УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. . Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Бурячек О.В..

за участі

представника заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про повторне виселення,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про повторне виселення. Свої вимоги мотивував тим, що 21 жовтня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, залишеного ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року без змін, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» задоволено та виселено ОСОБА_2 з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Рішення суду виконано в примусовому порядку. Однак відповідач самовільно вселилася у спірну кімнату, у зв'язка з чим заявник просить повторно виселити ОСОБА_4 з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник заявника ОСОБА_1 підтримав вимоги. Дав пояснення,аналогічні викладеним у заяві. Додатково пояснив, що факт самостійного вселення особи у кімнату гуртожитка підтверджується складеним актом.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не визнала вимоги. Пояснила, що гуртожиток передано на баланс Комунальному підприємству «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», з яким 10 серпня 2015 року вона уклала договір на проживання в гуртожитку на АДРЕСА_1.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 вимоги не визнала. Пояснила, що заявником не доведено самовільне вселення в кімнату гуртожитку.

Представник заінтересованої особи відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

21 жовтня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, залишеного ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року без змін, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» задоволено та виселено ОСОБА_2 з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 140-143,144-147).

08 травня 2015 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління ОСОБА_5 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з фактичним виконанням рішення Дніпровського районного суду від 21 жовтня 2014 року по справі № 755/25235/14-ц (а.с.148).

Заявник просить повторно виселити ОСОБА_4 з гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв»язку із самовільним вселенням в приміщення, з якого вона була примусово виселена.

Згідно ч. 11 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження в такому разі підлягає поновленню за постановою державного виконавця.

Представник заявника стверджував про самовільне вселення в приміщення, з якого ОСОБА_2 була примусово виселена та на підтвердження вимог посилається на акт від 12 січня 2016 року (а.с.149).

Однак зі змісту акту не вбачається, з якого часу та в яке саме приміщення заявник самостійно вселилася.

Більш того, зазначений акт спростовується розпорядженням № 762 від 24 грудня 2013 року та актом приймання-передачі будівлю гуртожитку на АДРЕСА_1 про передачу на баланс Комунальному підприємству «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (а.с.175,176); розпорядженням Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації за № 250 від 06 червня 2015 року про закріплення за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» на праві господарського відання гуртожиток на АДРЕСА_1 (а.с.179); копією трудової книжки ОСОБА_2 про прийняття 03 серпня 2015 року робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями за переведенням в ЖЕД-405 з КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (а.с.183-184); договором на проживання в гуртожитку на АДРЕСА_1, укладеному 10 серпня 2015 року між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та ОСОБА_2 (а.с.181-182).

Виходячи з викладеного, заявником не доведено самостійне вселення ОСОБА_2 у приміщення, з якого вона була примусово виселена, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Тому у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про повторне виселення слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 209, 210, 293 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська плодоовочева база» за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про повторне виселення відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 02 березня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна