справа № 208/925/16-ц
№ провадження 2-о/208/41/16
УХВАЛА

02 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітой С.М., народних засідателів: Поянської О.Б., Агеєвої Г.М., при секретареві Шешуревої Я.І.,

за участю:

- прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_1,

- представника заявника ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, -

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся Головний лікар ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу ОСОБА_5.

У поданій до суду заяві зазначає, що хвора ОСОБА_5 перебуває на обліку на туберкульоз МРТБ органів дихання, категорії 4 когорта 4 (15). ОСОБА_5 хворіє на активну форму туберкульозу, у звязку з чим є епідемічно загрозливою для оточуючих, та на даний час ухиляється від стаціонарного лікування, порушує протиепідемічний режим, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, які з нею спілкуються.

З врахуванням того, що хвора на заразну форму туберкульозу є небезпечною, як джерело інфекції, для своєї сім'ї та суспільства, тому вона підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу - ОСОБА_2 закладу «Новомиколаївська туберкульозна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», строком на З місяці на підставі ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала заяву та просила суд її задовольнити, госпіталізувати ОСОБА_5 до протитуберкульозного закладу, посилалась на обставини викладені в заяві.

Відповідно до ст.285 ЦПК України, у зв'язку з тим, що за даними протитуберкульозного закладу особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, оскільки є джерелом розповсюдження інфекції для осіб, які з нею контактують, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_5

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши представника заявника та прокурора, який підтримав заяву заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» від 15.02.2016 року ОСОБА_5 страждає на діагноз: МРТБ (08.12.2015 року) органів дихання дестр МБТ+М-МГ+РИФ+К+Рез+І(HRS)II(Mfx) гіст 0 категорія 4 когорта 4(15) та підлягає примусовій госпіталізації до відділення легеневого туберкульозу для дорослих з метою ізоляції на термін три місяці.

На даний час ОСОБА_5 не зявляється для лікування туберкульозу на виклики лікаря, що становить небезпеку для оточуючих, для лікування наявного у неї захворювання туберкульозу, що підтверджується витягом з медичної картки хворої на туберкульоз ОСОБА_5 за № 98.

Таким чином, ОСОБА_5 ставить під загрозу здоров'я оточуючих осіб та унеможливлює ефективне проходження подальшого лікування.

Згідно ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» госпіталізація - поміщення особи, хворої на туберкульоз, або особи, стосовно якої існує підозра захворювання на туберкульоз, до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу з метою діагностики, лікування чи ізоляції; туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Відповідно до Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», туберкульоз віднесено до соціально небезпечних інфекційних хвороб. Згідно з вимогами зазначеного закону, особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити в установлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. На роботі і в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу.

Ст.11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» та інших законодавчих актів України від 22 березня 2012 року визначено, що у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки ОСОБА_5 в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, на теперішній час становить загрозу розповсюдженню хвороби, що підтверджується мотивованим висновком лікарської комісії про наявність захворювання та необхідність стаціонарного лікування, а тому ОСОБА_5 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного диспансеру.

Керуючись ст.ст.1, 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст.28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 234, 279-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Головного лікаря ОСОБА_2 закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію особи до протитуберкульозного закладу, задовольнити.

Госпіталізувати в примусовому порядку строком на три місяці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до протитуберкульозного закладу ОСОБА_2 закладу «Новомиколаївська туберкульозна лікарня» ДОР, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський р-н, с. Новомиколаївка, вул. Калініна, 2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.