АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/918/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» про зобов′язання здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок, в якому знаходиться квартира відповідача перебуває в оперативному управлінні позивача. Відповідач користується житлово-комунальними послугами. Проте, не здійснює їх оплату, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2013 року по 01 січня 2015 року в сумі 1 709 грн. 70 коп.

У свою чергу, відповідач звернулась із зустрічним позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» про зобов'язання здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги. Зустрічний позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 належить трьом особам на праві часткової власності, а відтак плата за комунальні послуги повинна розподілятись пропорційно між мешканцями квартири.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 1 709 грн. 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» 243 грн. 60 коп. судового збору. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» про зобов'язання здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги - відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції відповідач подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зустрічних позовних вимог щодо зобов'язання Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не з′ясовано осіб, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою обрахування заборгованості за житлово-комунальні послуги на число проживаючих в даній квартирі. Судом першої інстанції не враховано, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві часткової спільної власності трьом особам: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та відповідачу. Вважає, що плата за комунальні послуги повинна пропорційно розділятись між мешканцями квартири, а тому, на думку відповідача, суд першої інстанції повинен був зобов′язати КП по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» здійснити перерахунок вартості житлово-комунальних послуг за останні три роки, з урахуванням обставини одночасного та фактичного проживання зареєстрованих мешканців.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача ОСОБА_9 - заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Печерської районної у м. Києві ради від 12 червня 2007 року № 47 «Про реорганізацію комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» шляхом виділу» житлові будинки, наведені в додатку № 1 до зазначеного рішення, були вилучені з оперативного управління КП УЖГ «Печерськжитло» та закріплені на праві оперативного управління (балансове утримання) за КП УЖГ «Хрещатик». Згідно з даним рішенням КП УЖГ «Хрещатик» є правонаступником КП УЖГ «Печерськжитло», ЖЕО-611, ЖЕО-606, ЖЕО-608.

Відповідач ОСОБА_4 є власником 41/100 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини квартири від 12 жовтня 2005 року (а.с. 8-9). Як зазначено у договорі дарування та не заперечувалось сторонами, що частина квартири, що відчужена ОСОБА_8 складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 30,88 кв. м., житловою площею 17,90 кв.м., що складає 41/100 ідеальної частки. Дана кімната обліковується під номером - 2. Інші власники квартири - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 користуються кімнатою № 1 (а.с. 7, 38-39).

На підставі договору від 31 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_8 та ЖЕО-608, відповідачу надаються житлово-комунальні послуги (а.с. 10-12). За умовами вказаного договору відповідач зобов'язана не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування будинку відповідно загальній площі квартири, на ремонт відповідно відновній вартості квартири, а також за комунальні та інші послуги - п. 2.2.3. А балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежам, що наведені в пункту 2.2.3 - п. 3.2.1 умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що нарахування за житлово-комунальні послуги власникам квартири АДРЕСА_1: ОСОБА_8 по кімнаті № 2 на 1 особу та сім'ю ОСОБА_6, ОСОБА_7 по кімнаті № 1 на 2 особи здійснюється окремо (а.с. 78-83). Заборгованості за утримання будинку та комунальні послуги у власника ОСОБА_6 по квартирі АДРЕСА_1 немає (а.с. 85).

Так, за змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач (власник) зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених 08 жовтня 1992 року № 572.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, укладати договори на надання житлово-комунальних послуг та має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі. Стягувати у встановленому законодавством порядку прострочену заборгованість по сплаті житлово-комунальних та інших наданих послуг - п. 3.1.2 умов договору.

Відповідно до ст. 66 ЖК УРСР плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім'ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім'ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судова колегія вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що між сторонами існують договірні відносини у сфері житлово-комунальних послуг. Оскільки такі послуги надавалися Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» своєчасно і в повному обсязі, тому споживач зобов'язаний їх оплатити.

Із поданого розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01 грудня 2013 року по 01 січня 2015 року заборгованість відповідача перед КП "«Хрещатик» за обслуговування будинку, центральне опалення, холодне постачання, підігрів води, водовідведення гарячої води, газ становить суму 1 709,70 грн.

Задовольняючи позов Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» суд першої інстанції правильно виходив із того, що в порушення умов договору від 31 січня 2007 року, ст. 67, 68 ЖК України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року за № 572, відповідач, користуючись наданими житлово-комунальними послугами, не здійснює їх оплату, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 1 709 грн. 70 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд першої інстанції на підставі достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні правильно встановив, що нарахування за житлово-комунальні послуги власникам квартири АДРЕСА_1: ОСОБА_4 по кімнаті № 2 на 1 особу та сім'ї ОСОБА_6, ОСОБА_7 по кімнаті № 1 на 2 особи здійснюється окремо, а тому дійшов вірного висновку про те, що вимоги зустрічного позову про зобов′язання здійснити перерахунок плати за житлово-комунальні послуги пропорційно між мешканцями квартири є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, дослідженим в судовому засіданні доказам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві часткової спільної власності трьом особам, які пропорційно повинні сплачувати вартість комунальних послуг були предметом дослідження в суді першої інстанції, їм надана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: