Справа № 275/103/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19 квітня 2016 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Руденка В.О.

при секретарі Довгаленко О.І.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дивинської сільської ради про визнання факту постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Дивин, вул. Соловіївська, б.19,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з первісним позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 17.04.2015 р. У позовній заяві зазначила, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку №19 по вул. Соловіївській в с. Дивин Брусилівського району Житомирської області, яку вона вважала прийнятою, оскільки постійно проживала разом зі своїм чоловіком до моменту його смерті. Тому протягом шести місяців після відкриття спадщини до нотаріуса не зверталась. Але через те, що на час відкриття спадщини її місце мешкання було зареєстровано за іншою адресою, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Перед початком судового розгляду подала заяву про зміну предмету позову та просила суд визнати факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини, за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Дивин, вул. Соловіївська, б.19.

В судовому засіданні позивачка на задоволенні позовних вимог наполягала, надала пояснення про те, що з чоловіком одружились 31.12.2010 року. Жили дуже дружно і 15.06.2011 року разом купили будинок у селі Дивин, оскільки за станом здоровя їй більш підходило сільське повітря. До моменту смерті чоловіка жили спільно, а коли той помер, вона його поховала і зараз продовжує мешкати в цьому ж будинку, де з 24.11.2015 року зареєструвалась. Спільних дітей в них немає, інших спадкоємців після смерті чоловіка немає.

Від відповідача до суду надійшов письмове повідомлення від 18.04.2016 року №80 за підписом голови сільської ради, зі змісту якого слідує, що відомостей про спадкоємців ОСОБА_2 сільська рада не має, просить справу розглядати за відсутності представника сільради.

З огляду на положення ч.1 ст.12 ЦК України, згідно яким, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, неявка належним чином повідомленого про розгляд справи відповідача, який відмовився від безпосередньої участі в судовому засіданні, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідженням поданих по справі доказів встановлено, що згідно відмітки у паспорті позивачки ОСОБА_1 та згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БК №158778 від 31.12.2010 р., вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2.

З 24.02.1965 р. до 19.11.2015 р. її місце мешкання було зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. З 24.11.2015 р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно даних свідоцтва про смерть серії І-БК №333983 від 17.04.2015 р., ОСОБА_2 помер 17.04.2015 року.

Згідно довідки №153 від 16.11.2015 р., виданої Дивинським сільським головою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер 17.04.2015 року. До дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. На день смерті проживав з дружиною ОСОБА_1, яка проживала без реєстрації.

Зі змісту письмової інформації приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 07.12.2015 року №110 слідує, що у видачі свідоцтва про спадщину позивачці відмовлено з мотивів того, що у нотаріуса відсутні докази її проживання за однією адресою зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а протягом шести місяців відтоді, із заявою про прийняття спадщини вона не звернулась.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №42357133 від 07.12.2015 р., інформація про спадкову справу за запитом «Сіленко Володимир Трохимович», відсутня.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.06.2011 р. та витягу про державну реєстрацію прав №30330648 від 17.06.2011 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 придбали та зареєстрували у рівних частках по 1/2 за кожним житловий будинок за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, с. Дивин, вулиця Соловіївська, 19.

Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1, ч.6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та витікають з законодавчо встановленого порядку спадкування, згідно якому, за наявності певних умов, особа вважається такою що прийняла спадщину. Права позивачки не визнаються, у звязку з чим, підлягають судовому захисту.

Керуючись ст. 3, 12, 16, 29, 1268 Цивільного кодексу України, ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Дивинської сільської ради Брусилівського району про визнання факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

2.Визнати факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини 17 квітня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області.

Суддя В.О. Руденко

В.О.