Справа № 204/4543/15-ц
Провадження № 2/204/116/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив № 154 «Сталь» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 154 «Сталь» звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги, який уточнили в березні 2016 року. В обґрунтування позову зазначили, що ОК «Житлово-будівельний кооператив № 154 «Сталь» є юридичною особою створеною власниками квартир з метою ефективного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу по вул. Свердлова, буд. 68 у відповідності до Закону «Про кооперацію». ОК ЖБК № 154 «Сталь» забезпечує утримання будинку та прибудинкової території, обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, освітлення місць загального користування, теплопостачання в жилі та допоміжні приміщення споживачів, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та несе експлуатаційні витрати, що складаються з експлуатації та обслуговування ліфтів, вивезення твердих побутових відходів, освітлення місць загального користування, теплопостачання, заробітної плати обслуговуючого персоналу, господарських потреб, послуг банку тощо. У квартирі, що розташована за адресою : АДРЕСА_1, проживають відповідачі. Оскільки відповідачі порушують вимоги законодавства та не виконують свої обовязки щодо оплати комунальних послуг, несвоєчасно та не в повному обсязі вносять компенсацію за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2008 року по 01.01.2015 року у них утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 12847,12 грн., що підтверджується зведеною таблицею з особового рахунку боржників, Витягами протоколів загальних зборів членів кооперативу, Довідками енергопостачаючих підприємств, угодами, платіжними дорученнями тощо, з урахуванням уточнень до позовних вимог просять стягнути солідарно з боржників на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2008 по 29.02.2016 у сумі 14603,94 грн., яка визначається як різниця між нарахованою компенсацією за ці послуги в розмірі 16123, 70 грн., в тому числі: за питне (холодне) водопостачання та водовідведення 7043,1 грн., за вивезення твердих побутових відходів 4,34 грн., компенсація витрат на проведення капітальних ремонтів 869, 6 грн., за утримання будинку та прибудинкової території 6492, 25 грн., компенсація за електроспоживання місць загального користування 63,7 грн., компенсація вартості повірки лічильника - 11,07 грн., послуги БТІ 249, 44 грн., компенсація вартості відключення боржників КП «Дніпрводоканал»- 11,07 грн., компенсація вартості промивки систем опалення - 73, 8 грн., компенсації вартості ліфтів -44, 44 грн., компенсація вартості встановлення вікон у місцях загального користування, в тому числі співфінансування участі в обласному конкурсі з енергозбереження 84, 53 грн., продувка систем опалення 29,93 грн., компенсація вартості заміни труб опалення 451, 82 грн., компенсація за отримання ліфтерів 727, 35 грн., перерахунок послуг банку та за роботу ліфтів - (-28,4) та судові витрати.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав зазначених в позові та просили їх задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили відмовити.

Також надали суду письмові заперечення в яких зазначили, що фактично відповідачі не є членами кооперативу та ними не укладалися будь-які з кооперативом. Крім того, позивач не є постачальником послуг, зазначених в позові, оскільки мешканці будинку отримують комунальні послуги від ПАТ ДТЕК Дніпробленерго, ТДВ «Дніпрокомунтранс», УГГ ПАТ «Дніпрогаз», МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі», з якими у них укладені окремі договори. Також сума боргу, зазначена в позові, не відповідає сумі її складових також зазначених в позові. За водопостачання відповідачі сплачують в повному обсязі згідно рахунків. Позивачем не надано розрахунків компенсації витрат на проведення капітальних ремонтів в сумі 869, 60 грн., як і не надано доказів їх проведення, відсутній розрахунок боргу: у сумі 6492, 25 грн. за утримання будинку та прибудинкової території, у сумі 63,70 грн. як компенсації за електроспоживання місць загального користування. Жодним чином не підтверджена сума 249,44 грн. за послуги БТІ. Не зрозуміла що таке компенсація за заміну труб опалення у сумі 451, 82 грн., крім того, відповідачами 13.11.2012 року вже було сплачено 480, 29 грн. на рахунок ЖБК за заміну труб опалення та продувку систем опалення. В справі є рахунок від позивача на відключення від постачання води квартири № 77, який не має відношення до їх квартири № 51. Не зрозуміло що таке компенсація на утримання ліфтерів у сумі 727, 35 грн., оскільки відсутні відповідні договори з останніми. Крім того, сам термін «компенсація» не передбачений законом, у звязку. Вважає, що позивач належним чином не довів наявність заборгованості відповідачів перед ним.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам.

В судовому засіданні було встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 154 «Сталь» є балансоутримувачем будинку № 68 по вул. Свердлова в м. Дніпропетровську, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.06.2003 року за № 1549.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЖК України, житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив № 154 «Сталь» є організацією, яка діє на підставі статуту, зареєстрованого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 28.06.1966 року та перереєстрованим виконкомом Дніпропетровської міської ради 10.04.2007 року.

Відповідно до п. 5.5 розділу 5 Статуту ЖБК здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності. Витрати ЖБК по технічному обслуговуванню водопровідних, каналізаційних, теплофікаційних та електричних мереж і обладнання в будинку відшкодовуються кооперативу підприємствами, які одержують доходи від експлуатації цих мереж і обладнання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2)послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2. Згідно довідки про склад сім'ї за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.17). У звязку з укладенням шлюбу 23 жовтня 2015 року ОСОБА_5 змінено прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 65).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 20 вказаного закону, споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також судом встановлено, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався.

У свою чергу, між ОСОБА_3 та: ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпробленерго» укладено договір на користування електричною енергією № 3123051 від 16.04.2008 року, ТОВ «Грінко-Дніпро» укладено договір № 154-6851 про надання послуг з вивезення, захоронення та утилізації твердих побутових та негабаритних відходів від 01 березня 2008 року, з ВАТ «Дніпрогаз» Договір про надання послуг з газопостачання.

Крім того, судом встановлено, що в квартирі відповідачів встановлено лічильник холодної води, про що свідчить акт по наданню технічної допомоги в опломбуванні квартирного лічильник холодної води від 12.08.2014 року на підставі показників якого відповідача здійснюються відповідні оплати.

01.09.2007 року між ОСОБА_3 та МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» укладено договір № 154-7068051/07-65 про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Таким чином, відповідачами самостійно сплачуються послуги наведені в переліку вище, у звязку з чим не підлягають задоволенню вимоги позивача в цій частині.

Також, суду не надано позивачем доказів й по інших вимогах, як не надано й відповідних розрахунків, з яких позивач виходив, нараховуючи заборгованість відповідачів.

Згідно акту допуску в експлуатацію квартирного приладу обліку гарячого водопостачання від 21.01.2015 року в квартирі відповідачів встановлено прилад обліку КВ-1/5 №140174.

Відповідно до касової квитанції від 13.11.2012 року відповідачкою ОСОБА_3 сплачено ЖСК «Сталь» 480,29 грн. за утримання будинку та при домової території, що зі слів відповідачки є сплатою за ремонт системи опалення та не спростовано відповідачем, оскільки саме такий обовязок законодавець покладає на позивача.

Так, позивач не надав суду доказів наявності укладення між ним і відповідачами договору, як цього вимагають норми ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства а згідно ст. 19 цього ж закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пункт 1 частини 3 ст. 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

У пункті 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону зазначено, що виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до постанови КМ України від 20 травня 2009 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» № 529, з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг), що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань згідно з типовим переліком. Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Проте, представниками позивача не надано суду належних, допустимих доказів того, що відповідачі відмовлялись від укладення договору, чи того, що позивач надавав обовязкову пропозицію укладання договору, що свідчить про відсутність правових відносин між сторонами.

При цьому, як було встановлено вище, відповідачі не є членами Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 154 «Сталь», а комунальні послуги сплачують відповідно до чинного законодавства організаціям, які надають такі послуги і з якими ОСОБА_3 має договірні відносини.

Крім того, суд зазначає, що Статут кооперативу не містить такого права кооперативу, як надання житлово-комунальних послуг третім особам, тобто не членам кооперативу.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про кооперацію» трудові відносини в кооперативних організаціях регулюються цим Законом, законодавством про працю, статутами кооперативних організацій та правилами їх внутрішнього розпорядку.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що для здійснення мети і статутних завдань кооперативна організація може залучати до роботи за трудовим договором осіб, які не є її членами. У разі залучення осіб на визначений строк чи на час виконання певної роботи за згодою сторін між кооперативною організацією та найманим працівником може укладатися договір у формі контракту.

Позивачем суду не надано належних та допустимих доказів, того факту, що ЖБК надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, ліфтів.

Так, позивачем не надано доказів наявності контрактів з найманими працівниками щодо утримання будинку та прибудинкової території, а також контрактів з фізичними особами або спеціалізованими організаціями щодо обслуговування ліфтів.

Що стосується одноразових виплат кооперативу, повязаних з утриманням будинку, то як вже зазначалося вище згідно п.п. 5 Статуту витрати ЖБК по технічному обслуговуванню водопровідних, каналізаційних, теплофікаційних та електричних мереж і обладнання в будинку відшкодовуються кооперативу підприємствами, які одержують доходи від експлуатації цих мереж і обладнання.

При цьому, тим же пунктом Статуту передбачено, що ЖБК здійснює експлуатацію і ремонт належного йому житлового будинку та утримання придомової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самооплатності.

А розділом 6 Статуту передбачено, що для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: - вступні, членські та пайові внески його членів, паї та додаткові паї; - майно, добровільно передане кооперативу його членами; - грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; - інші надходження, не заборонені законодавством.

Для забезпечення статутної діяльності кооперативу у порядку, передбаченому його статутом формуються фонди.

Так, згідно п.п. 7.5 розділу 7 Статуту визначено, що спеціальний фонд створюється за рахунок пайових внесків членів кооперативу та інших передбачених законом надходжень для забезпечення його статутної діяльності і використовується за рішенням органів управління кооперативу.

Тобто, з метою обслуговування будинку та прибудинкової території і створюється спеціальний фонд, який формується виключно за рахунок внесків членів кооперативу.

Статут же ЖБК не передбачає права обслуговуючого кооперативу на отримання оплати з інших, ніж члени кооперативу, осіб для здійснення діяльності такого кооперативу.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 526 ЦК України, ст. ст. 64, 67-68, 137 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 34 Закону України «Про кооперацію», ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Житлово будівельний кооператив № 154 «Сталь» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська