Справа 431/3345/15ц
Провадження № 2/431/3/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 лютого 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Березка О.М.,

при секретарі - Войтенко А.О.,

відповідач ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що 25.07.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № LGB0GK02791254 від 25.07.2007р., відповідно до умов якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 45450 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 323538 грн. 10 коп. та судові витрати.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2 11.02.2016 року в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, просила застосувати до даних правовідносин строк позовної давності.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Згідно розділу 7.«Особливі умови» кредитного договору №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 (а.с.7-9), Банк зобовязується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі через касу на строк з 25.07.2007р. по 25.07.2027р. включно у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 53 631 гривня на наступні цілі: 45 450грн. купівля будинку та 8 181грн. на сплату страхових внесків, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,34% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0.20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Періодом сплати вважати період з 25 по 30 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється у наступному порядку: щомісяця у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти у сумі 733 гривні 59 копійок для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту. Сплати відсотків, винагороди у визначені даним договором строки. Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає залог житлового будинку за адресою: м.Старобільськ, вул.Червоноармійська, 1.

Відповідно до копії договору іпотеки від 25.07.2007р. (а.с.39-41) іпотекодавець ОСОБА_1 надала в іпотеку іпотекодержателю ПриватБанку житловий будинок за адресою: м.Старобільськ, вул.Червоноармійська, 1, в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 17.08.2009р. (а.с.36-37) позовні вимоги ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р. задоволено частково, звернено стягнення на будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: вул.Червоноармійська, 1, м.Старобільськ, Луганської області, який належить ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Приватбанком.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р. (а.с.4-6) прострочення сальдо виникло 27.08.2008р. і до теперішнього часу не зменшилось, остання сплата відсотків проводилась 12.08.2008р., заборгованість з пені виникла з 25.12.2007р. і до теперішнього часу не зменшилась, заборгованість по комісії востаннє погашалась 22.10.2008р. і до теперішнього часу заборгованість не зменшилась. Станом на 14.07.2015р. загальна сума заборгованості складає 323 538,10грн., з якої: 46 863,03грн. заборгованість за кредитом, 90 920,51грн. заборгованість по відсоткам, 7508,31грн. заборгованість з комісії, 178 245,95грн. заборгованість по пені.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

З дослідженого у судовому засіданні кредитного договору №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р.(а.с.7-9), було достовірно встановлено, що сторонами договору - ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, встановлено як строк дії договору до 25.07.2027р. включно, так і строки виконання зобовязань по погашенню заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді - шляхом щомісячного надання коштів у сумі 733,59грн. у період з 25 по 30 число кожного місяця. Таким чином, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником ОСОБА_1 окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі кредитного договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015р. у справі №6-331цс15, постановленій у порядку перегляду судового рішення з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами кредитного договору №LGB0GK02791254 від 25.07.2007р. (а.с.7-9) погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником ОСОБА_1 частинами у період з 25 по 30 число кожного місяця, тому початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Оскільки остання сплата за кредитом надходила позивачу 22.10.2008р. (а.с.4-6), то з наступного періоду сплати з листопада 2008р. позивач знав про порушення його права на отримання грошових коштів, а тому строк позовної давності для захисту прав позивача розпочався у листопаді 2008р.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а частиною другою статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сторонами не надано суду доказів укладення письмового договору про збільшення позовної давності, а також не надано доказів зупинення чи переривання перебігу позовної давності, передбачених ст.ст.263-265 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 заявила у судовому засіданні про застосування до даних правовідносин позовної давності, та оскільки строк позовної давності для захисту прав позивача розпочався у листопаді 2008р., а позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом 04.08.2015р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності, а відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, у звязку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності.

Судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 256, 257, п.1 ч. 2 ст. 258 260, ч. 5 ст. 261, 263-265, ч. 2 ст. 267, 530, 610,611 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 72, 88, 107, 212-215, 217,218, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення у звязку зі спливом строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Березка