Справа № 216/8199/15-ц
провадження 2/216/652/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.04.2016 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Черкасенко Т.Г.

при секретарі Остапенко О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею двокімнатної квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг. АДРЕСА_1, яку вона придбала 05 червня 1998 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4

У даній квартирі крім позивачки зареєстровані також ОСОБА_5 - донька позивачки та ОСОБА_2 свекор позивачки.

В даній квартирі ОСОБА_2 не живе тривалий час, більш ніж 2,5 років без поважної причини.

На добровільних засадах відповідач не знявся з реєстраційного обліку в вище вказаному житловому приміщенні, комунальні платежі не сплачує.

Реєстрація відповідача в квартирі позивача спричиняє позивачу певні незручності, вона вимушена додатково витрачати кошти на оплату комунальних платежів, які повинен сплачувати відповідач в зв.язку з його реєстрацією в квартирі.

В зв.язку з викладеним, позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації до своєї дочки і як їй відомо, повертатися до України не має наміру.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з,явився, повідомлявся про розгляд справи за останнім відомим місцем його проживання.

Суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку.

Представник Центрально-Міського районного відділу Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з,явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, надав листи ( а.с.19,23) в яких просив справу розглядати без представника міграційної служби.

Суд, вислухавши позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_3, що вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 5 червня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 5 червня 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1950 ( а.с.6), та вбачається з довідки № 593 від 17.03.2016 року КП ДОР „КБТІ ( а.с.43).

Відповідно до ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок ( частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В даній квартирі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, що вбачається з довідки від 15.10.2015 року ( а.с.8).

Як пояснила позивач ОСОБА_1 відповідач її свекор, він був зареєстрований у належній їй квартирі, але більше 2,5 років не живе в квартирі, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації до своєї дочки, що також підтверджується Актом від 30.09.2015 року, який було складено майстром ТОВ „Сітісервіс - КР зі слів сусідів ( а.с.9).

Свідок ОСОБА_9 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, є сусідом позивачки ОСОБА_1, знає її близько 20 років, підтвердила суду, що відповідач по справі ОСОБА_2 в квартирі позивачки не проживає вже тривалий час, як їй здається років 15.

Свідок ОСОБА_7 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, є сусідом позивачки більше 10 років. Знала відповідача ОСОБА_2 як свекра позивачки, проте зазначила, що він не проживає з позивачкую у квартирі більше двох років. Коли вона останній раз спілкувалась із ним, він їй казав, що їде жити до своєї дочки у Росію. Свідок неодноразово була у квартирі позивачки і бачила, що речей відповідача у квартирі немає.

На добровільних засадах відповідач не знявся з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_4.

Реєстрація відповідача в квартирі позивачки спричиняє позивачці певні незручності, вона додатково витрачає кошти на оплату комунальних платежів, які повинен сплачувати відповідач в зв.язку з його реєстрацією в квартирі.

В зв.язку з викладеним, приймаючи до уваги, що відповідач більше року не проживає без поважних причин в квартирі АДРЕСА_5, він втратив право користування цим жилим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, Центрально-Міський районний відділ в місті Кривий Ріг Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

На рішення суду може бути подана апеляція в Дніпропетровський апеляційний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку.

Суддя ОСОБА_10