Справа №478/1927/15-ц
пров. №2/478/34/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до фермерського господарства «Чиголя» про виділення частки майна фермерського господарства та стягнення частини прибутку фермерського господарства,

В с т а н о в и в:

02 грудня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом де зазначила, що 10.09.2010 року було здійснено державну реєстрацію фермерського господарства «Чиголя» (далі ФГ «Чиголя»), створеного спільно з відповідачем ОСОБА_2 під час шлюбу.

За розпорядженням голови Казанківської РДА Миколаївської області від 11.10.2011 року для здійснення господарської діяльності ФГ кожному з них було виділено у власність земельні ділянки, їй площею 11,9359 га, а відповідачу площею 11,7506 га, які розташовані на території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області.

21.02.2014 року шлюб між ними було розірвано за рішенням суду.

З часу розірвання шлюбу відповідач самостійно розпоряджається всім майном ФГ і земельними ділянками, засіває та збирає врожай і отримує прибуток, при цьому, на її звернення до останнього з приводу виділення частини прибутку, відповідає відмовою, тому протягом двох років не дійшовши згоди щодо розподілу прибутку господарства, вона вирішила припинити членство у ФГ «Чиголя».

Посилаючись на те, що її право власності порушується, та посилаючись на вимоги ст.ст.359, 361, 364 ЦК України, ч.2 ст.1, ч.5 ст.7, ч.2 ст.12, ст.20 Закону України «Про фермерське господарство», п.п.5.3, 5.8, 7.1, 8.12 ОСОБА_5 «Чиголя» позивач просила виділити їй частку майна фермерського господарства, яка складається із земельні ділянки площею 11,9359 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти як частину прибутку від діяльності ФГ за період 2014 та 2015 роки, розмір яких, згідно заяви позивача від 01.02.2016 року, складає 12500 грн. Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи, у розмірі 2690 грн. (1200 грн. за консультації, складання позову та 1490 грн. зі сплати судового збору).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали і зазначили, що 21.02.2012 року позивачка ОСОБА_4, як член ФГ «Чиголя» отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №822803, площею11,93 га ріллі, наданої з метою ведення фермерського господарства. Зазначена земельна ділянка, власником якої залишається позивач ОСОБА_4, не є складовою частиною майна, що входить до складу ФГ, як юридичної особи, що належить йому на праві власності. Вказана земельна, що належить члену ФГ ОСОБА_4 на праві приватної власності, входить до складу угідь (земель) ФГ, право володіння та користування якими, в силу ч.ч.1, 2 ст.12 Законом України «Про фермерське господарство» та п.6.4 ОСОБА_5, здійснюється фермерським господарством, тому тимчасово, до часу припинення позивачем членства у ФГ, вона обмежена у здійсненні права користування земельною ділянкою. На сьогодні позивач ОСОБА_4 в силу п.1.2 ОСОБА_5 залишається дійсним членом ФГ, тому згідно до вимог ст.20 ЗУ «Про фермерське господарство» у неї не виникло право на отримання частки майна ФГ, яке має "нульовий" баланс за відсутності такого майна у власності фермерського господарства взагалі. Вважають, що за таких обставин вимоги позивача щодо виділення їй земельної ділянки площею 11,9359 га як частки майна фермерського господарства, не ґрунтуються на вимогах матеріального права, тому просили відмовити в їх задоволенні. Крім того, вважають, що вимоги позивача в частині стягнення грошових коштів як частини прибутку господарства, є безпідставними, просили відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши доводи представників сторін, опитавши свідка та дослідивши письмові докази суд приходе наступного висновку.

Згідно ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" (надалі Закон) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство діє на основі ОСОБА_5. У ОСОБА_5 зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Майно фермерського господарства належить йому на праві власності. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначається ОСОБА_5 фермерського господарства. Майнові спори між фермерським господарством та його членами вирішується судом (ст.20 Закону).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 ОСОБА_5 "Чиголя" (надалі ОСОБА_5), зареєстрованого 10.09.2010 року Казанківською РДА Миколаївської області, вказане ФГ створене громадянином ОСОБА_2, який є його засновником і головою. Членом цього господарства є громадянка ОСОБА_4 (а.с.23, 24).

Звертаючись до суду з позовом про виділення частки майна фермерського господарства та стягнення частини прибутку фермерського господарства, позивач ОСОБА_4 посилається на припинення її членства в господарстві у зв'язку з чим вона має право на отримання своєї частки майна (земельної ділянки) та частини прибутку господарства в грошовому еквіваленті.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України.

Статтею 20 Закону України "Про фермерське господарство" визначено , що член фермерського господарства має право на отримання частки майна ФГ при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Однак, порядок припинення членства у ФГ цим Законом не передбачено, тому цей порядок повинен визначатися ОСОБА_5

З огляду на положення ОСОБА_5 "Чиголя", якими не визначено порядок припинення членства у господарстві, він потребує внесення змін і доповнень згідно з п.п.13.1, 13.2 ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_4 як член ФГ має право вийти з господарства, звернувшись до загальних зборів членів господарства, які в силу п.10.5 ОСОБА_5 є вищим органом управління господарством, з письмовою заявою, оформленою згідно чинного законодавства (через нотаріуса). З моменту внесення відповідних змін до ОСОБА_5 щодо членства ОСОБА_4 в господарстві, вона буде вважатися виключеною з господарства.

Таким чином, тільки після припинення членства позивача ОСОБА_4 у господарстві, що фіксується внесенням відповідних змін до ОСОБА_5, остання в силу ст.20 Закону України "Про фермерське господарство" отримує право на частку майна ФГ пропорційного частці у складеному капіталі господарства у відповідності з балансом, розрахованим на кінець звітного періоду, у якому відбувся вихід, а також отримує право на одержання частки прибутку, одержаного господарством за попередній період до моменту її виходу з господарства. При цьому, майно (земельна ділянка), передана господарству в користування, повертається їй як власнику.

За таких обставин, коли позивачем ОСОБА_4 не надано доказів щодо припинення її членства у ФГ "Чиголя", суд приходе висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених нею позовних вимог.

В силу приписів ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до фермерського господарства «Чиголя» про виділення частки майна фермерського господарства та стягнення частини прибутку фермерського господарства, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя