Справа № 164/1231/16-ц
У Х В А Л А

23 травня 2016 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Маневицької селищної ради Волинської області, треті особи державний реєстратор відділу з питань надання адміністративних послуг Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, відділ Держземагенства у Маневицькому районі Волинської області, про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом та заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовувала тим, що нерухоме майно - ? житлового будинку та господарські будівлі і споруди та присадибна земельна ділянка, які розташовані по вул. Ягідна, 9 , в смт. Маневичі Волинської області є власністю відповідачки ОСОБА_3 і може бути відчужене нею на користь інших осіб, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З метою недопущення незаконного відчуження нерухомого майна просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? житлового будинку по вул. Ягідна, 9 в смт. Маневичі Маневицького району Волинської області з належними до будинку надвірними будівлями, та на присадибну земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, згідно державного акту серії ЕЛ №104297 від 10 жовтня 2011 року; до набрання чинності рішення у справі заборонити будь яким особам у будь який спосіб вчиняти дії щодо ? спірного житлового будинку, а також щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, згідно державного акту серії ЕЛ №104297 від 10 жовтня 2011 року, що належить ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 151 цього ж Кодексу суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи. Якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із роз»яснень Пленуму Верховного суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов»язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи між сторонами існує спір з приводу нерухомого майна, проте ОСОБА_2 не обґрунтовано необхідності застосування накладення арешту на ? нерухомого майна, що розташоване по вул. Ягідній, 9, в смт. Маневичі, належне ОСОБА_3, оскільки позивач просить визнати за нею право власності також на ? спірного майна, а тому суд приходить висновку про недоцільність задоволення заяви про забезпечення позову, так як в даному випадку, враховуючи, що будинок є цілим і частки в майні не виділені, права позивача та відповідача не обмежуються.

Щодо заборони до набрання чинності рішення у справі будь яким особам у будь який спосіб вчиняти будь які дії щодо ? житлового будинку по вул. Ягідна, 9, в смт. Маневичі Волинської області, а також щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд, згідно державного акту серії ЕЛ №104297 від 10 жовтня 2011 року, то, на думку суду, вказана вимога також задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору, наприклад, укладати договір, проводити платежі, передавати майно. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Враховуючи наведені вище вимоги Закону та роз»яснення постанови Пленуму Верховного Суду України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 не надано переконливих доказів того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Маневицької селищної ради Волинської області, треті особи державний реєстратор відділу з питань надання адміністративних послуг Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, відділ Держземагенства у Маневицькому районі Волинської області, про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та свідоцтва право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська