Справа № 2-434/11
Провадження № 22-ц/779/1114/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Соколовського В.М.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю: представника апелянта - Грабовецького О.Б.,

представника прокуратури Івано-Франківської області -

Гулянич М.М., старшого державного виконавця ВДВС

Тисменицького районного управління юстиції -

Вацеба О.Б., представника ДП «Івано-Франківське

лісове господарство» - Лисика М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокурора Тисменицького району в інтересах ДП «Івано-Франківське лісове господарство» Рибненської сільської ради до ОСОБА_6 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Тисменицького районного суду від 11 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 11 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви старшого державного виконавця ВДВС Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківської області про встановлення порядку і способу виконання рішення суду.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що існує необхідність чіткого встановлення та порядку способу виконання рішення суду. ОСОБА_6 вказує на те, що факт подачі державним виконавцем такої заяви свідчить про те, що дане рішення неможливо виконати через його незрозумілість, оскільки залишається нез'ясовною велика кількість уточнюючої інформації, а саме: яким чином та у який спосіб повернути земельну ділянку, чи потрібно зносити огорожу, не зазначено місця розташування, адреси, цільовий стан та кадастровий номер земельної ділянки. Крім того, апелянт вважає, що суду необхідно було відобразити, яку саме земельну ділянку він повинен звільнити та повернути ДП «Івано-Франківське лісове господарство», тобто конкретизувати її місцезнаходження та межі, деталізуючи ознаки. Посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав.

Старший державний виконавець ВДВС Тисменицького районного управління юстиції апеляційну скаргу ОСОБА_6 підтримав частково, зазначивши, що для виконання судового рішення про повернення самовільно захопленої землі необхідно визначити порядок його виконання, оскільки земля, яка підлягає поверненню ДП «Івано-Франківське лісове господарство», огороджена металевою сіткою.

Представник прокуратури апеляційну скаргу вважає безпідставною, зазначивши, що у державного виконавця є правові підстави для виконання судового рішення про повернення землі у фонд державного підприємства, і відповідний порядок та спосіб повернення землі визначений у нормах чинного законодавства України, які регулюють виконавче провадження. На думку представника прокуратури, ОСОБА_6 тривалий час умисно затягує виконання судового рішення, оскільки ніяких перешкод і труднощів у поверненні землі, яка використовується самовільно, в дійсності немає.

Представник ДП «Івано-Франківське лісове господарство» доводи апелянта заперечив, зазначивши, що для повернення землі, яка самовільно використовується ОСОБА_6, необхідно зняти огорожу - металічну сітку та забрати із цієї землі сторожевих псів, і це відкриє вільний доступ працівникам підприємства.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви старшого державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для встановлення порядку та способу виконання рішення суду, оскільки заявником не наведено жодних доказів наявності особливих обставин, які утруднюють виконання рішення суду. З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів на підставі такого.

Згідно рішення Тисменицької районного суду від 27 червня 2012 року ОСОБА_6 зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,3167 га, і у придатному для використання стані повернути її за належністю ДП «Івано-Франківське лісове господарство». У зазначеній частині назване рішення залишено без змін рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2012 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду від 19 травня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2015 року у задоволення заяви ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції було роз'яснено рішення цього суду від 27.06.2012 року.

У названій ухвалі зазначено, що поверненню ОСОБА_6 підлягають три земельні ділянки загальною площею 1,2505 га, розташовані у кв.№19 Рибненського лісництва ДП «Івано-Франківське лісове господарство», і які відносяться до земель лісового фонду.

Отже, судом конкретизовано площу, межі та розташування землі, яка перебуває у самовільному користуванні боржника, і яка повинна бути звільнена і повернута у фонд ДП «Івано-Франківське лісове господарство».

Однак, з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся до суду із заявою про встановлення порядку і способу виконання рішення суду, мотивуючи її тим, що він не може виконати рішення суду, оскільки земельна ділянка, яка за даним рішенням суду підлягає поверненню ДП «Івано-Франківське лісове господарство» обгороджена металевою сіткою і відкритих входів на неї немає (т.2, а.с.112-114).

Колегія суддів зауважує, що виходячи із змісту положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої 15.12.1999 року, інших нормативно-правових актів дії щодо повернення земель лісового фонду мали б полягати у забороні боржнику використовувати зазначені у судовому рішенні земельні ділянки, звільнення їх від належних ОСОБА_6 речей та майна, в усуненні перешкод у доступі до цих ділянок, зокрема, при необхідності - в розгородженні названих ділянок. У випадку невиконання боржником дій, які б відновили право володіння ДП «Івано-Франківське лісове господарство» землями лісового фонду, у державного виконавця є правові підстави виконати комплекс необхідних заходів для повернення державному підприємству визначених судом земельних ділянок, для відновлення права володіння цими ділянками, включаючи безперешкодний доступ до них та звільнення від майна боржника.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає оскаржену ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою. Тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 303; 307; 308; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а ухвалу Тисменицького районного суду від 11 квітня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

В.М. Соколовський