Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/165/16-ц

Провадження №2/377/117/16

08 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника органу опіки і піклування Парнюк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, орган опіки і піклування Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області, прокуратура м. Славутича Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, -

УСТАНОВИВ:

2 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини та позбавлення батьківських прав відносно неї, мотивуючи їх тим, що шлюб між ними розірвано, дитина проживає з нею, а відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, не утримує її та власноруч написав заяву до органу опіки і піклування про те, що займатися вихованням дитини не буде і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Відповідач до суду не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з навчанням та відсутністю фінансової можливості для прибуття до суду. У заяві висловив сподівання на об'єктивний, неупереджений та справедливий судовий розгляд, дослідження всіх обставин справи та доказів з наданням їм належної оцінки та ухвалення рішення про стягнення справедливого розміру аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4, яких буде достатньо для її забезпечення та виховання.

У судовому засіданні позивачка просила про задоволення позову, пояснюючи суду, що відповідач виявився не здатним до виконання батьківських обов'язків щодо дитини, від самого народження всі обов'язки щодо виховання дитини переклав на неї, а після розірвання шлюбу та припинення спільного проживання взагалі припинив будь-яке спілкування з дитиною і забороняв це робити своїй матері, жодної матеріальної допомоги не надавав, навідь перебуваючи у м. Славутичі в своїх справах, не виявив бажання побачитися з дитиною, а коли вона сама поїхала з дитиною до нього в село, то серед ночі вигнав її з хати разом з дитиною на вулицю через те, що вона відмовила йому у інтимних стосунках. Чим він займається і чи має якісь доходи їй не відомо, зі слів матері він начебто навчається в технікумі, але де і на яких умовах їй не відомо. Будь-яких перешкод відповідачу з її боку та з боку її батьків не чинилося. Він просто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, підтвердженням чому є його письмове пояснення начальнику служби у справах дітей Жашківської райдержадміністрації, яке їй надіслали разом з висновком про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради позов підтримала, пояснивши суду, що спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї і міського центру соціальних служб для сімей, дітей та молоді Славутицького міськвиконкому за заявою позивачки було обстежено умови проживання дитини та складено відповідний акт, під час якого було встановлено, що мати працює, виховує дитину належним чином, піклується про неї, створила належні житлові та санітарно-гігієнічні умови, у дитини є все необхідне для життя та розвитку, батько вихованням дитини не займається, не бажає спілкуватися з нею, утриманням дитини не займається, чим займається невідомо, проживає в іншому місці.

Представник органу опіки і піклування Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області у судове засідання не з'явилася, надіславши клопотання про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з відсутністю фінансування на відрядження, позов підтримує.

З Славутицького міського відділу Броварської місцевої прокуратури надійшла заява про розгляд справи без участі прокурора.

Вислухавши пояснення, перевіривши наявні докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 24 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві згідно актового запису № 1367. Прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_3; дружини ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 4064 від 24.12.2013 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Її батьки: батько ОСОБА_3, громадянин України; мати ОСОБА_1, громадянка України.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 17 березня 2015 року (справа № 377/181/15-ц), що набрало законної сили 28.03.2015 р., розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3. Прізвища подружжя залишено без змін.

Згідно акту обстеження умов проживання від 22.02.2016 р. на підставі заяви ОСОБА_1 з метою з'ясування умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2, наймана кімната у гуртожитку. Встановлено, що житло складається з однієї кімнати та місць загального користування з централізованим опаленням, водо та електропостачанням. Мати ОСОБА_1 працює в ДЗ СМСЧ-5 процедурною медсестрою, батько ОСОБА_3 - рід занять невідомий, зареєстрований в Черкаській області село Тинівка, шлюб між батьками розірвано, оформлена малозабезпеченість. Санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам. В наявності обігрівач, шафа для речей, телевізор, диван. У дитини є все необхідне для життя і розвитку, а саме: дитячі іграшки, ліжко, дошка для малювання, дитячий столик, книжки, олівці і т.і.. Батько утриманням дитини не займається, не бажає спілкуватися та виконувати батьківські обов'язки щодо своєї дитини ОСОБА_4. Зі слів матері останній раз був у м. Славутичі 19.12.2015 р. проте ніякого бажання побачити дитину не виявив.

Згідно інформації дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 6 «Крунк» комбінованого типу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний навчальний заклад з 07.09.2015 р.. Мати приділяє достатню увагу вихованню дівчинки та догляду за нею. ОСОБА_4 завжди доглянута, гарно та охайно вбрана. Батько дівчинки у дитячому садочку жодного разу не з'являвся, не цікавився нею.

З наданої довідки ф. 3 видно, що позивачка з дитиною зареєстровані за місцем проживання її батьків та молодшого брата за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно висновку органу опіки і піклування Жашківської районної державної адміністрації від 10.02.2016 р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 доцільним є позбавлення його батьківських прав щодо дитини, оскільки з ним була проведена бесіда, відібрано пояснення, роз'яснено правові наслідки позбавлення батьківських прав, проте він погодився з позовними вимогами щодо позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на дитину, пояснюючи це тим, що дійсно вихованням, навчання та розвитком дитини не цікавився, дочку не відвідував, матеріальної допомоги не надавав, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків.

До висновку органу опіки і піклування додано письмове пояснення ОСОБА_3 на ім'я начальника служби у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації, у якому він зазначив, що є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно дитини, так як дійсно не займався вихованням дочки після розлучення, не підтримував зв'язки, не цікавився життям і розвитком дитини.

Вирішуючи позовні вимоги згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої-п'ятої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як встановлено судом, відповідач після розірвання шлюбу з позивачкою без поважних причин не виконує своїх обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, передбачених статтею 150 СК України, самоусунувся від їх виконання, що підтвердив у письмовому поясненні органу опіки і піклування Жашківської районної державної адміністрації, проти позову про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів не заперечував, що свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і є підставою для задоволення позову про позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно частин першої і другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За правилом частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідачем у надісланій до суду заяві, окрім того, що він навчається за денною формою, не повідомлено суду про наявність обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів відповідно до частин першої і другої статті 182 СК України, а також про наявність обставин, які відповідно до частини першої статті 184 СК України можуть бути підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Зокрема, відповідачем не зазначено, чи має він місце роботи та регулярний заробіток, їх розмір, чи перебуває на обліку в службі зайнятості, чи отримує допомогу по безробіттю, у якому розмірі, на яких умовах навчається, за чий рахунок, чи отримує стипендію, в якому розмірі, чи має інші доходи, майно, їх розмір чи вартість, якими доказами це підтверджується.

Як зазначено у позовній заяві та пояснено позивачкою у судовому засіданні, їй невідомо про те, де працює відповідач, де і на яких умовах навчається, який розмір доходів отримує.

Тому при визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є працездатним, має нормальний стан здоров'я, інших дітей не має, на своєму утриманні непрацездатних осіб не має, дитина матеріально забезпечена недостатньо, оскільки її мати малозабезпечена, у зв'язку з чим вважає, що підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі відсутні, оскільки саме по собі навчання за денною формою не є достатньою для цього підставою і погоджується з позивачем у тому, що аліменти необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, який буде достатнім і необхідним для забезпечення участі батька в утриманні дитини і захисту прав дитини та його матері.

Згідно правил частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги обґрунтованими доказами та положеннями закону, що регулюють спірні відносини, у зв'язку з чим їх необхідно задовольнити у повному обсязі.

За правилами ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати на суму 551 гривня 20 копійок по оплаті судового збору за подання до суду позову з вимогою про позбавлення батьківських прав. Крім того, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок з позовної вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого при зверненні до суду позивач звільнена відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 3, 4, 15, 110, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 березня 2016 року, до повноліття дитини.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 551 гривня 20 копійок.

Стягнути з відповідача на користь держави судовий збір на суму 551 гривня 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - у той же строк з дня одержання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі її подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел