Справа № 462/3551/14 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2624/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 травня 2016 року м. Львів

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Бойко С.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.06.2008 року в розмірі 60076,36 дол. США, що за курсом НБУ станом на 21.05.2014 року становить 704287 грн. 79 коп. В задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с. 107-108 т.1).

Первинно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року оскаржив лише позивач.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.11.2014 року апеляційну скаргу позивача ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року залишено без змін (а.с.160-162 т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26.11.2014 року в частині відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 251-253 т. 1).

Під час нового розгляду судом першої інстанції даної справи рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року в частині, залишеній без змін судами двох інстанцій, оскаржив відповідач ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу 25.02.2016 року (а.с. 75 т. 2).

Апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що про оскаржуване рішення суду йому нічого не було відомо і про це рішення він дізнався лише 10.02.2016 року з судової повістки Залізничного районного суду м. Львова, а його представник - лише 15.02.2016 року після ознайомлення з матеріалами справи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно не був присутнім під час проголошення оскаржуваного рішення суду, однак, він брав участь у розгляді даної справи і 12.09.2014 року подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, оскільки, починаючи з 13.09.2014 року протягом трьох місяців він буде знаходитись на роботі за межами м. Львова, і повідомив, що зобов»язується добровільно погасити заборгованість за кредитним договором (а.с. 100 т. 1).

Крім того, встановлено, що оскаржуване рішення суду проголошувалось з участю відповідача ОСОБА_4 - батька апелянта, та відповідача ОСОБА_3 - дружини апелянта.

При цьому, жодний з відповідачів вказане рішення суду першої інстанції не оскаржив і лише після скасування судом касаційної інстанції рішення районного суду та ухвали апеляційного суду в частині відмови у зверненні стягнення на предмет іпотеки, а також після постановлення 29.01.2016 року Апеляційним судом Львівської області ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3.(а.с.46 т.2), рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач ОСОБА_2

З урахуванням викладених вище обставин суддя-доповідач визнав безпідставними посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що йому нічого не було відомо про існування оскаржуваного рішення.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі від 02.11.2015 року (а.с.17 т.2) відповідач ОСОБА_3 (колишня дружина апелянта) в обґрунтування причин пропущення нею строку апеляційного оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26.09.2014 року зазначала, що 28.09.2015 року саме зі слів відповідача ОСОБА_2 їй стало відомо про наявність відкритого Личаківським ВДВС Львівського МУЮ відносно нього, як боржника, виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Залізничним районним судом м.Львова 23.01.2015 року, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 60076,36 дол. США.

У зв»язку з цим, посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що про зміст оскаржуваного рішення йому стало відомо лише після ознайомлення його представника 15.02.2016 року з матеріалами справи (за клопотанням представника (а.с.72 т.2)), - визнано теж безпідставними, а тому, за вказаних вище обставин справи, наведені апелянтом причини пропущення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції були визнані не поважними.

Ухвалою судді-доповідача від 12.03.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 булозалишено без руху для виконання вимог, встановлених ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК України: сплати судового збору у розмірі 7747 грн. 16 коп. протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали та подання заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку протягом тридцяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У відповідності до ч.3 ст.297 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали ОСОБА_2 отримав 26.03.2016 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 94 том 2), у встановлений судом строк не подав заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, - а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст. 297 ЦПК України,

у х в а л и л а:

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 вересня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Суддя Бойко С.М.