Справа № 219/23/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2016 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шевченко Л.В.

при секретарі судового засідання Брагіній М.В.

позивач не зявився, відповідач - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу автомобіля дійсною, визнання права власності на автомобіль

В С Т А Н О В И В:

11.01.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на автомобіль. Позивач у позовній заяві зазначає, що 25.12.2010 року він придбав автомобіль марки ЗАЗ-ДАЕWOO LANOS T13 (2005 р.) державний номер АН 6060АС, зеленого кольору, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, на що відповідачем було видано розписку. Оскільки на той час позивач не мав достатніх коштів на укладення договору купівлі-продажу та перереєстрацію автомобіля, вони домовились про те, що відповідач надасть довіреність на право керування та розпорядження вказаним автомобілем. Довіреність була оформлена у приватного нотаріуса Горлівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 25.12.2010 року. Пізніше, коли у позивача зявилась можливість оформити угоду, відповідач ухилився від укладення нотаріально посвідченого договору. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 16, 215, 220, 328, 334, 638, 655 ЦК України.

Позивач у судове засідання не зявився надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позові наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на електронну пошту суду подав заяву (вх. № ЕП-776), у якій підтвердив факт укладення договору купівлі-продажу автомобіля, не заперечував щодо визнання права власності на автомобіль за позивачем, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, встановивши правовідносини, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 11 ЦПК України, якою встановлений принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно дост.316 ч.І ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 220 ЦК України в разі не виконання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами та відбулося повне або часткове його виконання.

Згідно ст.334 ч.3 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально-дійсним.

Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Згідно розписки від 25.12.2010 року ОСОБА_2, який проживав на той час в ІНФОРМАЦІЯ_1, продав автомобіль ЗАЗ-ДАЕWOO LANOS T13 (2005 р.) державний номер АН 6060АС, зеленого кольору, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 ОСОБА_1, який на час укладення розписки проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, претензій не має, зобовязався оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній формі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Артемівськ), про що свідчить довідка від 28.12.2015 року № НОМЕР_3 (як внутрішньо переміщена особа) (арк.с19).

З довідки, виданій на запит суду власником вказаного вище автомобіля є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, Горлівка, АДРЕСА_1, що повністю відповідає даним, вказаним у розписці, даним паспорту відповідача, доданому до матеріалів справи. Факт передачі автомобіля відповідачем позивач підтвердив.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачені конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів судом, які не містять в собі такий спосіб як визнання правочину дійсним. Відповідно до вказаної норми матеріального закону, суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, у сенсі частини 2 статті 16 ЦК України інший спосіб захисту цивільного права або інтересу, не передбачений цією нормою (п.п. 1-10 частини 2 статті 16), може бути обраний судом лише за умови його обов'язкового встановлення договором або законом.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 3 статті 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Разом з тим, для правочину купівлі-продажу автомобіля нотаріальна форма оформлення не вимагається.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. При цьому згідно із ч. 5 ст.656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Статтею 34 Закону Ураїни «Про дорожній рух» встановлено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Особливість договору-купівлі транспортного засобу встановлений «Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1988 року. Відповідно до п.8 вказаної постанови (в редакції чинній на час спірних відносин до 18.11.2015 року) державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; акт приймання-передачі транспортних засобів тощо.

З 19.11.2015 року (згідно змінам до вказаної постанови) державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Також цією постановою передбачено, що підставою для реєстрації є укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Позивач не має можливості оформити право власності через нотаріальну контору, т.я. розписка не є правовстановлюючим документом, а відповідач від нотаріального посвідчення угоди ухиляється.

Оскільки позивач та ОСОБА_2 домовилися по усім суттєвим умовам договору та відбулося повне його виконання обома сторонами, нотаріально не оформили договір купівлі - продажу легкового автомобіля ЗАЗ-ДАЕWOO LANOS T13 (2005 р.) державний номер АН 6060АС, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, то останній просив визнати договір дійсним.

Автомобілем фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказане рухоме майно відповідач отримав, про що зазначено у розписці та підтверджено відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі - продажу легкового автомобіля ЗАЗ-ДАЕWOO LANOS T13 (2005 р.) державний номер АН 6060АС і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказане рухоме майно.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, суд дійшов висновку про порушення відповідачем законних інтересів позивача як добросовісного учасника цивільних правовідносин, у зв'язку з чим є достатні підстави для задоволення позову.

Позивач питання щодо стягнення судових витрат з відповідача не ставить, а тому їх слід зарахувати на рахунок держави Україна.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 8, 10, 210, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу автомобіля дійсною, визнання права власності на автомобіль - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_4, НОМЕР_5, виданий Артемівським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 21.11.2014 року, право власності на автомобіль ЗАЗ-ДАЕWOO LANOS T13 (2005 р.) державний номер АН 6060АС, зеленого кольору, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2 на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Артемівськ).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко