Провадження № 2/638/287/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді: Задорожного М.І.

при секретарі: Крупенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2, 1974 року народження, уродженця с. Купка Глибокського району Чернівецької області, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів до досягнення двадцятирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 27 листопада 1993 року між нею ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

29 жовтня 2002 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

На теперішній час ОСОБА_3 продовжує навчання та є студентом третього курсу денної форми навчання (на контрактній основі) Українського державного університету залізничного транспорту на факультеті «Економіки транспорту», що підтверджується довідкою інституту за № 02-27-997 від 20.08.2015 року. Стипендію він не отримує, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. У зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ніякої участі в утриманні дитини не приймав.

Син мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні.

Позивач є інвалідом другої групи, отримує пенсію, що явно недостатньо для неї та сина.Відповідач добровільно допомогу надавати не бажає, у зв'язку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 198 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу їм надати.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання закінчується у випадку закінчення навчання.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наяність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що з 27 листопада 1993 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3.

Зі свідоцтва про народження № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьками є: батько - ОСОБА_2; мати - ОСОБА_1.

29 жовтня 2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2, копія якого міститься в матеріалах справи.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою № 1607 від 21.08.2015 року з КП «Жилкомсервіс», копія якої міститься в матеріалах справи.

Згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 13 грудня 2012 року (2/2011/6041/2012) з відповідача на користь ОСОБА_1, було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх його доходів на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час його навчання у Коледжі управління та інформаційних технологій Харківського інституту управління, починаючи з 10.09.2012 року до 30.06.2015 року.

30 червня 2015 року ОСОБА_3 закінчив Коледж управління та інформаційних технологій Харківського інституту управління.

На даний час ОСОБА_3, є студентом третього курсу денної форми навчання (на контрактній основі) Українського державного університету залізничного транспорту на факультеті «Економіки транспорту», що підтверджується довідкою з університету за № 02-27-997 від 20.08.2015 року.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності, даний факт підтверджується відповідними довідками, копії яких містяться в матеріалах справи. ОСОБА_3 стипендію не отримує, у зв'язку з чим його матеріальне становище є скрутним, а тому він потребує матеріальної допомоги батька.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу сину не надає.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі чи частині від заробітку (доходу) платника аліментів.

При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 до закінчення ним навчання, так як добровільно відповідач коштів на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, тому позов підлягає задоволенню.

Отже, суд вважає достатнім та необхідним стягнути аліменти з відповідача у справі у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на період навчання сина з моменту звернення до суду та до закінчення ним навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 27.08.2015 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 27.08.2015 року та до закінчення сином навчання.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 198-201 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з з ОСОБА_2, 1974 року народження, уроженця с. Купка Глибокського району Чернівецької області, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, починаючи стягувати з 27.08.2015 року і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: