Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», в інтересах якого діє ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») звернулося до суду з позовом до

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та не в повній мірі сплачує кошти за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість за період з 01 червня 2009 року по 01 грудня

2013 року в розмірі 33 794 грн 81 коп. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

19 січня 2016 року, у задоволенні позову КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4

Згідно з розрахунком заборгованості, наданої позивачем, розмір заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги станом на 01 грудня 2013 року становить 33 794 грн 81 коп. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість відповідача має місце за період з червня 2009 року по грудень 2013 року. Станом на 01 квітня 2014 року заборгованість становить 32 304 грн 27 коп.

Також судами встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2013 року у справі № 2-9779/11 за позовом ОСОБА_4 до КП «Житлово-експлуатаційна контора «Золотоустівська» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2014 року, встановлено, що у січні 2010 року на горищі вказаного вище будинку у зв'язку з неналежним виконанням КП «ЖЕК «Золотоустівська» своїх обов'язків сталося протікання труби централізованого опалення, внаслідок чого сталося залиття належних позивачу квартир №№ 11,14,16. В результаті цього ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 329 417 грн 98 коп., що підтверджено Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 23 травня 2013 року.

Згідно акту від 01 березня 2010 року, складеного представником КП «ЖЕК «Золотоустівська» майстром ремонтної дільниці ОСОБА_6 та відповідачем зазначені квартири були законсервовані, комунікації в квартирах знеструмлені, водопостачання та теплопостачання вимкнене. Станом на дату консервації в квартирах ніхто не проживає, житлово-комунальними послугами не користується. Згідно пояснень представника відповідача вказані житлові приміщення і на час розгляду справи не розконсервовані, приміщення не відремонтовані, оскільки кошти за рішенням суду не виплачені. Будь-які санітарні та гігієнічні умови для проживання в квартирах внаслідок їх залиття відсутні.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження того, що відповідач у відповідний період проживав у зазначеній квартирі та користувався комунальними послугами, внаслідок несплати за які в нього утворилась заборгованість перед позивачем.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», в інтересах якого діє ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова