Справа №2/489/759/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Настенко С.В., розглянувши у відкритому судового засіданні в м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про скасування рішення комісії по трудовим спорам, наказу про відсторонення, стягнення середнього заробітку, компенсації моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2016 р. ОСОБА_1 поштовим звязком звернувся до суду із позовом, яким просив скасувати рішення комісії по трудовим спорам державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» від 05 січня 2016 р. і скасувати наказ генерального директора підприємства від 04 грудня 2015 р. за № 142-01-С про відсторонення його від роботи в якості слюсаря ремонтника 5 розряду ЛРПО з 20 жовтня 2015 р. Крім того, просив стягнути з відповідача за час вимушеного прогулу з 20 жовтня 2015 р. по день ухвалення рішення судом середній заробіток, зокрема 12209,80 грн. з 20 жовтня 2015 р. дати початку вимушеного прогулу, і компенсацію моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що він перебував у відпустці з 31 серпня по 30 вересня 2015 р. і після того як він приступив до роботи з 01 жовтня 2015 р. з ним уповноважені особи, які мають право проводити інструктаж по охороні праці, і повинні були його провести, цього не зробили, а інші особи цього за законом права не мали.

04 грудня 2015 р. наказом генерального директора підприємства за № 142-01-С його було відсторонено від роботи без зазначення в наказі дати проведення інструктажу, комісії або осіб уповноважених це робити, а також не було зазначено зі збереженням або без збереження заробітної плати.

14 грудня 2015 р. відповідачем було видано наказ за №144-01-С про проведення йому інструктажу з питань охорони праці та протипожежної безпеки 17 грудня 2015 р., який він пройшов, проте наказу про допуск його до роботи видано не було.

Про відсторонення від роботи він не знав, на роботу виходив, але заробітна плата йому не виплачувалася.

Надалі із письмової відповіді Управління держпраці у Миколаївській області від 15 грудня 2015 р. він дізнався, що наказ генерального директора підприємства про відсторонення від роботи не видавався, а відсторонення було здійснено на підставі наказу генерального директора підприємства від 21 травня 2010 р. за № 445 «Про дотримання вимог по охороні праці». За результатами перевірки Управління Держпраці у Миколаївській області було видано припис про приведення наказу генерального директора підприємства від 21 травня 2010 р. за № 445 і рішення про його відсторонення у відповідності до вимог ст. 46 КЗпП України, якою передбачено, що відсторонення допускається лише на підставі наказу генерального директора. Крім того, Управлінням держпраці у Миколаївській області розяснено порядок та строки звернення до комісії по трудовим спорам, до якої він звернувся 29 грудня 2015 р. з вимогою скасувати як незаконний наказ №142-01-С від 04 грудня 2015 р.

Проте комісія по трудовим спорам прийняла 05 січня 2016 р. необєктивне, поверхневе, упереджене рішення про відмову в задоволенні його заяви. Рішення комісії він отримав 12 січня 2016 р.

З 20 жовтня 2015 р. він недоотримав заробітної плати 12267,80 грн., яку обрахував по середньому за кожен робочий день.

Оскільки він є незаконно відстороненим від роботи, то працедавець повинен йому сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу й відшкодувати моральну шкоду, яка заподіяна незаконним позбавленням його єдиного заробітку і тим, що він вимушений був докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1М, перебував у трудових відносинах з державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі - Підприємство) і на час виникнення спірних правовідносин виконував роботу слюсаря ремонтника 5-го розряду бюро ремонту гідросистем програмного обладнання лабораторії ремонту програмного обладнання (далі - БРГПО ЛРПО) згідно внутрішньоцехового наказу про переведення від 14 квітня 2011 р.

Із копії посадової інструкції начальника БРГПО вбачається, що БРГПО є структурним підрозділом ЛРПО електромеханічного управління Підприємства і очолюється начальником БРГПО (а.с.72-73).

Наказом генерального директора Підприємства від 29 жовтня 2008 р. №541 затверджене Положення про порядок навчання і перевірки знань з питань охорони праці на ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект» (далі Положення №541).

Пунктом 1.2. Положення №541 передбачено, що воно встановлює порядок проведення та види навчання з питань охорони праці, а також форми перевірок знань працівниками підприємства, які підлягають навчанню. Пунктом 1.4. Положення передбачається, що воно є обовязковим для виконання усіма працівниками і розповсюджується на усі цеха та підрозділи підприємства.

Пунктом 3.14 Положення №541 визначено, що не допускаються до роботи працівники які не пройшли навчання, інструктаж та перевірку знань з питань охорони праці (а.с.63-71).

Згідно корінця до наказу про надання відпустки ОСОБА_1 перебував в ній з 31 серпня по 30 вересня 2015 р. строком 31 календарний день і до роботи приступив 01 жовтня 2015 р.

Це також підтверджується копією табелю обліку робочого часу за жовтень 2015 р. (а.с.11).

Із листа Управління держпраці у Миколаївській області на імя позивача від 15 грудня 2015 р. вбачається, що перевіркою встановлено, що виконувана ним робота слюсаря ремонтника відповідно до наказу генерального директора від 26 квітня 2006 р. №25 «Про затвердження і введення в дію переліку робіт з підвищеною небезпекою і переліку професій з підвищеною небезпекою на ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект»» відноситься до роботи з підвищеною небезпекою.

Відповідно до змісту Розділів 3 та 6 Положення №541 вбачається що видами навчання працівників на Підприємстві з питань охорони праці (окрім спеціального навчання та навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб Розділи 4, 5 Положення №541) є: 1) інструктажі; 2) навчання і перевірка знань з питань охорони праці, надання першої допомоги потерпілим від нещасного випадку, а також правил поведінки при виникненні аварії.

Перевірка знань з питань охорони праці здійснюється постійно діючою комісією у формі екзамену або заліку за результатами навчання працівника у формі лекцій, семінарів, консультацій (п. 3.5., 3.7., 3.10.). Результат перевірки оформлюється протоколом (п.3.11).

Інструктажі поділяються на ввідний, первинний, повторний, позаплановий і цільовий. Їх повинні проходити працівники при прийнятті на роботу і періодично (п. 6.1., 6.2. Положення №541). Ці інструктажі проводе безпосередній керівник робіт (начальник структурного підрозділу, майстер).

Пунктом 6.6. Положення №541 передбачена умова проведення з працівником, який виконує роботи з підвищеною небезпекою позапланового інструктажу перерва в роботі понад 30 календарних днів.

Позаплановий інструктаж проводиться на робочому місці або в кабінету охорони праці, як індивідуально, так і із групою працівників однієї професії. Обєм та зміст позапланового інструктажу визначається в кожному окремому випадку в залежності від причин та обставин, щ стали підставою його проведення.

Повторний інструктаж проводиться не рідше ніж 1 раз на 3 місяці в такому ж порядку (п.6.5.)

Інструктажі завершуються перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою набутих навичок безпечних методів праці особою, яка проводила навчання.

При незадовільних результатах перевірки знань, умінь, навичок після позапланових інструктажів протягом 10 днів додатково проводиться інструктаж та повторна перевірка знань (п. 6.9. Положення №541).

Згідно п. 6.10. цього Положення при проведенні позапланового інструктажу, особа яка його проводить вносить запис до журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці.

Пунктом 3.14 Положення №541 встановлено, що не допускаються до роботи працівники, у т.ч. посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж та перевірку знань з питань охорони праці.

Наказом генерального директора Підприємства від 11 вересня 2002 р. за №503 було затверджене Положення про інструктажі, навчання та перевірку знань працівників, ІТР і службовців з питань пожежної безпеки (далі Положення №503).

Цим Положенням встановлювалися види та порядок проведення спеціального навчання і інструктажів працівників Підприємства.

Згідно п. 1.3. Положення №503 працівники по місцю роботи повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки згідно порядку встановленому в розділі 2.

Організація проведення спеціального навчання, інструктажів і перевірки знань покладається на керівників підрозділів (п. 1.5.).

Допуск до роботи осіб, які не пройшли навчання, інструктажі та перевірку знань не допускається (п.1.9.).

Протипожежні інструктажі поділяються на ввідні, первинні, повторні, позапланові і цільові. Позаплановий протипожежний інструктаж проводиться як індивідуальний так і груповий - при перерві в роботі понад 30 календарних днів для працюючих на дільницях з підвищеною пожежною небезпекою. Обєм та зміст інструктажу визначається у кожному конкретному випадку в залежності від причин та обставин, які викликали необхідність його проведення. Запис про проведення інструктажу реєструється в журналі (п. 2.4.4.-2.4.8.) (а.с.170-172). Повторний протипожежний інструктаж проводиться до 10 числа у січні, квітні, липні, жовтні (п.2.3.1.)

Згідно п. 3.3., 4.4. типових посадових інструкцій слюсаря ремонтника затверджених 20 лютого 2007 р. та 25 грудня 2014 р., слюсар ремонтник має право на забезпечення безпечних умов праці і відповідає за дотримання умов правил охорони праці і пожежної безпеки (а.с.50-55, 195-199).

Відповідно копії наказу генерального директора Підприємства від 21 травня 2010 р. №445 виданого на виконання ст. 46 КЗпП України майстрам, старшим майстрам, начальникам дільниць, заступникам керівників підрозділів (цехів), керівникам підрозділів (цехів) було наказано при встановленні фактів відмови або ухилення від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці і протипожежної безпеки відстороняти порушників від роботи, з відображенням таких фактів в журналі фіксації відсторонення від роботи і недопіку до роботи у випадку порушення норм і правил з охорони праці (п. 1.2.). Забезпечити надання порушниками письмових пояснень (п.1.4.). Допуск до роботи здійснювати тільки після усунення порушень норм і правил з охорони праці і позачергової перевірки знань з охорони праці цеховою комісією (з наданням протоколу) з відповідним відображенням в зазначеному журналі (а.с. 103-105).

В структурному підрозділі Підприємства - ЛРПО з 14 квітня 2015 р. заведений Журнал фіксації відсторонення від роботи і не допуску до роботи у випадках порушення норм і правил з охорони праці (далі Журнал фіксації) (а.с.106-112).

Відповідно до п. 2.2.5 посадової інструкції начальника БРГПО, на що в запереченнях посилається представник відповідача саме він проводить інструктаж (первинний, повторний, позаплановий, цільовий) з питань охорони праці і до його обовязків за п. 2.2.6 цієї інструкції віднесено не допуск до роботи осіб, які не пройшли своєчасно інструктаж

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як вбачається, ОСОБА_1 як працівник який виконував роботи з підвищеною небезпекою повинен був пройти позаплановий інструктаж оскільки перерва в роботі становила понад 30 календарних днів і крім того плановий щоквартальний інструктаж з питань охорони праці та пожежної безпеки.

06 жовтня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся на урядову лінію зі скаргою на порушення його трудових прав з боку начальника БРГПО ОСОБА_2В, а саме не проведення йому позапланового інструктажу 01 жовтня 2015 р. через перерву в роботі понад 30 календарних днів, що вбачається з його пояснювальної на імя начальника ЛРПОУ ОСОБА_3 (а.с.81).

Відповідно до копії доповідної записки начальника БРГПО ОСОБА_2 на імя начальника ЛРПО ОСОБА_3 від 08 жовтня 2015 р. він 07 жовтня 2015 р. попередив працівників - слюсарів ЛРПО, зокрема ОСОБА_1, про проведення наступного дня 08 жовтня 2015 р. на території слюсарної дільниці інструктажу з питань охорони праці та пожежної безпеки, проте в призначений час ОСОБА_1 був відсутній на слюсарній дільниці та інструктаж не пройшов.

Факт оголошення 07 жовтня 2015 р. слюсарям ЛРПО, в т.ч. ОСОБА_1, начальником БРГПО ОСОБА_2 дати, часу та місця проведення інструктажу з питань охорони праці 08 жовтня 2015 р. було зафіксовано відповідним актом, посвідченим свідками (а.с.79).

За резолюцією на зазначеній доповідній записці начальника ЛРПО від 08 жовтня 2015 р. він зобовязав начальника БРГПО ОСОБА_2 провести, а ОСОБА_1 пройти інструктаж з охорони праці та пожежної безпеки 09 жовтня 2015 р. о 07-15 год. В свою чергу, ОСОБА_1 09 жовтня 2015 р. на цій доповідній записці написав, що пояснення надасть протягом 2 робочих днів 12 жовтня 2015 р. (а.с.77).

Згідно копії акту від 09 жовтня 2015 р. складеного працівниками Підприємства, вони засвідчили, що 08 жовтня 2015 р. при намагання ОСОБА_2 ознайомити ОСОБА_1 із доповідною запискою від 07 жовтня 2015 р., той без дозволу покинув приміщення (а.с.78).

З копії пояснювальної ОСОБА_1 на імя начальника ЛРПО ОСОБА_3 від 12 жовтня 2015 р. вбачається, що він визнав, що 07 жовтня 2015 р. начальник БРГПО ОСОБА_2 повідомляв його про проведення 08 жовтня 2015 р. інструктажу, але не повідомив про час його проведення. Проте зазначив, що в 07-15 год. він тільки здавав пропуск диспетчеру і факту проведення інструктажу по прибуттю на робоче місця о 07-30 год. не спостерігав. З резолюцією начальника ЛРПО від 08 жовтня 2015 р. на доповідній записці ознайомився лише вдома, а копію доповідної записки отримав 09 жовтня 2015 р. о 07-15 год. Послався на умисні дії ОСОБА_2 щодо не проведення йому інструктажу (а.с.80-81).

У відповідності до копії доповідної записки начальника БРГПО ОСОБА_2В, на імя начальника ЛРПО ОСОБА_3 від 09 жовтня 2015 р. ОСОБА_1 покинув о 07-14 год. 09 жовтня 2015 р. приміщення слюсарної дільниці, при проходженні інструктажу присутнім не був (а.с.82).

Наступною доповідною запискою від 19 жовтня 2015 р. начальник БРГПО ОСОБА_2 повідомляв начальника ЛРПО ОСОБА_3 про те, що 19 жовтня 2015 р. він повідомив ОСОБА_1, що у звязку з не проходженням тим інструктажу з питань охорони праці та пожежної безпеки той з 07-15 год. 20 жовтня 2015 р. до роботи не допущений і запропонував йому розписатися в Журналі фіксації, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.80).

Факт попередження ОСОБА_1 19 жовтня 2015 р. про не допуск до роботи з 20 жовтня 2015 р. і про пропозицію розписатися в Журналі фіксації засвідчили актом від 19 жовтня 2015 р. свідки (а.с.81).

21 жовтня 2015 р. начальник БРГПО ОСОБА_4 повідомив доповідною запискою начальника ЛРПО ОСОБА_3 про те, що у звязку із тим, що перерва в роботі ОСОБА_1 складала не 30, а 33 календарних дні, про що йому 21 жовтня 2015 р. повідомив працівник Управління охорони праці Підприємства, то йому слід провести позаплановий інструктаж з питань охорони праці. 21 жовтня 2015 р. він повідомив ОСОБА_1 про те, що йому слід пройти позаплановий інструктаж, на що ОСОБА_1 відмовився (а.с.86).

Факт повідомлення начальником БРГПО ОСОБА_1 21 жовтня 2015 р. про потребу пройти позаплановий інструктаж і відмову ОСОБА_1 від проходження інструктажу засвідчили актом від 21 жовтня 2015 р. свідки (а.с.86).

Службовою запискою на начальника відділу кадрів Підприємства від 20 жовтня 2015 р. начальник ЛРПО ОСОБА_5 просив оформити виконання обовязків начальник БРГПО інженером ЛРПО ОСОБА_6 з 22 по 27 жовтня 2015 р. у звязку із перебуванням ОСОБА_2 у відпустці (а.с.89).

Доповідною запискою від 27 жовтня 2015 р. в.о. начальника БРГПО ОСОБА_6 повідомив начальника ЛРПО ОСОБА_3 про те, що він 26 жовтня 2015 р. разом з працівниками Управління охорони праці Підприємства намагався провести позаплановий інструктаж з охорони праці ОСОБА_1, на що той відмовився. До доповідної записки додано акт відмови ОСОБА_1 від проходження позапланового інструктажу 26 жовтня 2015 р. засвідчений свідками (а.с.88)

На доповідній записці від 27 жовтня 2015 р. начальник ЛРПО ОСОБА_5 27 жовтня 2015 р. написав резолюцію з пропозицією ОСОБА_1 дати письмові пояснення щодо відмови від проходження інструктажу (а.с.87).

Згідно пояснювальної ОСОБА_7 від 30 жовтня 2015 р. він наголошував, що у звязку із перервою в роботі з 29 серпня по 01 жовтня 2015 р. йому повинні були провести позаплановий інструктаж, чого начальник БРГПО ОСОБА_2 не виконав всупереч посадової інструкції, повноваження інженера ОСОБА_6 на проведення інструктажу він не визнає у звязку із тим, що ОСОБА_6 навчання та перевірку знань з охорони праці не проходив, з наказом про призначення його в.о. начальника БРГПО не знайомили, а інструкція з охороні праці слюсаря ремонтника не відповідає специфіці роботи (а.с.90-91).

Відповідно до копії Журналу фіксації починаючи з 20 жовтня 2015 р. по 16 грудня 2015 р. включно начальником БРГПО ОСОБА_2 (окрім періоду з 22 по 27 жовтня 2015 р. коли рішення приймав в.о. начальника БГРПОУ ОСОБА_6 і 26 листопада 2015 р. коли рішення приймав ОСОБА_6 безпосередньо) кожного робочого дня приймалося рішення про недопущення ОСОБА_1 до роботи у звязку із не проходженням інструктажу з питань охорони праці та пожежної безпеки.

23 листопада 2015 р. Управління держпраці у Миколаївській області видало припис №14-01-084/0007-0007 генеральному директору Підприємства за результатами позапланової перевірки на предмет додержання законодавства з питань праці, в якому заначено, що перерва в роботі слюсаря - ремонтника ОСОБА_1 у вересні 2015 р. складає 31 календарний день. Управління держпраці у Миколаївській області розцінило наказ генерального директора Підприємства №445 від 21 травня 2010 р. як такий, що має організаційний характер та приписує порядок фіксації порушень працівників і зробило висновок, що відсторонення від посади слюсаря - ремонтника ОСОБА_1 здійснено з порушенням ст. 46 КЗпП України, оскільки відсторонення працівників від роботи здійснюється лише власником або уповноваженим ним органом, тобто роботодавцем з яким працівник уклав трудовий договір (а.с.43,44).

На виконання вимог припису Управління держпраці у Миколаївській області Підприємство видало два накази:

1.) Наказ №142-01-С від 04 грудня 2015 р. - на виконання припису Управління держпраці у Миколаївській області видало припис за №14-01-084/0007-0007, яким підприємство визнало слюсаря ремонтника ОСОБА_1 відстороненим від роботи без збереження заробітної плати з 20 жовтня 2015 р. до моменту проходження ним інструктажу з питань охорони праці і протипожежної безпеки. В преамбулі наказу зазначено, що підставою цьому слугував факт відсторонення ОСОБА_1 від роботи у відповідності наказу наказ генерального директора Підприємства №445 від 21 травня 2010 р. з 20 жовтня 2015 р. у звязку із ухиленням від проведення інструктажу з питань охорони праці та протипожежної безпеки з відображенням цього факту у Журналі фіксації (а.с.5,6).

2.) Наказ №365 від 17 грудня 2015 р. про визнання наказу генерального директора Підприємства №445 від 21 травня 2010 р. таким, що втратив силу і про делегування керівництву структурного підрозділу повноваження відстороняти своїми наказами порушників норм та правил по охороні праці, у т.ч. за відмову та ухилення від навчання, інструктажу або перевірки знань по охороні праці і пожежної безпеки. Відсторонення від роботи наказано оформляти наказом керівника структурного підрозділу з відображенням фактів порушень в журналі фіксації, а допуск до роботи здійснювати лише після усунення порушень і позапланової перевірки комісією підприємства на підставі наказу керівника структурного підрозділу (а.с. 115-118).

З наказом №142-01-С від 04 грудня 2015 р. ОСОБА_1 ознайомився 04 грудня 2015 р. про що свідчить його особистий підпис (а.с.6 зворот).

Наказом генерального директора Підприємства від 14 грудня 2015 р. за №144-01-С у розвиток наказу №142-01-С від 04 грудня 2015 р. утворена комісія, якій доручено провести 17 грудня 2015 р. о 13-30 год. інструктаж з питань охорони праці і протипожежної безпеки ОСОБА_1 в приміщенні слюсарної дільниці ЛРПО і зобовязано ОСОБА_1 пройти цей інструктаж в призначену дату та місці (а.с.7,8).

Згідно даних Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці заведений БРГПО ЛРПО 03 липня 2006 р. серед інструктованих працівників у 4 кварталі 2015 р. за повторним інструктажем відомості про ОСОБА_1 відсутні. Наявні відомості про проведення ОСОБА_1 позапланового інструктажу 17 грудня 2015 р. у звязку із перервою в роботі понад 30 днів, підпис самого ОСОБА_1 у відповідній графі і підпис особи, яка інструктувала в графі «знання перевірив, допуск до роботи провів» (а.с.97-102).

У відповідності до Журналу фіксації є відомості про номер протоколу перевірки - №1 від 17 грудня 2015 р. о 14-10 год. В цьому журналі у рядку за 17 грудня 2015 р. відомості про недопущення ОСОБА_1 до роботи відсутні (а.с.106-112).

17 грудня 2015 р. генеральним директором підприємства було видано наказ №145-01-С про допуск ОСОБА_1 до роботи за результатами проходження ним інструктажу з питань охорони праці та протипожежної безпеки (а.с.168-179). Лист про ознайомлення з наказом ОСОБА_1 не підписаний.

Як пояснив сам ОСОБА_1 після проведення інструктажу з наказом про допуск до роботи його не ознайомлювали, до роботи в той день він не ставав.

29 грудня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до комісії по трудовим спорам Підприємства (далі - КТС) із заявою про визнання наказу №142-01-С від 04 грудня 2015 р. незаконним і його скасування. В засіданні був присутній сам заявник, начальник ЛРПО ОСОБА_3, інші особи, які висловили позиції щодо обґрунтованості заяви. За результатами обговорення у задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено одноголосно. Про перебіг розгляду заяви ОСОБА_1 та зміст прийнятого рішення КТС свідчать копії протоколу засідання КТС від 05 січня 2016 р. і рішення КТС від того ж числа засвідчене печаткою та підписами голови та секретаря КТС (а.с.10, 193, 194).

Згідно показів свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 щоквартальні інструктажі з питань охорони праці та пожежної безпеки проводяться до 10 числа, факти ухилення ОСОБА_1 від проведення інструктажів фіксувалися документально, після проведення інструктажу 17 грудня 2015 р. ОСОБА_1 на заводі не зявлявся. Свідок ОСОБА_3 також пояснив, що перерва в роботі ОСОБА_1 понад 30 днів виявилася випадково і була наслідком помилки табельника, який своєчасно не зафіксував зайнятість ОСОБА_1 по державному обовязку 31 серпня 2015 р.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

ОСОБА_1 як особа в роботі якої підвищеної небезпеки станом на день виходу з відпустки 01 жовтня 2015 р. була перерва понад 30 календарних днів підлягав як позаплановому інструктажу з питань охорони праці та протипожежної безпеки, так і щоквартальному повторному інструктажу, який повинен був бути проведений до 10 числа жовтня 2015 р.

Для працівників БРГПО днем проведення повторного інструктажу у 4 кварталі 2015 р. начальником БРГПО ОСОБА_2 було визначено 08 жовтня 2015 р., про що свідчить копія журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці, копія доповідної записки від 08 жовтня 2015 р., акт свідків від 07 жовтня 2015 про присутність ОСОБА_8 при оголошення дня, часу та місця проведення інструктажу (а.с.98).

Причини не проходження інструктажу 08, 09, 19 жовтня 2015 р. викладені в пояснювальних ОСОБА_1 від 12 жовтня 2015 р., від 30 жовтня 2015 р. не можна визнати переконливими.

Так час оголошення проведення інструктажу 08 жовтня 2015 р. о 07-15 год. зафіксовано актом від 07 жовтня 2015 р. засвідченим свідками, твердження ОСОБА_1 про не повідомлення ОСОБА_2 часу проведення інструктажу не підтверджуються жодним доказом.

Визнання згідно тієї ж пояснювальної факту отримання позивачем доповідної записки від 08 жовтня 2015 р. із резолюцією начальника ЛРПО від 08 жовтня 2015 р. про проведення інструктажу 09 жовтня 2015 р. саме 09 жовтня о 07-15 год. не дає поважної причини для не проходження інструктажу призначеного на 09 жовтня 2015 р. о 07-15 год.

Доводи ОСОБА_1, якими він обґрунтовував не проходження інструктажу в подальшому викладені від 30 жовтня 2015 р., а саме: не визнання повноваження ОСОБА_6 як особи уповноваженої на проведення інструктажу, не ознайомлення з наказом про призначення його в.о. начальника БРГПО, не відповідність інструкції по охороні праці специфіці роботи, суд не вважає поважними.

Питання кадрового переміщення є виключної компетенцією адміністрації підприємства. ОСОБА_1 не звертався завчасно з 22 жовтня 2015 р. і до 26 жовтня 2015 р. з питанням до уповноваженої особи підприємства про підтвердження повноважень виконуючого обовязки свого безпосереднього керівника, коли в.о. начальника БГРПО ОСОБА_6 звертався до нього з вимогою пройти позаплановий інструктаж.

Крім того, ОСОБА_6 відповідно до протоколу засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці від 25 травня 2015 р. і посвідчення від 31 серпня 2012 р. пройшов навчання та виявив необхідні знання по законодавчим актам по охороні праці, пожежної безпеки тощо.

Відповідність посадової інструкції слюсаря-ремонтника характеру роботи, яка була виконувана ОСОБА_1 не є предметом дослідження в справі і вказує лише на субєктивний характер ухилення ОСОБА_1 від проходження як повторного, так і позапланового інструктажу.

Суд не приймає твердження позивача про незаконність відсторонення його від роботи без видання наказу з 20 грудня 2015 р. і про видання через це незаконного наказу №142-01-С від 04 грудня 2015 р. про відсторонення без збереження заробітної плати до моменту проведення інструктажу.

Як на доказ незаконності позивач посилається на лист від 15 грудня 2015 р. та припис Управління держпраці у Миколаївській області від 23 листопада 2015 р., яким начебто встановлено порушення ст. 46 КЗпП України при відстороненні його від посади.

Втім припис Управління держпраці у Миколаївській області не має для суду преюдиційного рішення.

Згідно із ст. 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Зміст наказу генерального директора підприємства від 21 травня 2010 р. №445 виданого на виконання ст. 46 КЗпП України чітко визначає уповноважених субєктів серед керівного складу структурних підрозділів підприємства, визначає випадки, порядок та форму фіксації відсторонення ними працівників від роботи.

Аналогічно положення наказу генерального директора підприємства від 21 травня 2010 р. №445 були відтворені в прийнятому йому на заміну наказу від 17 грудня 2015 р. за №365 з наданням права уповноваженим особам видавати накази про відсторонення працівників.

Таким чином, суд вважає, що відсторонення ОСОБА_1 від роботи 20 жовтня 2015 р. відбулося уповноваженою особою роботодавця у передбачений останнім спосіб та у передбаченому випадку.

Отже це відсторонення є правомірним.

Видання генеральним директором підприємства наказу від 04 грудня 2015 р. за №142-01-С про відсторонення ОСОБА_1 з 20 жовтня 2015 р. від роботи мало за мету виконання припису Управління держпраці у Миколаївській області від 23 листопада 2015 р. і виходячи з преамбули не ставило під сумнів правомірність відсторонення ОСОБА_1 від роботи 20 жовтня 2015 р. Форма виконання вимог припису підприємством у Управління держпраці у Миколаївській області зауважень не викликало, оскільки іншого не встановлено.

Також суд звертає увагу, що й сам припис Управління держпраці у Миколаївській області від 23 листопада 2015 р. не надає оцінки фактичним обставинам не проходження ОСОБА_1 інструктажу, хоча саме це було предметом позапланової перевірки.

Згідно ч. 4 ст. 113 КЗпП України час простою з вини працівника не оплачується. Оскільки ОСОБА_1 до роботи допущений не був, тобто він допустив простій з власної вини, тому підприємство правомірно не нараховувало та не виплачувало заробітну плату.

Позивачем не обґрунтовано з посиланням на жодний доказ в чому виявилося незаконність рішення КТС від 05 січня 2016 р.

Оскільки рішення КТС збігається за наведеним основним мотивуванням та висновком з висновками суду в даному рішенні, то суд не вбачає підстав для його скасування.

Ухилення ОСОБА_1 від проведення інструктажів мало умисний та триваючий характер, тому суд не вбачає порушення його трудових прав у факті недопущення до роботи не начальником БРГПО ОСОБА_2, а інженером ОСОБА_6, 26 листопада 2015 р.

Суд звертає увагу, що відсторонення позивача від роботи 20 жовтня 2015 р. відбулося за ухилення позивача від проходження повторного щоквартального інструктажу, а допуск до роботи був оформлений у звязку з проведенням позапланового інструктажу.

Проте виходячи зі змісту наведених вище Положень №541, 503 обєм та зміст інструктажу визначається у кожному конкретному випадку в залежності від причин та обставин, які викликали необхідність його проведення.

Тому в цьому порушень трудових прав позивача суд не вбачає

Посилання позивача в позові про відсутність наказу про допуск його до роботи спростовуються копією такого наказу від 17 грудня 2015 р. в матеріалах справи, а зауваження щодо необізнаності стосовно моменту з якого слід приступати до роботи спростовуються змістом наказу генерального директора Підприємства №142-01-С від 04 грудня 2015 р., з яким ОСОБА_1 ознайомився 04 грудня 2015 р., де зазначено, що відсторонення від роботи триває до моменту проходження ним інструктажу з питань охорони праці і протипожежної безпеки.

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про застосування судами законодавства про оплату праці» від, якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП України роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП).

Як зазначалося, позивач не довів незаконність відсторонення його від роботи, тому його позовні вимоги про стягнення 12209,80 грн. середнього заробітку з 20 жовтня 2015 р. і додатково середнього заробітку на час ухвалення судом рішення задоволенню не підлягають.

Через недоведеність вчинення незаконних дій відповідачем стосовно позивача в межах підстав та предмету позову, суд не вбачає підстав і для задоволення вимог про стягнення компенсації моральної шкоди.

За такого, позов слід залишити без задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький