02.06.2016 Справа № 363/1301/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїді М.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є її сусідом та проживає на поверх вище за неї у квартирі № 23 цього ж будинку. Позивач зазначила, що відповідач неодноразово затоплював її квартиру, у зв'язку з чим вона змушена була звертатись до КП ЖКГ Вишгородської міської ради. Так, 30 грудня 2015 року було затоплено її квартиру її сусідом ОСОБА_2 з квартири № 23. Цього ж дня вона звернулась з письмовою заявою до КП ЖКГ Вишгородської міської ради з метою направлення чергової комісії для обстеження квартири. Після чого 21.01.2016 року було складено акт огляду її квартири комісією в складі головного інженера КП ЖКГ Вишгородської міської ради Поліщука В.Я., технічного директора КП ЖКГ ВМР Цвілій М.В., депутата Вишгородської міської ради Макаренка М.В., секретаря адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Стефанівського В.С. в її присутності та відповідача відповідно до якого встановлено, що причиною затоплення стало перепланування усіх приміщень квартири відповідача. Відповідно до складеного акту позивачу було завдано майнову шкоду, а саме: приміщенню кухні - по стелі мають місце пошкодження шпалер від замкнення, пошкодження міжповерхової панелі у вигляді отворів по стінам проявляються темні плями від стелі в напрямі до підлоги; приміщення житлової кімнати - по стелі мають місце пошкодження міжповерхової панелі у вигляді отворів, на шпалерах стелі проявлені плями від затікання з верху особливо в місцях пошкодження панелі, по стінам кімнати на шпалерах проявлені темні плями від стелі у напрямку до підлоги; коридор - на стелі на шпалерах присутні плями темного кольору. Позивачка зазначає, що внаслідок залиття її квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в квартирі стало неможливо, зважаючи на сирість, пошкодження шпалер та стін на яких проявляється грибок. Згідно з зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтних робіт, складеним ЧП «ОПЕК», вартість проведення ремонту у її квартирі становить 37 934, 29 грн. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові її усні звернення. Станом на день звернення до суду відповідач шкоду у добровільному порядку не відшкодував, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути на її користь з відповідача завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 37 934, 29 грн., завдану моральну шкоду в розмірі 18 967, 15 грн., а також судові витрати в розмірі 551, 20 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що дійсно мало місце затоплення квартири позивача з його квартири, розмір матеріальної шкоди в розмірі 37 934, 29 грн. він не визнає, оскільки відповідно до написаної позивачем розписки він сплатив позивачу 3 500 грн. та надав їй частину будівельних матеріалів, а саме: шпаклівку, грунт та плівку. Моральну шкоду не визнав, оскільки вказує, що не спричиняв позивачці моральних страждань.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 2015 року сталось залиття квартири АДРЕСА_1 власником якої є позивачка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с. 13).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 щодо направлення чергової комісії для обстеження її квартири КП ЖКГ Вишгородської міської ради - 21.01.2016 року було проведено огляд квартири АДРЕСА_1 комісією в складі головного інженера КП ЖКГ Вишгородської міської ради Поліщука В.Я., технічного директора КП ЖКГ ВМР Цвілій М.В., депутата Вишгородської міської ради Макаренка М.В., секретаря адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Стефанівського В.С. в присутності позивача та відповідача відповідно до якого встановлено, що причиною затоплення стало перепланування усіх приміщень квартири відповідача (а.с. 6).

Відповідно до складеного акту позивачу було завдано майнову шкоду, а саме: приміщенню кухні - по стелі мають місце пошкодження шпалер від замкнення, пошкодження міжповерхової панелі у вигляді отворів по стінам проявляються темні плями від стелі в напрямі до підлоги; приміщення житлової кімнати - по стелі мають місце пошкодження міжповерхової панелі у вигляді отворів, на шпалерах стелі проявлені плями від затікання з верху особливо в місцях пошкодження панелі, по стінам кімнати на шпалерах проявлені темні плями від стелі у напрямку до підлоги; коридор - на стелі на шпалерах присутні плями темного кольору (а.с. 6).

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України висновок експерта є одним із доказів у справі і має оцінюватись в сукупності з іншими доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було роз'яснено сторонам у справі їх права щодо призначення експертизи для встановлення обставин справи, зокрема, визначення дійсного розміру завданої матеріальної шкоди та встановлення причини залиття квартири, проте сторони по справі відмовились від цього права.

Згідно з зведеним кошторисним розрахунком вартості ремонтних робіт, складеним ЧП «ОПЕК», вартість проведення ремонту у квартирі позивача становить 37 934, 29 грн. (а.с. 7-12).

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до розписки ОСОБА_1 вбачається, що відповідач сплатив позивачу 3 500 грн. та надав їй частину будівельних матеріалів, а саме: шпаклівку, грунт та плівку.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до акту № 37 від 08.10.2015 року щодо огляду квартири АДРЕСА_1, висновку ДІМ Вишгородського РВ ГУ від 07.10.2015 року, листа ОСОБА_1 від 11.08.2015 року до КП ЖКГ Вишгородської міської ради, листа з прокуратури Вишгородського району Київської області від 04.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово спричиняв шкоду позивачу, а саме затоплював її квартиру (а.с. 14-17, 22-23).

Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлена вина відповідача та суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_2 матеріальної шкоди ОСОБА_1 на загальну суму 30 028, 50 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При розрахунку розміру компенсації моральної шкоди відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», необхідно врахувати характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість, стан здоров'я, тяжкість завданих душевних травм, істотність вимушених змін у життєвих стосунках та інші обставини.

У відповідності до ст. 23 ч. 3 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У судовому засіданні не встановлено та не доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача, позивачці було заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає в перенесеному фізичному болі, психологічному стресі та сильних душевних переживаннях. Вирішуючи питання про визначення суми морального відшкодування, суд враховує саме зазначені вище обставини.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, оскільки заявлена вимога не доведена наданими по справі доказами та поясненнями сторін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст.ст. 22, 23, 88, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (номер НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 30028 (тридцять тисяч двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий М.Б. Баличева