печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4337/16-ц
У Х В А Л А

"22" лютого 2016 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Гладун Х.А., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року відкрито провадження у вказаній справі.

Одночасно з позовом представником позивача подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просить в якості забезпечення позову заборонити вчиняти певні дії з спірним майном, яке зазначено в заяві позивачем.

Своє клопотання представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачем станом на дату позовної заяви не було здійснено жодних дій щодо повернення майна, що належить на праві приватної власності позивачу, незважаючи на неодноразові звернення і прохання, з огляду на те, що є ризик реалізації такого майна відповідачем третім особам.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено; причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з роз'ясненнями п.4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, будь-яких даних та доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити виконання рішення суду позивачем суду не надано. Доводи позивача в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Крім того, заява позивача про забезпечення позову не містить даних та доказів про належність на праві власності йому спірного майна, а також суду не надано жодного належного доказу на підтвердження того, що спірне майно знаходиться у відповідача.

За таких обставин, суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.151, 152, 153, ст.210, ст. 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.А. Гладун