Номер провадження 2/521/4173/16
У Х В А Л А

"21" червня 2016 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Лічман Л.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

17.06.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, посилаючись на наступне.

17.01.1995 р. позивач та її мати ОСОБА_2 отримали свідоцтво про право власності на квартиру № 61 у буд. 14 корп. 2 по вул.. Варненській у м. Одесі в рівних частках. Право власності було зареєстровано в ОМБТІ 12.04.1995 р. № 202 стор. 57 кн. 105 пр. Оригінал свідоцтва був втрачений.

05.02.2011 р. померла ОСОБА_2, внаслідок чого відкрилась спадщина на ? частину вказаної квартири. ОСОБА_1 зазначає, що спадщину вона прийняла, оскільки на час смерті спадкодавця проживала разом з нею.

Після звернення до приватного нотаріуса ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини від 03.03.2016 р. отримано відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючого документу.

Вважаючи себе єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 вказує, що має право на отримання у власність в порядку спадкування за законом майно ОСОБА_2

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на ? частину квартири № 61 у буд. № 14 корп. 2 по вул.. Варненській у м. Одесі, яка складається з двох кімнат, загальною площею 53,1 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 05.02.2011 р.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак сума сплаченого судового збору не відповідає розміру, встановленого законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплаті підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно ч. 2 ст. 80 ЦПК та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зважаючи на викладене, та приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги ОСОБА_1 містять вимоги майнового характеру, суд приходить до висновку, що сума сплаченого судового збору вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна та визначає суму судового збору за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів ОСОБА_3 Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Таким чином, суд розяснює, що ОСОБА_1 не позбавлена права надання заяви про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати в порядку, передбаченому ст. 82 ЦПК України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» за умови надання відомостей про свій майновий стан.

На виконання п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України щодо зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позивач вказує, що оригінал свідоцтва про право власності № 3-5832 від 17.01.1995 р. на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, було втрачено. В позовній заяві і доданих документах відсутні відомості про отримання його дубліката відповідно до розпорядження УЖКГ та ПЕК Одеської міської ОСОБА_3 № 38 від 12.12.2007 року, що унеможливлює суду визначити юрисдикцію позову і вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Отже, подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

С У Д Д Я

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків заяви строк - 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що у разі невиконання вищевказаних вимог у встановлений суддею строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: