Справа №474/229/16-ц
Провадження №2/474/104/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.06.16 року смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді Сорочан А.В.

секретар судового засідання Татаренко О.В.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ Держгеокадастру у Врадіївському районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

18 березня 2016 року позивачі звернулись з позовною заявою до суду про визнання за ними як спадкоємцями за законом після смерті чоловіка і батька ОСОБА_8, який помер 19 жовтня 2003 року, та сина і брата ОСОБА_9, який помер 18 вересня 2013 року, право спільної часткової власності на земельну ділянку загальною площею 5,9 га, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1: 02:000: 0131.

Позов мотивований тим, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті вказаних осіб та звернулись до нотаріуса для прийняття спадщини, де отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови є та обставина, що у прізвищах батька і брата існують розбіжності , а також відсутній оригінал правовстановлюючого документу державного акту на землю через його втрату. Через ці обставини позивачі не можуть у позасудовому порядку узаконити своє право на спадок.

У судове засідання позивач ОСОБА_7 не з»явилась з поважної причини за станом здоров»я, що не є перешкодою для розгляду справи у її відсутність.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився та надіслав до суду письмову заяву про розгляд даної цивільної справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання йому зрозумілі.

Третя особа до суду не з»явилась та надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази та перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та таке визнано сторонами, 19 жовтня 2003 року помер ОСОБА_8, місце смерті с. Гражданівка Врадіївського району Миколаївської області .

На момент смерті із спадкодавцем за адресою с. Гражданівка вул. Центральна, 10 проживали дружина ОСОБА_7, доньки ОСОБА_6, ОСОБА_5 та син ОСОБА_9

Після смерті чоловіка та батька позивачів відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 5,9 га, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

18 вересня 2013 року помер ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_7, яка є дружиною ОСОБА_8 та матір»ю ОСОБА_9, у законний спосіб звернулась до нотаріальної контори для отримання спадку після смерті свого чоловіка та сина, де отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2016 року через розбіжності у прізвищах батьків та дітей, а також через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037429.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є доньками ОСОБА_8 та сестрами ОСОБА_9 , теж у законний спосіб звернулись до нотаріальної контори для отримання спадку після смерті свого батька, де отримали відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2016 року через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №037429.

Згідно вказаного акту та Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.11.2015 року, власником вказаної земельної ділянки до цього часу є ОСОБА_8, нормативна грошова оцінка землі становить 154366 грн. 82 коп.

Як вбачається з ЗМІ газета Вісник Врадіївщини №97 ( 9641) від 28.11.2015 року, загублений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК №037429, який виданий на ім»я ОСОБА_10, визнано недійсним.

Згідно рішення Врадіївського районного суду від 05.05.2016 року, яке набрало законної сили 16.05.2016 року, встановлено факт, що ОСОБА_9, який помер 18.09.2013 року є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Також вказаним рішенням встановлено ту обставину, що після смерті ОСОБА_8 відкрито спадкову справу №12/2006 та із заявами про прийняття спадщини подали дружина ОСОБА_7, доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6

Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, що неможливо зробити у позасудовому порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.

Так, відповідно до ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено і в ст. ст. 81, 131 ЗК України, п. 22-1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За вимогами ОСОБА_2 86 ЦК України « Спадкування за законом», спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до п. 6 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності ( спільна часткова власність).( ст. 86 ЗК України). Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду ( ст. 87 ЗК України)

Таким чином, встановив у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_7, яка є спадкоємцем за законом першої черги, після смерті свого чоловіка та сина у законний спосіб прийняла спадщину, що складається з ? частини земельної ділянки, а позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_5, які є спадкоємцями за законом першої черги після смерті свого батька прийняли спадщину у розмірі ? частини земельної ділянки кожна, та вказані особи отримали письмову відмову у нотаріуса через відсутність належно оформлених правовстановлюючих документів на землю, що унеможливлює встановити право власності позивачів на спадкове майно у позасудовому порядку, вказане право підлягає захисту через суд.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до висновку лікарської комісії, ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи, а відтак звільнена від сплати судового збору. Інша сума судового збору, яка сплачена позивачами ОСОБА_6 та ОСОБА_5, у відповідності до ст. 88 ЦПК України залишається за останніми.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 19 жовтня 2003 року та ОСОБА_9, який помер 18 вересня 2013 року право спільної часткової власності на ? частку земельної ділянки загальною площею 5,9 га, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1: 02:000: 0131.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 19 жовтня 2003 року, право спільної часткової власності на 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 5,9 га, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1: 02:000: 0131.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 19 жовтня 2003 року, право спільної часткової власності на 1/4 частки земельної ділянки загальною площею 5,9 га, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1: 02:000: 0131.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення Врадіївського районного суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Сорочан