Ухвала

іменем України

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Гончара В.П., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 як боржника та ОСОБА_7 як поручителя 432 344 грн 06 коп. боргу за договором кредиту.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 12 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу 126 000 грн, а він зобов'язався їх повернути до 11 серпня 2011 року та сплатити 19,9 % річних за користування коштами та 39, 8 % річних за прострочений кредит.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки, за яким відповідач зобов'язався відповідати солідарно з боржником за виконання ним свого обов'язку.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо повернення боргу, в результаті чого станом на 13 листопада 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 432 344 грн 06 коп., з яких: 125 373 грн 57 коп. - заборгованість за кредитом, 255 727 грн 01 коп. - борг за відсотками за користування коштами, 51 243 грн 48 коп. - пеня.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 жовтня 2014 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6. 22 340 грн 06 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 20 322 грн 48 коп. - борг за тілом кредиту, 2 017 грн 58 коп. - борг за відсотками.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «КБ «Надра» 20 322 грн 48 коп. боргу за тілом кредиту, 136 805 грн 50 коп. заборгованості за відсотками, 30 171 грн 29 коп. пені.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, стягнувши борг за кредитним договором солідарно з боржника та поручителя.

Свої вимоги мотивують тим, що апеляційним судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню в межах позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, а порука припинилась, оскільки банк протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Погодившись із рішенням суду першої інстанції щодо припинення поруки та стягнення боргу за тілом кредиту, скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції не правильно розраховано заборгованість за відсотками в межах трирічного строку позовної давності по кожному щомісячному платежу, яка підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог у розмірі 136 805 грн 50 коп.

Крім того, з боржника підлягає стягненню пеня в межах одного року перед зверненням кредитора до суду з позовом за період з 10 квітня 2013 року по 13 листопада 2013 року.

Рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу за кредитним договором з поручителя солідарно з боржником є правильними та такими, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Проте з таким рішенням суду апеляційної інстанції в частині стягнення з боржника суми боргу за відсотками за користування кредитними коштами та пенею погодитися не можна на таких підставах.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з виконанням усіх вимог цивільного судочинства, згідно з законом, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилають як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судами встановлено, що 12 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, за яким банк надав відповідачу 126 000 грн зі строком повернення коштів до 11 серпня 2011 року зі сплатою 19,9 % річних за строковим кредитом та 39,8 % річних за простроченим кредитом та виплатою одноразової комісії 3,3 % від суми кредиту, що обчислюється виходячи з 360 днів у році.

В цей же день на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки, за яким відповідач поручився відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання ним свого обов'язку.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого утворився борг, який станом на 13 листопада 2013 року складає 432 344 грн 06 коп., з яких: 125 373 грн 57 коп. - заборгованість за кредитом, 255 727 грн 01 коп. - борг за відсотками за користування коштами, 51 243 грн 48 коп. - пеня.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи про те, що між сторонами виникли відносини за договорами кредиту та поруки, і банк виконав свої зобов'язання та надав ОСОБА_6 кредитні кошти, однак позичальник не повернув у визначений договором строк кредитні кошти, внаслідок чого утворився борг, який підлягає стягненню з моменту порушення строку погашення кожного чергового платежу в межах строку позовної давності за кожним із платежів, і дійшли обґрунтованого висновку про стягнення суми боргу за тілом кредиту, визначеної у графіку погашення боргу, починаючи з квітня 2011 року по серпень 2011 року - дату закінчення строку дії договору.

При цьому суди правильно встановили обставини справи про те, що порука припинилась, оскільки після закінчення строку дії договору кредиту протягом шести місяців банк не звернувся з вимогою до поручителів, як передбачено ст. 559 ЦК України та узгоджується з позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, дійшов правильного висновку про те, що підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Разом із цим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені, апеляційний суд не виконав вимог процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи та не перевірив умов договору кредиту щодо порядку нарахування та сплати відсотків за користування коштами, не перевірив графіка погашення боргу, періоду їх нарахування та розмір.

Встановивши, що строк дії договору закінчився 11 серпня 2011 року, не перевірив правильність розрахунку боргу та не з'ясував, яким чином нараховані відсотки за користування коштами і у якому розмірі та на яку суму невиконаного зобов'язання, не перевірив правильність висновку суду першої інстанції про те, що відсотки за користування коштами підлягають стягненню починаючи з квітня по серпень 2011 року згідно з графіком, і тільки ті, які нараховані на суми, щодо яких не було застосовано строку позовної давності, не надав цим обставинам належної оцінки.

Крім того, не врахував, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки, а відтак не перевірив, коли був здійснений останній платіж за кредитним договором та з якого часу починається перебіг цього строку, зробив передчасний висновок про стягнення пені з боржника в межах останніх 12 місяців до звернення до суду з цим позовом.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлюює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційні скарги потрібно задовольнити частково, рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті судове рішення потрібно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У решті рішення апеляційного суду Полтавської області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

О.В.Попович