Справа № 466/274/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи Третя Львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

у с т а н о в и в :

13.01.2016 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на частку в квартирі в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування вимог покликається на те, що зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із сином ОСОБА_2. Дана квартира належить на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині її дядькові ОСОБА_3, їй - ОСОБА_1 та сину - ОСОБА_2. 04.03.15р. ОСОБА_3 помер. За життя останній склав заповіт, яким заповів їй належну йому на праві власності 1/3 частину квартири.

Після смерті дядька вона зверталась у Третю Львівську держнотконтору із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що приватизація вищевказаної квартири не була зареєстрована в ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

З метою отримання свідоцтва на свою частку, вона змушена звернутись до суду за захистом свого права власності в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини та факти, викладені в заяві, просять такий задовольнити.

Представник відповідача повторно не з»явилась в судове засідання, хоча належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо визнання за його матірю ОСОБА_1 права власності на частку в квартирі за заповітом по смерті ОСОБА_3

Від Третьої Львівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника у звязку з великою завантаженістю.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира № 1 у м. Львові по вул. Вербовій, 50 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1, її сину ОСОБА_2 та її дядькові ОСОБА_3, по 1/3 частині кожному, що вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру серії САВ № 414972 від 02 листопада 2011року. Згідно довідки ЛКП «Варшавське 407» від 28.12.15р. останній були прописані та проживали в даній квартирі.

Також встановлено, що 05.06.2008 року ОСОБА_3 склав заповіт ВКО № 503511, посвідчений ОСОБА_5Є державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-ї 098, яким заповів належну йому на праві власності частину квартири у АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1.

Як вбачається із свідоцтва про смерть від 04.03.15р., ОСОБА_3 помер 04 березня 2015 року.

Відповідно, до частини 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3, позивач, як спадкоємець, зверталась у Третю Львівську державну нотаріальну контору із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, у видачі свідоцтва їй було відмовлено на тій підставі, що приватизація квартири згідно довідки Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 30.09.2015 року виданій Третій Львівській державній нотаріальній контрі квартира № 1 ум. Львові по вул. Вербовій, 50 не була зареєстрована.

Згідно ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 Цивільного кодексу України , відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи те, що успадковане нерухоме майно не зареєстроване в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що стало підставою для відмови позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відтак, в силу дії ст.ст.3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач лише в судовому порядку може захистити свої права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, на думку суду, до задоволення підлягає вимога позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку спадкування по смерті її дядька.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57,60, 61, 209, 214 ЦПК України, ст.ст. 15, 1218,1261, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті її дядька ОСОБА_3, який помер 04 березня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6