Провадження № 2-о/638/34/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді Грищенко І.О.

при секретарі Самогньозд О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

03.12.2015 року заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 1979 року по час відкриття спадщини 10 жовтня 2005 року за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 25.05.1974 року. 10.10.2005 року її чоловік помер. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. Квартира приватизована та належала в рівних долях їй, чоловіку та сину ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло. В даній квартирі вона проживала разом з чоловіком з 1979 року та проживає в ній по дійсний час. Коли вона з чоловіком придбали квартиру АДРЕСА_3, вона була вимушена виписатися з квартири АДРЕСА_4 та прописатися в придбану квартиру. Реєстрація в квартирі була формальною, оскільки вона продовжувала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 з чоловіком, коли він тяжко хворів, доглядала за ним до моменту смерті. Сплачувала комунальні послуги за квартиру. В листопаді 2005 року вона знов зареєструвалася в спірній квартирі. Заповіту померлий не залишив. Спадкодавцями, окрім неї є її син ОСОБА_2 та мати померлого ОСОБА_3, які спадщину не прийняли, оскільки не проживали з спадкодавцем на момент його смерті та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вони не претендують на спадкове майно, спору з цього приводу не існує. 30.10.2015 року, вона звернулася до приватного нотаріусу ХМНО ОСОБА_5 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини та не подала документ, що підтверджує факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, направили представників, яких уповноважили представляти їх інтереси в суді нотаріально посвідченими довіреностями.

Уповноважений представник заінтересованої особи ОСОБА_2 ОСОБА_6 та уповноважений представник заінтересованої особи ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судовому засіданні визнали вимоги заявника, не заперечували проти задоволення заяви, пояснили, що їх довірителі, як спадкоємці померлого, не претендують на спадкове майно та спору з цього приводу не існує.

Суд, вислухавши думку заявника, представників заінтересованих осіб, вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 25.05.1974 року.

10.10.2005 року чоловік заявника ОСОБА_4 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №038110, виданого 14.12.2005 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Квартира приватизована та належала в рівних долях заявнику, її чоловіку ОСОБА_4 та їх сину ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.08.1995 року реєстраційний номер 1-95-62818 ПС1, копію якого долучено до матеріалів справи.

В даній квартирі заявник проживала разом з чоловіком з 1979 року та проживає в ній по дійсний час.

В 1994 році заявник разом з чоловіком придбали для свого сина квартиру АДРЕСА_3, заявник була вимушена виписатися з квартири АДРЕСА_4 та зареєструватися в квартирі №78 по вул. Шекспіра в м. Харкові. Реєстрація в квартирі була формальною, оскільки заявник продовжувала проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чоловіком, коли він тяжко хворів, доглядала за ним до моменту смерті. Сплачувала комунальні послуги за квартиру. 11.11.2005 року заявник знов зареєструвалася в квартирі АДРЕСА_5.

Заповіту померлий не залишив. Спадкодавцями після смерті ОСОБА_4, окрім заявника є її син ОСОБА_2 та мати померлого ОСОБА_3, які спадщину не прийняли, оскільки не проживали з спадкодавцем на момент його смерті та не зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, вони не претендують на спадкове майно, спору з цього приводу не існує.

30.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріусу ХМНО ОСОБА_5 з метою отримання свідоцтва про право на спадщину.

04.11.2015 року приватний нотаріус ОСОБА_5 прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстав того, що при перевірці наданих документів ОСОБА_1 встановлено відсутність правових підстав для задоволення заяви, закликання її до спадкування, оскільки заявником порушено строк прийняття спадщини, а документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не надані, в зв'язку з чим відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, наведених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати наступне.

Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, у якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Як вбачається з даних довідки дільниці №3 КП "Жилкомсервіс" від 15.09.2015 року №2796, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.11.2015 року.

Згідно з положеннями ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з змісту роз'яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку, після смерті чоловіка.

Таким чином, суд вважає, що заявником надано достатньо належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 1979 року по час відкриття спадщини 10 жовтня 2005 року за адресою:вул. 23 Серпня, 26-а, кВ. 18, м. Харків.

Рішення може бути оскаржене в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд І інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк від дня його проголошення.

Головуючий: суддя: І.О.Грищенко