Справа № 183/1061/16
Провадження № 2/183/1255/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року позивачі звернулись до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилаються на те, що в 1992 вони разом із відповідачем заселились до квартири АДРЕСА_1, на підставі ордеру № 776 від 30 червня 1992 року та з того часу проживали за вищезазначеною адресою. Згодом у позивача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_3 народились діти, які також зареєстровані у даному житловому приміщенні. Проте відповідач у 2000 році покинув місце проживання, виїхав у невідомому їм напрямку, та взагалі не мешкає в смт Гвардійське з того часу, в квартирі майно відповідача відсутнє, участі щодо утримання житла він не приймає, кошти за користування житловим приміщенням, комунальні послуги з водо та газокористування, вивезення ТБО тощо не сплачує, що ставить їх у тяжке матеріальне становище. Вони звертались до сектору громадянства та реєстрації фізичних осіб Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з проханням зняти відповідача з реєстрації, однак їм було відмовлено, оскільки ухвалити таке рішення має право лише суд.

У зв'язку з чим вони вимушені звернутись до суду та просять усунути перешкоди у здійсненні ними прав користування нерухомим майном - квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачі не з'явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, просили про розгляд справи за їх відсутності, у разі неявки відповідача не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого з урахуванням згоди позивачів відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи - Будинкоуправління № 1 Гвардійської КЕЧ району в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 163 Житлового Кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктом 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 Житлового Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру Міністерства оборони України № 776 від 30 червня 1992 року, наданого суду в копії, виданого начальником квартирно-експлуатаційної частини району, ОСОБА_4 разом із дружиною - ОСОБА_1, 1961 року народження та донькам - ОСОБА_3, 1983 року народження, ОСОБА_2, 1989 року народження, передано у користування квартиру, яка складається з 3 кімнат, житловою площею 46,94 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 29).

30 серпня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 уклала шлюб з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище "ОСОБА_3", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 30 серпня 2011 року (а.с. 12).

Згідно копії акту від 11 травня 2016 року, складеному комісією у складі головного інженера БУ №1 ОСОБА_7, техніків ОСОБА_8, ОСОБА_9, бухгалтера ОСОБА_10, паспортиста ОСОБА_11, сусідів ОСОБА_12, яка проживає за адресою АДРЕСА_2, та ОСОБА_13, яка проживає за адресою АДРЕСА_3, в присутності депутата Гвардійської селищної ради ОСОБА_14. проведено перевірку квартири АДРЕСА_1, основний наймач квартири ОСОБА_4, заселений на підставі ордеру № 776 від 30 червня 1992 року, заборгованість за житлово-комунальними послугами станом на 01 травня 2016 року складає 6 227,83 грн. В квартирі зареєстровані: основний наймач ОСОБА_4, дружина ОСОБА_1, донька ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, онука ОСОБА_15, 2012 року народження та онук ОСОБА_16, 2013 року народження, зі слів сусідів ОСОБА_4 у вищезазначеній квартирі не проживає з 2000 року та місце його мешкання невідоме (а.с. 38).

Встановлено, що відповідач без поважних причин більше 6 місяців не проживає в квартирі АДРЕСА_1, але з реєстрації не знявся, чим ставить позивачів у скрутне матеріальне становище, які повинні сплачувати комунальні послуги за відповідача.

Таким чином, вимоги позивачів стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, 1960 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, , на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, відшкодування справленого судового збору у розмірі 551 гривні 20 коп.

ОСОБА_4 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем - з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна