Справа № 211/7388/15-ц
Провадження № 2/211/694/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 червня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Дьяконовій Т.Ю.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона та відповідач перебували з 29.10.2007 року у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. В період шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частини його заробітку до повноліття дитини. Дитина хворіє, є інвалідом дитинства та потребує постійного медичного догляду, знаходиться на обліку невролога дитячої міської лікарні № 8 з діагнозом: затримка психо-речового розвитку та Криворізькому ПНД. Відповідно до направлення Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Криворізької міської ради ( амбулаторія №1/б), дитина пройшла курс лікування з 01.07.2015 року по 18.07.2015 року та з 21.10.2015 року по 31.10.2015 року в неврологічній клініці доктора Яценко та в Медичному центрі «Меділекс», що розташовані в м. Київ. На лікування сина позивачем було витрачено 21320,01 гривень. Посилаючись на вимоги ст. 185 СК України позивач просила суд стягнути з відповідача половину понесених нею додаткових витрат на дитину, а саме 10660,05 гривень та понесені нею витрати на правову допомогу та сплату судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд його задовільнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася надала повноваження своєму представнику.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечували, та просили в задоволені позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано суду належних доказів того, що дитина потребувала зазначеного в позові лікування та консультацій, оскільки не зрозуміло ким надано направлення на консультації, не зрозуміло яка необхідність у позивача була звертатися до приватних лікарів та лікарень в м. Києві та нести витрати на дорогі консультації та медичні послуги в той час, як в м. Кривому Розі це коштує значно дешевше, а відповідач не має змоги нести додаткові витрати на дитину, так як сплачує аліменти на утримання дитини та виплачував кошти за попередніми рішеннями судів.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 29.09.2007 року по 15.05.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 6 копія рішення суду про розірвання шлюбу). 17.04.2009 року у сторін народився син ОСОБА_5, який на теперішній час проживає разом з матірю ( а.с. 4, 13 копія свідоцтва про народження та довідки з місця проживання). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 23.02.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини його заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5 копія рішення суду). Згідно висновку № 20 від 05.03.2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, має захворювання, що відноситься до розділу Х пункту 1 підпункту 1.2 « Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей інвалідів з дитинства у віці до 18 років» затвердженого Міністерством охорони здоровя України міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516 ( а.с. 7 копія висновку).

Відповідно до положень ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини.

У своїй позовній заяві щодо необхідності стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини, позивач зазначила, що відносить до таких витрат грошові кошти витрачені нею на курс лікування з 01.07.2015 року по 18.07.2015 року та з 21.10.2015 року по 31.10.2015 року в неврологічній клініці доктора Яценко та в Медичному центрі «Меділекс», що розташовані в м. Київ, а саме - 21320,01 гривень.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час позивачем не надано належних доказів того, що дитина, яка має захворювання, що відноситься до розділу Х пункту 1 підпункту 1.2 « Переліку медичних показань, які дають право на одержання допомоги на дітей інвалідів з дитинства у віці до 18 років», затвердженого Міністерством охорони здоровя України міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України від 08.11.2001 року № 454/471/516, та користується певними пільгами в медичному обслуговуванні, за станом свого здоровя потребувала консультації та лікування саме в приватних медичних установах, і ті витрати, які позивач понесла на зазначені в позові консультації та медичні послуги, викликані особливими обставинами.

При цьому суд не може прийняти до уваги надане позивачем направлення Центру первинної медико-санітарної допомоги № 2 Криворізької міської ради ( амбулаторія №1/б), оскільки воно не містить цих даних, як і не містить даних про те, ким саме з лікарів було надано вказане направлення.

Зважаючи на викладені обставини та те, що позивачем не доведено суду того, що понесені нею витрати на консультацію та лікування дитини в приватних медичних установах пов'язані з особливими обставинами, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 57-61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6