Справа № 496/4028/15-ц
провадження № 2/496/1772/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі Рядновій А.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача (ОСОБА_3А.) ОСОБА_4,

третьої особи (приватного нотаріуса) ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5В.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває зазначена справа.

Позивач надала до суду заяву про забезпечення позову в якій просить: вжити заходи по забезпечення позову та до розгляду справи по суті накласти арешт на будинок розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, 3-а та земельну ділянку площею 0,0647 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Усатове, вул. Комарова, земельна ділянка 3-а. В обґрунтування заяви вказує на те, що відповідач має намір продати помешкання.

Ухвалою суду від 04 грудня 2015 року позивачу було відмовлено у задоволенні заяви.

Вказана ухвала була скасована ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 року з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви у звязку з необґрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти заяви.

Третя особа вважав за можливе вирішити питання на розсуд суду.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачем та її представником наведені припущення про намір відповідача продати будинок.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд звертає увагу, що представником відповідача було надано довідку відповідно до якої ОСОБА_3 зареєструвала у вказаному будинку малолітню дитину, що свідчать про відсутність наміру відповідача продавати будинок.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Судом встановлено, що накладення арешту на майно ОСОБА_3 саме вказаний будинок та земельну ділянку на підставі припущень представника позивача та позивача призведе до свавільного та не виправданого втручання у право відповідача на мирне володіння її майном, що є прямим порушенням ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що ця обставина є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5В.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Галич О.П.

"14" квітня 2016 р.