Справа № 212/1870/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Мельник К.В., за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє від імені позивача ОСОБА_3, звернулась до суду з даним позовом в якому зазначає, що в період з 08.12.1992 по 22.03.1995 року працював гірничим робітником, слюсарем з ремонту ДФС шахти «Ювілейна» ПАТ «Суха Балка», з 17.09.1999 року по 13.08.2013 року електрослюсарем черговим та з ремонту ДФС шахти «ім.Фрунзе» ПАТ «Суха Балка». У серпні 2013 Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої ст., емфізема легень другої стадії).ЛН другого ступеня. 13.09.2013 року на підприємстві відповідача складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання. За довідкою МСЕК від 04.11.2014 року ОСОБА_3 у звязку з професійним захворюванням була встановлена стійка втрата професійної працездатності-25% безстроково. У звязку із ушкодженням здоровя через професійне захворювання йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та стражданнях яких він зазнав та продовжує зазнавати, розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 275600,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила в позові відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, оскільки під час влаштування на роботу відповідач достовірно знав про умови праці в яких йому буде необхідно працювати.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 у період з 08.12.1992 року по 22.03.1995 року, та з 17.09.1999 року по 13.11.2013 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз ОСОБА_4» гірничим робітником, слюсарем з ремонту ДСФ, електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання на шахті «ім.Фрунзе» ПАТ «Євраз ОСОБА_4», зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки (а.с.17-20).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 13.08.2013 року, протокол №1443, ОСОБА_3 встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої ст.,емфізема легень другої ст.).ЛН другого ступеня. (а.с.9).

13 вересня 2013 року на підприємстві ПАТ «Євраз ОСОБА_4» було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у ОСОБА_3: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст.,емфізема легень першої-другої ст.).Легенева недостатність другого ступеня, встановленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого головним державним санітарним лікарем міста ОСОБА_5. (а.с.4-7).

Відповідно до п.16 зазначеного Акту, професійне захворювання у ОСОБА_3 вникло за таких обставин: працюючи на дробильно-сортувальній фабриці ім.Фрунзе електрослюсарем черговим та з ремонту обладнання виконував весь комплекс робіт з монтажу, демонтажу та ремонту обслугоємого устаткування. При цьому внаслідок недосконалості технології збагачення руди, мавших місце порушень систем аспірації та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Крім іншого підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 08.12.1992-22.03.1995- гірник, слюсар з ремонту на дробарко-сортувальній фабриці шахти «Ювілейна» РУ «Суха Балка».

Відповідно до п.17 Акту причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_3 є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.(а.с.6).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК серії 12ААА №000803 від 04.11.2014 ОСОБА_3 при повторному огляді встановлена стійка втрата працездатності в розмірі 25% без встановлення інвалідності з 01 листопада 2014 року безстроково у звязку з професійними захворюваннями, з яких 25% - хронічне обструктивне захворювання легень (а.с.8).

ОСОБА_3 неодноразово знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні у звязку з професійними захворюванням, що підтверджується виписками-епікризами. (а.с.10,11,12,13-14,15,16).

Згідно постанов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за №0407/21907/21907.1/2 від 28.11.2013 року та №0407/21907/21907.1/3 від 28.11.2013 року ОСОБА_3 призначені страхові виплати разі стійкої втрати професійної працездатності. (а.с.26,27).

Згідно інформації Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі за № 04/1649 від 06.05.2016 року, висновком МСЕК від 11.11.2013 року про визначення ступеня втрати професійної працездатності потерпілому ОСОБА_3 встановлено 25% втрати працездатності без групи інвалідності. (а.с.49).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у звязку з ушкодженням здоровя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного ОСОБА_4 №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоровя, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обовязків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоровя, відчуття болю.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійним захворюванням, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

З урахуванням відомостей, що викладені у п.п.16,17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.09.2013 року, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» є винним підприємством у виникненні профзахворювання позивача та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_6 25 % втрати працездатності без встановлення групи інвалідності, стаж його роботи на підприємстві відповідача - 13 років 10 місяців, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 12000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоровя задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 12 000 (дванадцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено та підписано 07 червня 2016 року.

Суддя: М. В. Зімін