Справа № 546/1229/15-ц
Номер провадження 2/546/87/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулька О.М.,

при секретарі - Гудзенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович, про визнання недійсним спадкового договору, -

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати недійсним спадковий договір укладений 10 вересня 2013 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М., та повернути сторони у первісний стан.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 вересня 2013 року між ним та відповідачем було укладено спадковий договір, предметом якого є земельна ділянка площею 7,0289 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вважає даний договір недійсним з підстав, визначених у п. 15 Перехідних положень ЗК України, та в ст. 203 ЦК України.

В судове засідання позивач не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання для участі у розгляді справи не з'явилися, представник відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання юридичної допомоги та наділена правом представляти інтереси відповідача в цій справі, а також всіма процесуальними правами особи, яка бере участь у справі, звернулася до суду про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача та подала до суду заперечення проти позову.

У запереченні проти позову зазначено, що спірний спадковий договір відповідає вимогам статті 203 ЦК України, не є зобов'язальним договором, право власності відповідача на спірну земельні ділянку не порушене. У цьому ж запереченні зазначено, що відчужувач у жовтні 2014 року отримав від набувача грошові кошти в сумі 120 000 грн. та витратив їх на своє лікування.

Третя особа - приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш С.М. в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із запереченням проти позову, мотивуючи їх тими ж підставами, що і представник відповідача, та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд визнав за можливий розгляд справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у ній доказів.

Із матеріалів справи вбачається наступне:

Згідно доданої до позовної заяви копії спадкового договору (а.с. 3) даний договір укладений 10 вересня 2013 року між набувачем - позивачем ОСОБА_1 та відчужувачем - відповідачем ОСОБА_2 Предметом цього договору є земельна ділянка площею 7,0289 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Згідно цього договору набувач зобов'язується сплатити відчужувачу 120 000 грн, у строк до 01.01.2014 року, а з моменту смерті відчужувача виникає право власності на зазначену вище земельну ділянку у набувача.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 406.

Договір зареєстрований в Спадковому реєстрі 10.09.2013 року за № 405 (а.с. 4).

Із доданої до позовної заяви копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5) власником зазначеної у спадковому договорі земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2

Із наданої представником відповідача копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 27-28) вбачається, що 10.09.2013 року на предмет спадкового договору - земельну ділянку накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно і обтяжувачем є позивач ОСОБА_1

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави, суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 1307 ЦК України на майно, зазначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження.

Заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним.

Відповідно до п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції, яка діяла і на момент укладення спірного спадкового договору, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається:

а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;

б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Позивачем у позовній заяві не зазначений факт передачі відповідачеві обумовленої спадковим договором суми, одначе цей факт підтверджується представником відповідача.

Аналіз доказів, що маються у справі, та діючого законодавства дає підстави вважати, що при укладенні спірного спадкового договору були дотримані вимоги закону щодо його форми.

Разом з тим, приймаючи до уваги положення п. 28 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено : «Перехід майна від відчужувача до набувача на підставі спадкового договору не є окремим видом спадкування, а тому на відносини сторін не поширюються відповідні правила про спадкування, в тому числі право на обов'язкову частку», незважаючи на те, що норми щодо спадкового договору містяться в книзі шостій ЦК України з урахуванням обмежень прав власника предмета договору з моменту його укладення щодо розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що спадковий договір фактично є одним із способів відчуження майна з відтермінуванням моменту набуття набувачем права власності на нього.

За таких обставин суд вважає, що на спірний спадковий договір поширюються положення пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України щодо недійсності угод на відчуження земельних ділянок які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином недійсність спірного спадкового договору встановлена законом, що згідно вимог ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним у зв'язку з недодержанням сторонами в момент вчинення його вчинення вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 215, 216, 236, 1302, 1304, 1307 ЦК України, п. 15 Перехідних положень ЗК України, п. 28 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним спадковий договір від 10 вересня 2013 року щодо земельної ділянки площею 7,0289 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 406, з моменту його укладення (посвідчення).

Сторони повернути в первісний стан.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий :