Справа № 367/4720/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленко Д. С.

за участю секретаря Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 13 828, 42грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.02.2008 року між ПАТ ОСОБА_1 «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 3 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ ОСОБА_1 «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ ОСОБА_1 «Приватбанк» відповідно до рішення від 30.04.2009 року рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ ОСОБА_1 «Приватбанк» перейменовано у ЗАТ ОСОБА_1 «Приватбанк».

Позивач зауважив, що відповідно до п. 3.3 умов та правил надання банківських послуг, підписання Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач свої зобовязання за Договором і угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.6.7 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 8.6 умов надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. +5% від суми позову.

У порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 13 828,42грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 3 379,27грн.; заборгованість по процентам за користуванням кредитом 7 084,32грн.; пеня та комісія за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 2 230,14грн.; фіксована частина штрафу 500,00грн.; процентна складова штрафу 634,69грн.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить стягнути на користь ПАТ ОСОБА_1 «Приватбанк» з відповідача заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 13 828,42грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про місце, дату та час був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позов не визнали, просили відмовити в його задоволені у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В матеріалах цивільної справи відсутні будь-які докази, які б підвереджували факт отримання відповідачем грошових коштів у заявленому позивачем розмірі. Тобто, відсутні докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, та якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та право на стягнення кредитних коштів. Оскільки, позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, дані докази мають значення для ухвалення рішення у справі, та позивач не звільнений від доказування, суд відмовляє в задоволенні позову, у звязку з відсутністю доказів, які б підтверджували отримання грошових коштів відповідачем.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача, про стягнення заборгованості не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ст.ст. 1046, 1054 ч. 1 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-8, 10, 15, 30, 57, 58, 60, 64, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити в позові повністю.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3