ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1259/16-ц
Провадження № 2/362/1186/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Дрозденко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Васильківської міської ради про встановлення порядку спілкування з дитиною,-,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 18 вересня 1999 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Старша дочка сторін по справі - ОСОБА_3 тривалий час проживає з батьком за власним бажанням. Проте, відповідач чинить йому перешкоди у вільному спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_4, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили суд задовольнити їх позовні вимоги повністю.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала.

Представник третьої особи в судовому засіданні висловив думку якою вважає за доцільне задоволити вимоги позову.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з- положеннями ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

З положень ст.ст. 57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість.

Згідно із положень ч.ч.2,8,9 і 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом положень 257 СК України, баба та дід мають право спілкуватися зі своїми внуками та брати участь в х вихованні.

Відповідно до положень 257 СК України, батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Положеннями ст. 263 СК України встановлено, що спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до положень ст.9 Конвенції ООН про права дитини, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, держави-сторони забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, крім якщо таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають окремо і необхідне прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У відповідності до положень Пленуму Верховного Суду України Постанови №14 від 18 грудня 2009 року, за змістом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняти його судом.

У зв'язку з наведеним, та враховуючи визнання відповідачем вимог позову які не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з метою уникнення порушення прав позивача на спілкування з сином, а тому, таке визнання може бути прийнято судом, керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати ОСОБА_1 години спілкування з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити такі способи участі у спілкуванні та вихованні дитини: систематичні побачення з сином щосуботи та щонеділі з 10 до 18 години через один тиждень та у літній період два тижні за домовленістю батьків.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.