АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/892/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар Кошельник В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дочку з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2016 року,

встановила:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення ? частини витрат на навчання дочки, ОСОБА_5, що становить 13400 грн. в Хмельницькому національному університеті.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народилася дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розрізання шлюбу дитина залишилася проживати разом з нею, перебувала на її утриманні.

В звязку з навчанням дочки на 3 курсі денної форми навчання Хмельницького національного університету в м. Хмельницькому вона здійснила витрати на навчання та проживання ОСОБА_5 в гуртожитку в сумі 26800 грн., половину яких відповідно до вимог СК України відповідач, як батько дитини, повинен їй відшкодувати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 13400 грн. додаткових витрат та в дохід держави 487 грн. 20 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвати нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскільки він на підставі рішення суду вже сплачує аліменти на дочку ОСОБА_6 в звязку з її навчанням у розмірі 500 грн. щомісячно, тому правові підстави для стягнення з нього також додаткових витрат на навчання та проживання дочки відсутні.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в суді проти апеляційної скарги заперечила та пояснила, що рішення суду є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позов суд допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Встановлено, що під час перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29.07.2014 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 11.04.2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також на користь ОСОБА_3 4700 грн. додаткових витрат. Відповідно до довідки державного виконавця ПМВ ДВС Хмельницького МУЮ, станом на січень місяць 2016 року переплата по аліментах ОСОБА_4 становить 4569,42 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходив з того, що ч. 1 ст. 185 СК України передбачено можливість стягнення витрат на навчання повнолітньої дочки сторін.

Однак такий висновки суду є помилковими, не відповідає нормам матеріального права.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином нормами діючого сімейного законодавств передбачена можливість стягнення судом додаткових витрат на дитину, тобто на особу, яка не досягла повноліття (ст. 6 СК України). Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Статтею 199 СК України передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Главою 16 СК України передбачено, зокрема, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитини потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Відповідна правова позиція викладена в постанові ВСУ №6-1296цс15 від 24.02.2016 року.

Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений ОСОБА_3 позов не ґрунтується на вимогах закону, тому в його задоволенні слід відмовити в повному обємі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на повнолітню дочку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 59