У Х В А Л А

20 травня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Хилевича С.В.;

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Сарненського районного суду від 3 березня 2016 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 про витребування трудових книжок та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, про зобов'язання внести записи у трудові книжки та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 про витребування трудових книжок (а. с. 1-2 т. 1).

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 звернулися до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. із зустрічним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, про зобов'язання внести записи у трудові книжки та відшкодування моральної шкоди (а. с. 124-131 т. 1).

Ухвалою Сарненського районного суду від 3 березня 2016 року провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В поданій на цю ухвалу апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилалася на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що справа про банкрутство ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" ухвалою господарського суду Рівненської області була порушена 2 січня 2013 року (справа № 5019/2076/12).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 709/0/4-13 від 7 травня 2013 року „Про визначення юрисдикції спору про стягнення заробітної плати у випадку банкрутства боржника" роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, судам слід враховувати положення пункту 11 розділу X „Прикінцеві та перехідні положення" Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 року.

Справи про банкрутство боржника, які були порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати й їх слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки містяться також і в ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 16 червня 2014 року у справі № 572/833/14-ц (провадження № 22-ц/787/1215/2014) та рішенні Апеляційного суду Рівненської області від 20 серпня 2014 року у справі № 575/268/14-ц (провадження № 22-ц/787/1430/2014).

Крім того, вимоги працівників про стягнення заробітної плати за період здійснення ліквідаційної процедури не є поточними, як це помилково вважав місцевий суд.

Покликаючись на ці обставини, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ухвалу місцевого суду від 3 березня 2016 року про закриття провадження у справі вважала незаконною та необґрунтованою і просила апеляційний суд її скасувати, а справу у цій частині направити суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України визначено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 про витребування трудових книжок (а. с. 1-2 т. 1).

У листопаді 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 звернулися до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. із зустрічним позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, про зобов'язання внести записи у трудові книжки та відшкодування моральної шкоди (а. с. 124-131 т. 1).

Ухвалою Сарненського районного суду від 3 березня 2016 року провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог суд першої інстанції вважав, що ці вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте погодитися з таким висновком місцевого суду не можна.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з матеріалів справи вбачається, що за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі справа № 5019/2076/12 про банкрутство ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" ухвалою господарського суду Рівненської області була порушена 2 січня 2013 року (а. с. 76 том 2), тобто ще до 19 січня 2013 року, коли нова редакція ч. 4 ст. 10 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" N 2343-12 відповідно до Закону України № 5518-VI від 6 грудня 2012 року набрала чинності.

У зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 грудня 2011 р. № 4212-VI "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначений Закон було викладено в новій редакції. Цей Закон набрав чинності 19 січня 2013 р. (за винятком окремих його положень).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство (як і поновлення на роботі посадових і службових осіб боржника).

Відповідно до Закону України від 2 жовтня 2012 р. № 5405-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань" розділ X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, судам слід враховувати положення пункту 1-1 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вимоги статті 15ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 р.

Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 р., не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати, й їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного у суду першої інстанції не було підстав вважати, що позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства та закривати провадження у цій частині з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 308, 311-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду від 3 березня 2016 року про закриття провадження у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 про витребування трудових книжок та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, про зобов'язання внести записи у трудові книжки та відшкодування моральної шкоди в частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_1 до ВАТ „Сарненський комбінат хлібопродуктів" в особі ліквідатора Тихончук Л.Х. про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди скасувати.

Справу у зазначеній частині направити Сарненському районному суду для продовження розгляду.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: