У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Ковальчук Н.М., Малько О.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області 15 березня 2016 року у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ухвалення колегією суддів Апеляційного суду Рівненської області рішення від 20.02.2012 року не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання, не тягне за собою припинення договору та не позбавляє кредитора права нараховувати відсотки та пеню на залишок заборгованості по кредиту.

При цьому не є тотожними поняття "належне виконання зобов'язання" та "виконання судового рішення".

Виконання, яке припиняє зобов'язання оформляється у тій формі та способом, що і його встановлення. Отже, якщо зобов'язання встановлюється в письмовій формі, то і його виконання оформляється письмово.

Доказом належного виконання зобов'язання є довідка про повне погашення заборгованості по кредиту та відсутність заборгованості.

Проте такої довідки матеріали справи не містять.

Фактичне виконання рішення не свідчить про припинення правовідносин сторін, оскільки належного виконання зобов'язання в даному випадку не було.

Правомірність нарахування заборгованості по кредиту після ухвалення судового рішення підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові по справі № 6-120цс15 від 23 вересня 2015 року.

________________________________________________________________________________

Справа № 557/38/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Чорноус Л.І.

Провадження № 22-ц/787/801/2016 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

У запереченні на апеляційну скаргу відповідачі вказують на законність та обгрунтованість рішення суду. Зазначають, що спірні правовідносини між сторонами відносно кредитних зобов"язань були врегульовані рішенням апеляційного суду від 20 лютого 2012 року. Просять про відхилення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 повністю виконала рішення суду, яким було частково задоволено вимоги позивача, а тому зобов'язання за кредитним договором № 0704/26 від 13.04.2007 року припинилося його виконанням, проведеним належним чином, отже вимоги позивача про стягнення заборгованості за даним кредитним договором у сумі 19486,54 грн не підлягають до задоволення.

Вказаний висновок суду першої інстанції повною мірою відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Судом встановлено, що 13 квітня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0704/26, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 80000 грн зі спалою 19 % річних за користування кредитними коштами та кінцевим терміном повернення - 8 квітня 2010 року (а.с. 11).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 13 квітня 2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 0704/26/ДП (а.с. 15).

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2012 року зі ОСОБА_3 стягнуто на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № 0704/26 від 13 квітня 2007 року у розмірі 4123,41 грн (а.с. 49).

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 32981281 від 25.12.2012 року ОСОБА_3 повністю сплачено її борг перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 4123,41 грн (а.с. 42).

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов'язання буде вважатися виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Юридичним наслідком належного виконання зобов'язання відповідно до статей 598, 599 ЦК України є припинення зобов'язання.

Таким чином, з моменту виконання боржником зобов'язань й прийняття їх кредитором припиняється існування прав і обов'язків сторін, що складають зміст конкретного зобов'язального правовідношення.

Відповідно до частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України з припиненням основного зобов'язання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави.

Судом першої інстанції правильно встановлено факт належного виконання ОСОБА_3 рішення колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2012 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією меморіального ордеру № 208 (#50822946) від 23 серпня 2012 року, а також постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 32981281 від 25.12.2012 року (а.с. 42, 43).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.М. Ковальчук

О.С. Малько