№ 336/737/16-ц
пр. № 2/336/1009/2016
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на частку будинку,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач вказує, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4 03.05.2015 року, позивач прийняла спадщину, звернувшись зх. відповідною заявою до нотаріальної контори. Інший спадкоємець ОСОБА_4 ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовився на корись позивача. ОСОБА_4 належала ? частка житлового будинку № 52 по вул. Докучаєва у м. Запоріжжя в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 Посилаючись, що у видачі свідоцтва на спадщину на ? частку будинку позивачеві було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на будинок перебувають у сестри ОСОБА_4 ОСОБА_2 позивач просить визнати за нею право власності на ? частку будинку 5а по вул. Докучаєва у м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач, звертаючись з позовом до ОСОБА_2, вказує, що відповідач не є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, після смерті якого залишилось двоє спадкоємців першої черги: позивач та син померлого ОСОБА_5. який відмовився від спадщини.

Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», за змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.

Натомість позивач в позовній заяві не вказує яким чином його права порушуються, оспорюються або не визнаються саме відповідачем, який не є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, тобто позивач в позовній заяві не виклав обставин, якими обґрунтовуються вимоги саме до відповідача.

Відсутність у особи правовстановлюючих документів не позбавляє її права отримати дублікати таких документів у порядку, передбаченому чинним законодавством, та, надавши такі дублікати нотаріусу, отримати свідоцтво про право на спадщину у передбаченому чинним законодавством порядку.

Також позивачем не конкретизовані вимоги про визнання права власності, оскільки не надано описання житлового будинку, який є предметом спору, а також не зазначено чи є предметом спору лише житловий будинок, або і інші будівлі та споруди за вказаною адресою.

Згідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно дійсною вартістю майна.

Позивачем при зверненні з позовом ціна позову вказана у розмірі 125000 гривень, судовий збір сплачений у сумі 1250 гривень з посиланням на звіт про оцінку майна.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Натомість при перевірці надходження суми судового збору встановлено, що сума судового збору за квитанцією, доданою позивачем, не зараховувалась до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці вірності платіжних реквізитів для оплати судового збору зясовано, що судовий збір позивачем сплачений за невірними платіжними реквізитами.

Так, на 08.02.2016 року платіжні реквізити для плати судового збору при зверненні до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя є наступні:

Отримувач коштівУДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38025367
Банк отримувачаУДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області
Код банку отримувача (МФО)813015
Рахунок отримувача0009
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (назва суду, де розглядається справа

Позивачем судовий збір сплачений з невірним зазначенням банку отримувача та коду банку отримувача.

Отже сума судового збору у 1250 гривень не може бути врахована судом як сплачена належним чином.

Водночас звіт про оцінку майна виданий ТОВ «Укрспецекспертиза», а підписаний оцінювачем ОСОБА_8, яка не включена до переліку атестованих судових експертів, а сама оцінка, як про це зазначено у звіті, проведена без фактичного дослідження обєкту нерухомості, без документів та навіть не містить описання того майна, яке оцінювалось, тож не може вважатися такою, яка відповідає дійсності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вартість нерухомості, про право власності на яке просить позивач, не відповідає дійсній вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, оскільки ціна позову очевидно не відповідає дійсній вартості майна, тож, виходячи з вимог ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» попередньо визначає судового збору у розмірі двох мінімальних заробітних плат, що підлягає сплаті позивачем.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити підстави звернення з позовом до відповідача, визначити перелік та характеристики майна, щодо якого заявлено вимоги, сплатити судовий збір у сумі, попередньо визначеній судом, за вірними платіжними реквізитами (2756 гривень), надати платіжний документ на підтвердження сплати судового збору.

Актуальні платіжні реквізити для сплати судового збору розміщені на дошці оголошень в приміщення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на частку будинку залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк