Справа № 592/1128/16-ц
Провадження № 4-с/592/10/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Гуріної А.О., розглянув у відкритому судовому зсіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, -

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 вимоги скарги обґрунтовує тим, що згідно виконавчого листа №1806/2-3258/11 від 05.01.2012 р. виданого на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми було відкрито виконавче провадження з стягнення 2320 грн. суми боргу та 350 грн. на правову допомогу адвоката з боржника ПП Мобілочка. Всього разом у відповідності до виконавчого провадження повинно було бути стягнуто на користь ОСОБА_1 2670 грн.

Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції був структурним підрозділом, який у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження наділений компетенцією щодо здійснення виконавчого провадження, забезпечення примусового виконання судових рішень.

Оскільки відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на сьогоднішній день ліквідований і виконавче провадження передано до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, то відповідно субєктом оскарження в даній справі повинен бути Ковпківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

В результаті порушення органом державної виконавчої служби вимог ст.11, п.6 ст.12, ст.17 Закону України Про виконавче провадження, ним було вчинено бездіяльність, яка триває з січня 2012 р. та по теперішній час. На користь заявника, ОСОБА_1, з вини органу державної виконавчої служби так і не стягнуто присуджені їй рішенням Ковпаківського районного суду кошти у сумі 2670 грн., а місцезнаходження самого боржника та його майна, де могли б на сьогоднішній день проводитись виконавчі дії, втрачено, а фактично надано протиправну можливість боржнику уникнути накладеного на нього стягнення.

Тому скаржниця просить визнати бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області незаконною.

Представник скаржниці в судовому засіданні уточнені вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судовому засіданні вимоги скарги не визнав та заперечив них. Просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №1806/2-3258/11 від 05.01.2012 р. виданого на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми було відкрито виконавче провадження з стягнення 2320 грн. суми боргу та 350 грн. на правову допомогу адвоката з боржника ПП Мобілочка. Всього разом у відповідності до виконавчого провадження повинно було бути стягнуто на користь ОСОБА_1 2670 грн.

Відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції був структурним підрозділом, який у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження наділений компетенцією щодо здійснення виконавчого провадження, забезпечення примусового виконання судових рішень.

Оскільки відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції на сьогоднішній день ліквідований і виконавче провадження передано до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, то відповідно субєктом оскарження в даній справі повинен бути Ковпківський відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

В результаті порушення органом державної виконавчої служби вимог ст.11, п.6 ст.12, ст.17 Закону України Про виконавче провадження, ним було вчинено бездіяльність, яка триває з січня 2012 р. та по теперішній час. На користь заявника, ОСОБА_1, з вини органу державної виконавчої служби так і не стягнуто присуджені їй рішенням Ковпаківського районного суду кошти у сумі 2670 грн., а місцезнаходження самого боржника та його майна, де могли б на сьогоднішній день проводитись виконавчі дії, втрачено, а фактично надано протиправну можливість боржнику уникнути накладеного на нього стягнення.

Судом встановлено, що з часу відкриття виконавчого провадження з 5 січня 2012 р. до 18 лютого 2013 р. протягом більш ніж рік державний виконавець жодного разу не вийшов на фактичне місцезнаходження боржника та його майна з метою встановлення їх реальної наявності для забезпечення виконавчого провадження звернення стягнення.

Внаслідок першого виходу державного виконавця на місцезнаходження боржника 18 лютого 2013 р. виявилося, що боржник змінив організаційно-правову форму господарювання з ПП Мобілочка на ТОВ Мобілочка.

Як слідує з листа на імя начальника відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 01 березня 2013 р. за вих..№01.03/-13 за підписом представника ТОВ Мобілочка ОСОБА_2, в якому він пояснює, що хоча ТОВ Мобілочка і є правонаступником ПП Мобілочка, але вони не допустили до вчинення виконавчих дій державного виконавця, у якого виконавчі документи були оформлені не на ТОВ Мобілочка, а на ПП Мобілочка, та пропонують змінити належну сторону у виконавчому провадженні, після чого належним чином оформити документи, а потім вже проводити в них виконавчі дії.

Постанову про заміну неналежної сторони виконавчого провадження з ПП Мобілочка на належну ТОВ Мобілочка було винесено державним виконавцем лише 11 квітня 2013 р. тобто майже через два місяці після того як 18 лютого 2013 р. державний виконавець дізнався, що правонаступником ПП Мобілочка є ТОВ Мобілочка. При цьому, всупереч вимог ст.8 ЗУ « Про виконавче провадження» державний виконавець змінив сторону виконавчого провадження при зміні організаційно- правової форми діяльності підприємця без відповідного рішення суду ( виконавче провадження (а.с. 72)

Наступний вихід державного виконавця на місцезнаходження боржника відбувся лише 23 лютого 2015 р. більш ніж через два роки після першого виходу за його результатами будь-яких дій направлених на виконання рішення здійснено не було.

Суд констатує, що всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України представник виконавчої служби не надав суду жодного доказу, що постанови державного виконавця прийняті в ході виконавчих дій були направлені стягувачу ОСОБА_1, оскільки відповідні супровідні листи не містять реквізитів їх реєстрації ( а.с 71 виконавчого провадження). Суд констатує, що державний виконавець, що здійснював виконавче провадження не контролював діяльності самостійно обраного ним боржника ТОВ « Мобілочка», оскільки запис про припинення діяльності юридичної особи ТОВ « Мобілочка» в Єдиному реєстрі юридичних осіб було здійснено 15.05.2015 року ( а.с. 98 виконавчого провадження) а постанова про закінчення виконавчого провадження винесена 29.02.2016 року (а.с.107 виконавчого провадження) , тобто після більш ніж 9 місяців після внесення до реєстру відомостей про ліквідації боржника.

Суд також вважає за необхідним відзначити, що виконавчі дії з накладання арешту на грошові кошти на рахунки боржника здійснені під час виконавчого провадження яке тривало майже 3 роки не були ефективними через те, щзо державний виконавець не контролював хід здійснення виконавчих дій, оскільки фактично всі рахунки на які накладався арешт були закриті до вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, а копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Жодних постанов про вчинення виконавчих дій та інших документів виконавчого провадження на адресу стягувача не надходило.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обовязковість виконання судових рішень, невиконання рішень суду тягне за собою відповідальність, установлену законом.

За преамбулою та ст. 1 Закону Про виконавче провадження цей закон визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За ст. 11 Закону Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 30 Закону Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод Висока Договірна Сторона зобовязана гарантувати кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.

Невідємною частиною справедливого судового розгляду та ефективного захисту права на мирне володіння майном є забезпечення державою примусового виконання рішення суду в розумний строк.

За п. 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі Антонюк проти України (Заява N 17022/02) від 11.12.2008 р. відповідальність держави за виконання рішень суду щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

У п. 38 рішення у справі Кунашко проти Росії (Заява №36337/03) від 17.12.2009 р. Європейський суд з прав людини нагадав, що у разі, коли винесено рішення проти «приватного» відповідача, на державу покладається позитивний обовязок, який полягає в тому, щоб громадянам було надано юридичний арсенал, що дозволяє їм отримати присуджені судами суми від їх боржників, які наполегливо ухиляються від виплати боргів. Очевидно, що мова йде про обовязки надати засоби для досягнення результату, а не забезпечувати сам результат. Влада повинна забезпечувати розумно доступні заходи на допомогу кредиторам. Отже, якщо не буде встановлено, що прийняті національними владою заходи були адекватними та достатніми, держава не звільняється від відповідальності за несплату боргів по виконавчому листу «приватним» боржником.

За ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ст.ст.1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконною бездіяльністю органу державної влади чи його посадової або службової особи при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів чи осіб.

За ст. 11 Закону «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Якщо внаслідок бездіяльності державного виконавця не було здійснено арешту й опису наявного майна і останнє було відчужене боржником, через що виконати судове рішення стало не можливим взагалі, то держава повинна відшкодувати матеріальну шкоду в сумі невиконаного рішення суду.

Умовою для стягнення шкоди, якщо виконавець не виконав рішення, є доведення протиправності бездіяльності держвиконавця судовою ухвалою.

Відповідно до статей 383-384 ЦПК України та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені безпосередньо до суду або начальнику відділу.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає доводи скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1173-1174 ЦК України, ст.ст. 11, 13, 25, 26, 30, 31, 47 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, Конвенції про захист прав людини та основних свобод, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області при виконанні судового рішення Ковпаківського райсуду м. Суми за виконавчим листом №1806/2-3258/11 від 05.01.2012 року про стягнення на користь ОСОБА_1 2320 грн. боргу та 350 грн. витрат на правову допомогу незаконною.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.05.2016 року.

Суддя Б.В. Хитров