УХВАЛА

іменем України

"01" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду, -

в с т а н о в и в :

Заявник - ОСОБА_1 звернулась з заявою про роз'яснення рішення суду, в якій просить роз'яснити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2014 року у цивільній справі № 755/11096/14-ц, посилаючись на те, що незаконно встановлені ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 перегородки з дверми на загальному коридорі, які закривають прохід ОСОБА_1 до місць загального користування (коридору, ванної кімнати, кухні, вбиральні та комори) квартири АДРЕСА_1 повинні згідно рішення бути знесені не одноразово, а назавжди без права встановлення вказаними особами будь яких інших перепон у майбутньому, а усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні місцями загального користування (коридором, ванною кімнатою, кухнею, вбиральнею та коморою) зазначеної квартири з боку відповідачів означає їх безстроковість, у тому числі, за допомогою фізичного впливу, образ, у будь-який час доби тощо з часу ухвалення судового рішення і протягом усього часу проживання позивача у вказаному помешканні.

Водночас, заявник просить встановити причини та умови, що сприяли вчиненню державними виконавцями ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві порушень Закону, у зв'язку з чим постановити окрему ухвалу.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву, просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв чи пояснень до суду не направляли .

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що наразі у частині квартири з його боку замок у перегородці зламаний, а встановлення перегородок було вимушеним кроком через те, що була зима і все приміщення продувалося, а заявник в квартирі не живе, з'являючись періодично.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що будь-яких правових підстав для задоволення заяви немає через повен виконання рішення суду, про що надав письмові заперечення з копією акту державного виконавця і постановою про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого за рішенням суду, яке просить роз'яснити заявник.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду заяви.

Як убачається з матеріалів справи, (заочним) рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2014 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, третя особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання знести незаконно встановлені перегородки та відшкодування моральної шкоди, яким вирішено зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 привести у відповідність до поверхового плану квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення незаконно встановленої перегородки з дверима на загальному коридорі №1, які закривають прохід до місць загального користування (коридору №2, ванної кімнати №4, кухні №5, вбиральні №3, комори №6, ); зобов'язати ОСОБА_6, ОСОБА_5 привести у відповідність до поверхового плану квартири АДРЕСА_1 шляхом знесення незаконно встановленої перегородки з дверима на загальному коридорі №1, які закривають прохід до місць загального користування (коридору №7, ванної кімнати №17, кухні №16, вбиральні №18, комори № 15); зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні місцями загального користування (коридорів №2, №17; ванних кімнат №4, 17; кухонь №5,16; вбиральних №3, 18; комор №6,15), які розташовані в квартирі АДРЕСА_1 шляхом безперешкодного доступу до вказаних приміщень; стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір.

10.10.2014 року - після набрання рішенням законної сили, позивач отримала виконавчі листи у даній справі, пред'явивши їх до виконання до ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва.

24.02.2015 року оригінали виконавчих листів у даній справі разом з постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження надійшли до суду, долучені архівом суду до матеріалів справи.

Належних доказів того, що зазначені постанови про закінчення виконавчого провадження оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, суду не надано, що підтверджується також і листом Міністерства юстиції України від 03.03.2016р.

Як убачається з зазначених вище постанов про закінчення виконавчого провадження, у відповідності до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем вчинено усі передбачені законом виконавчі дії, також, внесено подання про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України (а.с. 99, 102, 105, 108, 112).

Як роз'ясненно в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

На час звернення заявника з заявою про роз»яснення рішення суду, воно є виконаним і доказів на спростування цього матеріали справи не містять.

Доводи представника заявника щодо можливості визначити, що рішення суду стосується правовідносин назавжди, суд не може прийняти до уваги, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає вирішення спорі на майбутнє.

Вимога про постановлення окремої ухвали в порядку ст. 211 ЦПК України не може бути вирішена судом під час розгляду заяви, яка є предметом розгляду, оскільки справа по суті спору розглянута і ухвалене відповідне рішення суду, а вказана норма передбачає постановлення окремих ухвал під час розгляду справи. Крім того, встановлення порушень посадовими особами органів ДВС, державними виконавцями під час виконання рішень, ухвалених в порядку ЦПК України, передбачає процедуру, чітко передбачену цим Кодексом, про що зазначено вище.

Оскільки ухвалене судом рішення викладено в ясній, зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті і в межах заявлених позовних вимог, правових підстав для задоволення заяви про роз'яснення рішення суд не убачає.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 11, 208-210, 211, 221, 293 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги на ухвалу у встановлені строки, ухвала набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які беруть участь у справі, однак, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали - протягом 5 днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: