У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 336/2429/16-ц

4-с/336/35/2016

19 травня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргуОСОБА_1 на постанову державного виконавцяШевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, подану в порядку ст. 383 ЦПК України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою, за якою зазначив, що Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 17.06.2014 року за заявою стягувача МКП «Основаніє» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 3535,49 грн. та судового збору у розмірі 121,80 грн. солідарно.

Про існування судового наказу ОСОБА_1 дізналась тільки 29.03.2016 року, коли її було запрошено до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, де їй і повідомили про наявність вищезазначеного судового наказу.

ОСОБА_1 одразу ж написала заяву до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з проханням про ознайомлення з матеріалами провадження та видати їй судовий наказ, а також уклала угоду з адвокатом на надання правової допомоги.

07.04.2016 року адвокат ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_1, подала заяву Шевченківському ВДВС ЗМУЮ про відкладення виконавчих дій.

14.04.2016 року держвиконавцем ОСОБА_5 було винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

За поданою скаргою заявник просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавцяШевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2від 10.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом, посилаючись на те, що строк предявлення до виконання останнього було пропущено.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 наполягла на поданій скарзі за вищевказаними підставами, а державний виконавець Пелих В.В. заперечив на скаргу, вказуючи на те, що виконавчий документ було подано стягувачем своєчасно.

Вивчивши подану скаргу, вислухавши представника заявника, державного виконавця, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на

підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього

Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

10 лютого 2016 року державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 336/4644/14-ц, виданого 17 червня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, за яким суд вирішив:

«1. Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ур. м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ур. м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

на користь Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ», яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А на р/р 0117 у Філії «Запорізьке РУ» ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 313731, заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3535 грн. 49 коп. (комунальні послуги 3535,49 грн.), витрати повязані зі сплатою судового збору у сумі 121 грн. 80 коп».

Натомість, як слідує із зазначеного наказу, строк предявлення останнього до виконання було визначено судом до 11.07.2015 року.

При цьому ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Із судового наказу № 336/4644/14-ц слідує, що він повертався 30.12.2014 року на підставі п. 5 ст. 47 вказаного вище Закону.

Пунктом 2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

І дійсно, стягувачем у межах визначеного законом строку було предявлено до виконання вищевказаний судовий наказ 25 листопада 2016 року.

При цьому положення ч..1 та 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Натомість, як встановлено судом, державний виконавець виніс оскаржувану постанову поза межами строку, визначеного вказаними положеннями Закону.

Отже, державний виконавець не дотримався встановлених Законом вимог і виніс оскаржувану постанову на порушення положень ч.2 ст. 25 названого Закону.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», «Інструкцією «Про порядок проведення виконавчих дій», ст. ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 387, 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 від 10 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження на підставі судового наказу № 336/4644/14-ц, виданого 17 червня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.В. Зарютін