АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Котушенко С.П.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року за позовом Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року, яким задоволені позовні вимоги Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» (надалі ДОКП «Спецавтобаза»), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що 08 травня 2015 року о 10 год. 30хв., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Тойота», держномер НОМЕР_1, рухався по другорядній дорозі вул. Жуковського, у напрямку вул. Чернишевського, з боку пр. К.Маркса, де в районі перехрестя з вул. Паторжинського у м. Дніпропетровську, не надав шлях автомобілю «Шкода Октавія», держномер НОМЕР_2, який належить ДОКП «Спецавтобаза», під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по головному шляху вул. Паторжинського зправа наліво за напрямком його руху, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів.

Вину ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху при вказаній ДТП встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2015 року. (а.с.7)

Згідно висновку № 2896 експертного дослідження автотоварознавця від 02 червня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia Tour, держномер НОМЕР_2 складає 29 863,86 грн., а вартість матеріального збитку нанесеного власнику даного автомобіля становить 20 483,20 грн. ( а.с.14)

На момент ДТП цивільна відповідальність автомобіля відповідача була застрахована у ПАТ «СК «Країна» з 23.02.2015 року і, згідно укладеного договору ліміт відповідальності страховика за шкоду складає 50 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як винний у ДТП та відповідальність якого застрахована, після виплати позивачу страховою компанією матеріальної шкоди в сумі 13 703,87 грн., повинен сплатити останньому різницю між відшкодованою та спричиненою сумами шкоди, яка становить 16 159,99 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 900 грн. ( а.с.65)

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком.

На порушення вимог ст. ст. 212, 214 ЦПК України, суд першої інстанції належним чином не визначився з характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, допустив порушення норм процесуального права, а також не перевірив у достатньому обсязі правової природи заявленого позову.

Відповідно до вимог ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стягуючи з відповідача винного в ДТП частину несплаченої страховою установою суми матеріальної шкоди, на підставі даної норми закону, районний суд залишив поза увагою, що таке стягнення може мати місце у випадку недостатності страхової виплати.

Ст.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Ст.22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За вимогами п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов*язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, а за умовами ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту ( аварійного сертифіката).

За правилами ст.33 Закону учасник дорожньо-транспортної пригоди зобов'язаний вжити заходів до невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмового надання повідомлення страховику, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як вбачається з матеріалів справи, за платіжним дорученням № 7806 від 17 липня 2015 року ПАТ «СК «Країна» виплатила страхове відшкодування ДОКП «Спецавтобаза» у частковому розмірі в сумі 13 703,87 грн.( а.с.32)

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо вирішення питання даною страховою компанією про відмову у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі.

У листопаді 2015 року, при розгляді справи в районному суді, відповідачем було надано заяву про залучення до участі у справі, в якості співвідповідача, ПАТ «СК «Країна», з якою ним було укладено договір обов*язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України. ( а.с.50)

Постановляючи ухвалу від 17 листопада 2015 року, судом першої інстанції не було зазначено обставин, які стали підставою для залучення до участі у справі в якості третьої особи ПАТ «СК «Країна», а не співвідповідачем, як просив в заяві ОСОБА_2.(а.с.54)

Зазначена справи судом першої інстанції була розглянута за відсутності сторін.

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано вищезазначені вимоги Закону, згідно до яких відповідач звільняється від цивільно-правової відповідальності за заподіяну позивачу матеріальну шкоду, і відповідальність за цю шкоду повинна відшкодовувати страхова компанія в межах ліміту відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Дотримання вказаного принципу є надзвичайно важливим при розгляді справ, оскільки він гарантує, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме змогу забезпечити захист своїх інтересів.

А отже, судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2015 року скасувати і в задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: