26.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/2425/16-ц
Справа № 2о/205/68/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі : головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, -

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту факту батьківства, заінтересована особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора (а.с.3-4).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 2000 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 загинув. Після його смерті відкрилась спадщина на грошові кошти. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_4, який був зареєстрований та фактично проживав із померлим за однією адресою на день відкриття спадщини.

Звернувшись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини від імені неповнолітнього сина, заявниця отримала відмову, у зв'язку із тим, що відсутні підтвердження факту родинних відносин між померлим та ОСОБА_4

Отже, для належного оформлення спадщини, заявниці необхідно встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.44).

Заінтересована особа - Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі свого представника, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки не повідомила. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за відсутністю свого представника, відповідно до чинного законодавства (а.с.29).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили суду наступне.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що починаючи із 2007 року був знайомий із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Дату коли народилась дитина в них він не пам'ятає, але весь час, вони проживали однією сім'єю до самої смерті ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою заявниці, і починаючи із 2001 року знайома із ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які мають спільну дитину віком приблизно 10 років. Дитина називала ОСОБА_3 батьком, який піклувався про нього та виховував до самої смерті.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що заявниця починаючи з 2000 року почала проживати разом із ОСОБА_3 Від даних відносин у них народився син - ОСОБА_6, який на теперішній час навчається в школі. ОСОБА_3 хлопчик називав батьком.

Свідок ОСОБА_8, яка являється матір'ю заявниці пояснила, що дочка познайомилась із ОСОБА_3 приблизно в 2000 році. Вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, так як ОСОБА_3 перебував у шлюбі із іншою жінкою. Загинув останній навесні 2014 року. У них із дочкою залишився син - ОСОБА_6. За життя ОСОБА_3 піклувався про дитину, син називав його батьком.

Свідок ОСОБА_9, яка є сусідкою заявниці, зазначила, що із 2006 року знайома була із ОСОБА_1 та ОСОБА_3, коли і в неї також народилась дитина. Їх діти разом росли та ходили в один і той же дитячий садок. ОСОБА_3 приймав участі у вихованні хлопчика, завжди був із дитиною, не виникало сумніву, що він є нерідним батьком дитині.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Кодексу про шлюб і сім'ю України, Сімейного кодексу України в редакції 2003 року, практику Верховного Суду України.

Суд, заслухавши заявницю, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги підлягають задовленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, про що зроблено відповідний актовий запис № 279. Батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с.6).

Згідно відомостей із Державного реєстру відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.45).

Із пояснень заявниці та свідків встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 починаючи із 2000 року.

ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із заявницею, про що свідчать записи в домовій книзі та паспорті (а.с. 7,20).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер (а.с. 5).

З пояснень свідків вбачається, що померлий протягом життя визнав сина заявниці своїм сином, сумнівів щодо його батьківства у нього не виникало, а також хлопчик вважав його своїм батьком.

ОСОБА_1, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті ОСОБА_3 зверталась до ДДДНК задля оформлення спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, але нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку із відсутністю родинних відносин між ОСОБА_3 та малолітнім ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ч.1 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно із ч.3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір'ю.

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують факт родинних батьківства ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим вимоги заявниці є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.. 130 Сімейного кодексу України, ст.ст. 57-60, 197, 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, заінтересована особа: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відносно сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести зміни в актовий запис про народження дитини №279 від 28 лютого 2006 року, складений Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в частині відомостей про батька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначивши батьком дитини ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Шавула