Справа № 323/1674/16-ц
№ провадження 2/323/475/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

30.06.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Фісун Н.В., при секретарі Лукіній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 05.06.1993р. він одружився із ОСОБА_2 , шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції'. Проживали із Відповідачкою однією сімєю, вели спільне господарство та виконували інші обовязки як членів подружжя щодо один одного.

Під час шлюбу у них народився син, ОСОБА_3, 01.10.1993р.н., який на сьогодні є повнолітнім.

З перших днів подружнього життя у них була дружна сімя, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між нами зіпсувались , неодноразово намагались зберегти сімю та жити заради дитини. Однак, це їм не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у 2001 році. З того часу не ведуть спільного господарства, сімейного бюджету та проживають за різними адресами. Останні пятнадцять років не підтримують стосунки.

Враховуючи, що тривалий час із відповідачкою не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, вважає подальші сімейні відносини підтримувати не має сенсу. Майновий спір із Відповідачкою відсутній.

Прохає розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 05.06.1993р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції. Судові витрати покласти на нього.

У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає, строк на примирення прохає не надавати.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій прохає суд розглядати справу у її відсутність, з позовними вимогами згодна, прохає не надавати строк на примирення, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Прокопенко».

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3,4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений 05.06.1993р. та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції/а.с.13/..

Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-ЖС №272180 від 12 грудня 1993 року.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач на розірванні шлюбу наполягає, не бажає, щоб судом їм був наданий строк для примирення, відповідач відповідно до наданої суду заяви згодна з позовними вимогами про розірвання шлюбу, що свідчить про відсутність у них бажання зберегти сімю, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 15, 57-60, 208-209,212, 213-215, 218, ЦПК України, ст. ст.110,112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 01.10.1970р.н та ОСОБА_2, 16.01.1971р.н., зареєстрований 05.06.1993р. відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції, актовий запис №59.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці «Прокопенко» не змінювати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення (Відділу державної реєстрації актів цивільного стану РС Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4