Номер провадження 2/754/89/16
Справа №754/4278/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 - тя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н ОВ И В :

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом про позбавлення ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та анулювання в записах про народження дітей відомостей про батька.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що сторони в справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.07.2001 року по 2014 рік.

Від шлюбу подружжя має вод дітей - дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з матір'ю.

З листопада 2013 року батько дітей проживає окремо та жодного з обов'язків, покладених на батька не виконує, не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, життям, здоров'ям та розвитком дітей не цікавиться.

Крім того, позивач зазначає, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину.

Відповідач рішення суду не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 20.03.2015 року становить 52 009 грн. 21 коп.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав.

Крім того, позивач зазначила, що під час спільного проживання чоловік вів себе негідно, влаштовував скандали щодо матеріального утримання дітей, при дітях дивився фільми, що містять сцени жорстокості.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували.

При цьому відповідач пояснив, що він займався вихованням та навчанням дітей. Після розірвання шлюбу він відвідував дітей 2 - 3 рази на тиждень. В подальшому діти перестали з ним спілкуватись, однак він продовжував поздоровляти їх з днями народження.

Крім того, відповідач зазначив, що у зв'язку з тим, що колишня дружина перешкоджала йому бачитись з дітьми він звертався до органів опіки та піклування, однак йому повідомили про підготовку документів на позбавлення батьківських прав.

Представник органу опіки та піклування - Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вимоги позивача підтримала, в подальшому в судові засідання не з'явилась.

Заслухавши пояснення сторін у справі, свідків та дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Від цього шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6).

Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей, посилаючись на ту обставину, що з листопада 2013 року батько дітей проживає окремо та жодного з обов'язків, покладених на батька не виконує, не приймає участі у вихованні дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, життям, здоров'ям та розвитком дітей не цікавиться.

Підстави для позбавлення батьківських прав встановлені ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про те, що посилання позивача на ненадання матеріальної допомоги на утримання дітей та несплату аліментів на їх утримання за рішенням суду не є підставною для позбавлення відповідача батьківських прав.

Щодо посилань позивача на ухилення батька від виконання батьківських обов'язків як на підставу для позбавлення батьківських прав слід зазначити наступне.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п.16) роз'яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що 25.07.2014 року ОСОБА_3 звертався до Начальника Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про встановлення порядку його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми (а.с. 59).

23.03.2015 року відповідач, не отримавши відповіді на своє попереднє звернення, повторно звернувся до Органу опіки та піклування з заявою про захист своїх прав як батька на спілкування з дітьми (а.с. 60 - 61) .

Не отримавши належного реагування та відповіді на свої звернення відповідач звертався до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про визнання бездіяльності Органу опіки та піклування -Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Постановою суду від 30.09.2015 року адміністративний позов задоволено, зобов'язано Службу у справах дітей розглянути заяви про ОСОБА_3 від 25.07.2014 року та від 23.03.205 року (а.с. 71 - 73).

Крім того, 26.05.2015 року відповідач звертався до прокуратури Деснянського району м. Києва з заявою про вчинення посадовими особами Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про вчинення ними кримінального правопорушення - порушення законодавства при розгляді його звернень та бездіяльність щодо захисту прав дітей (а.с. 82 - 84).

Зазначені обставини свідчать про активну позицію відповідача щодо захисту своїх батьківських прав, про відсутність такої ознаки підстави для позбавлення батьківських прав як свідоме нехтування ним своїх обов'язків.

При цьому суд також приймає до уваги ту обставину, по позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів щодо, начебто, протиправної поведінки відповідача, разом з тим, викладені нею в зверненням обставини в ході проведення перевірки свого підтвердження не знайшли, заходи впливу чи притягнення відповдіача до відповідальності не вживались (а.с. 148 - 155).

В ході розгляду справи допитано свідків, пояснення яких не містять даних про свідоме ухилення ОСОБА_3 від виконання батьківських обов'язків.

Так, допитана як свідок ОСОБА_6 - мати позивача пояснила, що батько забороняє їм дивитись телевізор, ОСОБА_3 при дітях ходив в трусах, навчанням дітей займалась мати.

Свідок ОСОБА_7 - сестра позивача пояснила, що позивач скаржилась їй на агресивність чоловіка, на небажання чоловіка купувати одежу дітям, його пихатість, хитрість та брехливість.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивач неодноразово позичала у неї гроші та скаржилась на небажання чоловіка купувати дорогі речі дітям.

Свідок ОСОБА_9 - сестра позивача пояснила, що ОСОБА_3 часто ображав позивача при дітях.

Допитана як свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює інспектором Деснянського управління поліції та розглядала заяви ОСОБА_1 щодо несплати ОСОБА_3 аліментів, на що останній пояснив, що не має можливості їх сплачувати у зв'язку з кризою та відсутністю заробітку.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона працює у ОСОБА_3 медсестрою в стоматологічному кабінеті знає його як дбайливого батька, зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що мати дітей перешкоджає йому спілкуватись з ними.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про ненадання позивачем доказів наявності достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

При цьому суд також приймає до уваги роз'яснення Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (п. 15), відповідно якого позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Відмовляючи в задоволенні позову суд приймає до уваги також ту обставину, що наданий Органом опіки та піклування Висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, оскільки належного обгрунтування такого рішення він не містить, містить лише посилання на міцний емоційний зв'язок дітей з матір'ю (а.с. 54 - 56).

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено обставини, що свідчать про необхідність зміни ставлення батька до дітей.

Так, з пояснень ОСОБА_4, встановлено, що батько проживає окремо, але інколи приходить їх провідувати. 26.05.2014 року батько прийшов до них, коли мами не було вдома, намагався забрати ОСОБА_5 на прогулянку, однак на її заперечення вдарив ОСОБА_4 та ображав брутальною лайкою (а.с. 174 - 176).

Крім того, сам відповідач визнав, що він направляв дочці СМС - повідомлення образливого характеру, оскільки був злий на колишню дружину.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено судам, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини справи, особи сторін у справі та встановлення винної поведінки відповідача щодо дітей суд вважає необхідним попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей.

Контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_2 покласти на Службу в справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя