Провадження № 2/522/1985/16
19 квітня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді: Домусчі Л.В.
при секретарі: Шевчик В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа «Одеська товарна біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
Позивачка 19.10.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа «Одеська товарна біржа» відповідно до якого просила визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири №6444 від 26.01.1995 року укладеного на Одеській товарній біржі 9/100 частин домоволодіння №51 по вул. Розкидайлівській (колишня Станіславського) в м. Одесі.
Позивачка. у судове засідання 19.04.2016 року не зявилась, але надала до суду заяву якою просила слухати справу за її відсутності.
Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили .
Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та третьої особи, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.01.1995 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №6444 від 26.01.1995 року, а саме 9/100 частин домоволодіння №51 по вул. Розкидайлівській (колишня Станіславського) в м. Одесі. Умови вказаного договору купівлі-продажу були виконанні сторонами в повному обсязі: покупцям передана у власність квартира, а продавцю грошові кошти на суму, передбачену договором.
Згідно відповіді з КП «БТІ» ОМР від 29.02.2016 року 9/100 частин домоволодіння №51 по вул. Розкидайлівській (колишня Станіславського) в м. Одесі зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі дублікату договору №6444 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в Одеській товарній біржі 07.02.1995 року (в кн. 89 доп стр 96 №2020) які складаються з лит «А»:2: 1-кухня, 2-житлове, 3-житлове, ІІ- коридор,IV-веранда, V-вбиральна. Загальною площею 47,62 кв.м.
Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №365650 виданого 06.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ вбачається, що ОСОБА_3 помер 05.02.2014 року.
Згідно свідоцтва про шлюб, позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.04.1956 року по день смерті ОСОБА_3, тобто 05.02.2014 року.
ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_3
На момент смерті ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_1 проживала разом із ним.
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що ОСОБА_1 є власником 8/100 частин домоволодіння №51 по вул. Розкидайлівській (колишня Станіславського) в м. Одесі.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року (с. Ільченко Н.А.) визнано право власності на 8/100 частин домоволодіння №51 по вул. Розкидайлівський в м. Одесі за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3. В частині позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на 7/100 частин домоволодіння відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.08.2015 року, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2015 року змінено в частині митивів відмови в задоволенні позову. Цим рішенням встановлено наступне, що за життя ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.1994 р., зареєстрованому на Одеській товарній біржі, належали 3/25 частин будинку за адресою: м Одеса, вул. Станіславського (Розкидайлівській), 51, що складають 77,6 кв.м. загальної площі та складаються з 4-х кімнат житловою площею 59,1 кв.м., в тому числ : в літ. «А» - 1-1 житлове площею 12,7 кв.м., 1-2 житлове площею 11,1 кв.м., 1-3 житлове площею 12,88 кв.м., 2 поверх літ. «А» - мезонін, 1-4 житлове площею 22,5 кв.м., літ. «а» - прибудова, літ. «а» - прибудова, 29/100 ч. літ. «М» - гараж, літ. «Ч» - сарай, 1/11 ч. погребу літ. «Г», що складає 3/25 ч. домоволодіння, розташованих на земельній ділянці площею 2077 кв.м., а також на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.01.1995 року, зареєстрованому на Одеській товарній біржі, 9/100 частин будинку № 51 по вул. Станіславського (Розкидайлівській) в АДРЕСА_1, що складають 47,62 кв.м. загальної площі та складаються з : літ. «А» : 2 : 1 кухня, 2 житлове, 3 житлове, ІІ - коридор, ІV - веранда, V вбиральня, житловою площею 41, 42 кв.м., та споруди: 1/2 ч. гаражу літ. «М», 1/11 ч. погребу літ. «Г», розташовані на земельній ділянці площею 2076 кв.м.

Проте вищевказані частки у праві власності підлягали перерахунку в звязку з тим, що 11/100 частин домоволодіння, що в цілому складають літ. «В», що розташована на земельній ділянці площею 57,0 кв.м., згідно розпорядження Приморської рай адміністрації № 1404 від 18.07.2007 р. виділена у самостійне домоволодіння з присвоєнням поштової адреси: вул. Розкидайлівська, буд. 51-А, але за життя відповідного перерахунку зроблено не було.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11.

Також відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також, враховуємо, що у згідно з ст. ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обовязковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України(1963 року), який діяв на момент укладення договору.

Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

З матеріалів справи вбачається, що сторони виконали усі вимоги договору №6444 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрували за собою право власності на 9/100 частини дому №51 по вул. Розкидайлівський (Станіславського) в м. Одесі, проживав та зареєстрував своє місце проживання у вказаній квартирі.

Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає докази, надані позивачем достатніми та такими, що в повній мірі підтверджують обґрунтованість і правомірність позовних вимог. А тому суд приходить до висновку, що позов базуються на законних підставах, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 169, 179, 197 ч.2, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України; ст.ст.. 47, 224, 227 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.); ст.ст.. 16, 220, 319, 328 ЦК України (у редакції 2014 року), суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 6444 від 26.01.1995 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на 9/100 частик домоволодіння розташованого за адресою м. Одеса, вул. Розкидайлівська (колишня Станіславського) зареєстрованого Одеською товарною біржою дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Домусчі Л.В.

19.04.2016