Справа № 495/2062/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

19 квітня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А

за участю: прокурора Колесніченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Козацька сільська рада, орган опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, вказуючи, що відповідач не займається вихованням дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати позивача опікуном дитини та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 600 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні з позовом погодилася, заперечень не має.

Представники третіх осіб, прокурор не заперечували проти задоволення позовних вимог, вважають за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітної дочки.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матірю малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №234470, видане виконавчим комітетом Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 02.

Позивач є рідною бабусею неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дитина мешкає разом з позивачем, та перебуває на повному її утриманні.

Розпорядженням Білгород Дністровської районної державної адміністрації № 70/А 2015 від 09 лютого 2015 року позивач, ОСОБА_1, була призначена опікуном над онукою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце проживанням дитини визначено разом з позивачем, одночасно онука була визначена дитиною, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Після визначення опіки позивач з онукою мешкають в с. Нові Каплани, Арцизського району, Одеської області.

Відповідач ОСОБА_2 перебувала в містах позбавлення волі, та була звільнена у вересні 2015 року, у звязку з чим 29 лютого 2016 року Білгород Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області було прийнято розпорядження № 153/А-2016 «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та розпорядження № 140/А-2016 « Про припинення опіки над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Однак після прийняття зазначених розпоряджень відповідач ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, не піклується про її здоровя, її фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріально не допомагає.

Згідно довідки-характеристики виданої Козацькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області від 22 лютого 2016 року № 59-02/19 ОСОБА_2 характеризується негативно, має дві судимості, ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, не цікавиться життям та розвитком її доньки ОСОБА_3. Дитина з півторарічного віку знаходиться на утриманні та вихованні бабусі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно довідки дошкільного навчального закладу ясла садок «Струмок» № 1 від 09.03.2016 року неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує садок у с. Нові Каплани з 01.09.2013 року по теперішній час. За цей період дитина мешкає з бабусею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка піклується про неї, приводить та забирає її з садка, відвідує батьківські збори. Мати дитини ОСОБА_2 до дитячого садка не приходила, дитиною не цікавилась.

Відповідно до висновку Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 18 квітна 2016 року № 107/02-19 встановлено, що ОСОБА_2 вихованням та утриманням дитини не займається, не допомагає матеріально, не цікавиться життям та здоровям її доньки. Постійного місця роботи та проживання у неї не має, у шлюбі не перебуває, веде аморальний спосіб. Матеріальним забезпеченням та утриманням дитини займається її бабуся ОСОБА_1. Таким чином орган опіки та піклування вирішив: вважати за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована в Одеській області, Білгород Дністровський район, с. Козацьке, вул. Суворова, 15, по відношенню до малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначені розміру аліментів на дитину судом враховуються обставини зазначені ч.1 ст.182 СК України, та відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.ст. 181 ч.3, 183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і ( або) у твердій грошовій сумі. З огляду на те, що відповідач не має постійного місця роботи, суд вважає за доцільне призначити стягнення з неї аліментів,визначивши їх розмір саме у твердій грошовій сумі та вважає заявлену позивачем суму аліментів у розмірі 600 грн. щомісяця обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 155,164, 165,166, 180,182,183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60,74, 209, 212, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зацікавлені особи Козацька сільська рада, орган опіки та піклування Білгород-Дністровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити опіку над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначивши її опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, Білгород Дністровського району Одеської області, яка не працює, зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, Білгород Дністровського району, Одеської області, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 22.03.2016 р. та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 06.01.2028 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: