Справа № 658/240/16-ц
(провадження №2/658/306/16)
23 березня 2016 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі
головуючого судді Єйбога І.М.
при секретарі Садовій І.М.
розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа - Каховський районний сектор Управління ДМС України в Херсонській області, орган опіки та піклування Каховської районної державної адміністріції про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок № 45 по вул. Фрунзе смт. Любимівка Каховського району.
Відповідачка по справі ОСОБА_2 є її онукою, а ОСОБА_3 її правнук, які зареєстровані у належному їй будинку та не проживають в ньому з 2010 року, їх особистих речей за місцем реєстрації немає.
Реєстрація відповідачів заважає їй у повному обсязі на власний розсуд володіти та розпоряджатися нележним їй нерухомим майном, що стосується у тому числі відчуження будинку, оскільки покупці відмовляються купувати житло з незнятою реєстрацією сторонніх осіб.
Просила визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком № 45 по вул. Фрунзе в смт. Любимівка Каховського району.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення в пресі, причину неявки суду не повідомив.
Третя особа - Каховський районний сектор Управління ДМС України в Херсонській області подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень не мають (а.с.20).
Представник органу опіки та піклування Каховської райдержадміністрації просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги щодо втрати права на користування та зняття з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не підтримує, так як в позовній заяві не вказано фактичне місце проживання матері з малолітньою дитиною.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею домоволодіння, розташованого в смт. Любимівка Каховського району по вул. Фрунзе, 45, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.4), зареєстрованим Каховським БТІ 08.01.2008 р., доказом чого є витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5).
В належному їй будинку зареєстровані її онука ОСОБА_2 разом з правнуком ОСОБА_3, які з 2010 року за місцем реєстрації не проживають, що підтверджується довідкою Любимівської селищної ради від 18.12.2015 р. та актом обстеження проживання від 24.12.2015 р. (а.с.6, 7).
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України).
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 є власницею домоволодін-ня, розташованого в смт. Любимівка Каховського раойну по вул. Фрунзе, 45.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані на правах члена сімї власниці, однак більше року не проживають за місцем реєстрації, що підтверджується відповідним актом від 24 грудня 2015 року (а.с.7).
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням зазначених вище норм законодавства та встановлених обставин справи, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: смт. Любимівка Каховського району по вул. Фрунзе, 42, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивачки про визнання малолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом, суд не знаходить підстав для задоволення зазначеної вимоги з наступного.
На час розгляду справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягнув 4-х річного віку.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користування займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.
Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, ст 160 СК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Таким чином малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного із них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежить від волі малолітньої дитини, а тому за своїм характером є поважними.
Оскільки підставою втрати особою права користування житлом є лише неповажність причин відсутності понад встановлені строки, то малолітня дитина як самостійний суб'єкт житлових правовідносин (окремо від батьків) не може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що виходячи з зазначених норм законодавства та віку дитини - 4 роки, малолітній ОСОБА_3 не може самостійно визначати своє місце проживання, а тому така підстава для визнання його такою, що втратив право користування житловим приміщення як проживання без поважних на то причин взагалі не може мати місце.
За таких підстав позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання малолітньої дитини такою, що втратила право на користування жилим приміщенням є такими, що не підлягають задоволенню, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 3-8, 15, 57, 60, 224-226, 233 ЦПК України, ст.ст.29, 319, 405, 391 ЦК України, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 45, розташованого по вул. Фрунзе смт. Любимівка Каховського району Херсонської області.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: І.М. Єйбог