину, однак не встиг за свого життя належним чином її оформити. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу а вказану квартиру. Посилаючись на діюче законодавство, просить визнати за нею право власності на зазначену нерухомість в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник Маріупольської міської ради Донецької області ОСОБА_4 діюча на підставі довіреності, також до судового засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вирішення позову покладала на розсуд суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наданими письмовими доказами, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що складено актовий запис № 1303. Причина смерті: інтоксикація, злоякісне новоутворення правої легені, що зафіксовано довідкою про причину смерті до форми № 106/о, № 335 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 лютого 2009 року, яке набрало чинності 05 березня 2009 року, було оголошено померлою ОСОБА_3, 1943 року народження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 лютого 2015 року, яке набрало чинності 17 лютого 2015 року, встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому ОСОБА_2 визнано спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом четвертої черги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Згідно із ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За даними Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1 станом на 04 травня 2016 року належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 2-1191 від 16 березня 1995 року ОСОБА_3.

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за № 42952442 від 15 лютого 2016 року, інформація щодо спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 відсутня.

З урахуванням наведених обставин, у тому числі й встановлених судовим рішенням від 04 лютого 2015 року, та в сенсі викладених норм, ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилася внаслідок оголошення померлою ОСОБА_3

Та ж обставина, що ОСОБА_2 за свого життя не встиг належним чином оформити свої спадкові права на майно та отримати відповідні правовстановлюючі документи, не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1

Разом із тим, згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Оглянутими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи до майна ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, встановлено, що його донька ОСОБА_1 у передбачений статтею 1270 ЦК України строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, та 21 жовтня 2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину у повному обсязі спадкової маси, яка складалася з 1/3 частки квартири АДРЕСА_2.

Крім того, постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 від 02 червня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_2 через відсутність правовстановлюючого документу на квартру.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК в редакції від 2003 року, власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Аналізуючи наявні докази в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачка, будучи спадкоємицею за законом першої черги, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, або в будь-який інший спосіб оформити свої спадкові права, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивачки, дійшов переконливого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 235, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальна площа якої 12,7 кв.м., житлова - 7,7 кв.м.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя____________________