АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ССправа № 646/940/15-ц Головуючий суддя І інстанції Нікуліна Л. П.
Провадження № 22-ц/790/2196/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин про визнання особи такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кірсанової Л.І., Трішкової І.Ю.

за участю секретаря - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Червонозаводський РВ у м. Харкові Головного управління держаної імміграційної служби України в Харківській області, Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти з реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій окрім нього зареєстрована також і відповідач, яка не мешкає в квартирі з 2013 року і по теперішній час, не приймає участі у витратах на утримання та ремонт квартири, оплату комунальних послуг, особистих речей в квартирі у відповідача немає. Через її реєстрацію в спірному приміщенні, він не може розпорядитися квартирою на власний розсуд, витрачає зайві кошти на оплату комунальних послуг. Оскільки відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні понад шість місяців, позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням та зобов'язати Червонозаводський РВ в м. Харкові Головного управління державної імміграційної служби України в Харківській області зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, та ухвали нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що після розлучення він мешкає з іншою жінкою, що відповідач не проживає в спірній квартирі з 2013 року, знаходиться поза межами України, що між ними склалися неприязні стосунки.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бєсєдою Т.Д. 15.11.2000 року, за реєстровим № 1-3521. (а.с.4). У вказаній квартирі з 13.05.2009 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2009 року, який був розірваний рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28.08.2014 року.

Таким чином, ОСОБА_2 вселилася у спірну квартиру та отримала право користування нею як член сім*ї власника, що не заперечує представник позивача.

Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, як таку, що без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні понад шість місяців.

Право на користування жилим приміщенням членів сім'ї власника будинку і наймачів регулюється різними нормами. Зокрема, права і обов'язки членів сім'ї власника будинку регулюються статтями 156, 157 ЖК УРСР, а права і обов'язки наймачів - статтями 158 - 170 ЖК УРСР, а також главою 59 ЦК України.

Судова колегія вважає, що спірні правовідносини між сторонами регламентуються ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, вбачається безпосередньо із змісту апеляційної скарги, що сторони, які є колишнім подружжям, мають між собою напружені неприязні стосунки, позивач проживає в спірній квартирі з іншою жінкою. Такі причини непроживання ОСОБА_2 у спірній квартирі судова колегія вважає поважними.

Більш того, ОСОБА_2 інтересу до вказаного житла не втратила, зверталась до правоохоронних органів з приводу дій позивача ОСОБА_1 щодо перешкоджання проживання їй та малолітньому сину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45, 46, 47, 48).

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

Оскільки вимоги про зобов'язання Червонозаводського РВ в м. Харкові Головного управління державної імміграційної служби України в Харківській області зняти відповідача з реєстраційного обліку є похідними від первісних вимог, вони задоволенню також не підлягають.

Посилання суду першої інстанції на Закон України «Про власність», який втратив чинність та на ст. ст. 71, 72 ЖК України, не призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -