Справа № 465/7212/15 Головуючий у 1 інстанції: Масендич В.В.
Провадження № 22-ц/783/2659/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Приколоти Т.І.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

без участі осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2015 року про повернення позовної заяви,-

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ПАТ «Фортуна Банк» про зміну правовідношення.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна Банк» про зміну правовідношення - повернуто позивачу.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_2, просить її скасувати. В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що ст.119 ЦП України не передбачає обовязкового подання доказів, копії доказів під час подання позову. Вважає, що суд першої інстанції протиправно повернув позивачу усі матеріали справи, що протирічить процесуальному закону.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявились, явку своїх представників не забезпечили і про причини такої неявки суд не повідомили, що у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ПАТ «Фортуна Банк» про зміну правовідношення.

16 листопада 2015 року Франківським районним судом була винесена ухвала про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у вказаний строк передбачений ч.1 ст. 121 ЦПК України не усунув вказані в ухвалі недоліки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України така підлягає поверненню.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Колегія суддів вважає неспроможним посилання суду першої інстанції на те, що матеріали заяви за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна-Банк» слід залишити без руху, у звязку з не зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявності підстав для звільнення від доказування, зважаючи, що положення ст.ст.119 121 ЦПК України не містять вимоги, щодо обовязку позивача долучати при предявленні позову «докази, що підтверджують кожну обставину».

Зважаючи на те, що у відповідності до принципу змагальності, подання доказів є правом, а не обовязком позивача, і законодавцем встановлено, що сторона зобовязана подати докази до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті (ч.1 ст.131 ЦПК України), тобто, не встановлено обовязку сторони подавати докази на стадіях, що передують проведенню попереднього судового засідання, отже, навіть у випадку не зазначення позивачем у позовній заяві, наявності у нього підстав для звільнення від доказування, суд першої інстанції не вправі був залишати позовну заяву без руху.

Про відсутність обовязку позивача при поданні позову долучати до позовної заяви докази, що підтверджують кожну обставину зазначено у розясненнях, наведених у абзаці 3 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», а тому суд першої інстанції не вправі був через неподання доказів при предявленні позову, залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що постановлення судом першої інстанції ухвали про повернення позовної заяви позивачеві, стало можливим внаслідок постановлення судом першої інстанції ухвали від 16 листопада 2015 року про залишення без руху позовної заяви, постановленої за відсутності на те підстав, встановлених нормами чинного цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції від 30 грудня 2015 року постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання і зважаючи на те, що ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі її належить скасувати, а справу - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції із стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, ст. 311 ст.313, п.2 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Франківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2015 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до Франківського районного суду м. Львова із стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

ОСОБА_3