Провадження №6/447/33/16
Справа №447/1978/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Головатий А. П.

за участю секретаря судового засідання Воклівської Н.Б.,

державного виконавця Унгуряна О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за поданням державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду. В обґрунтування подання наведено наступне. На примусовому виконанні у Миколаївському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і повнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року до їх повноліття та до закінчення навчання ОСОБА_2 Боржник рішення суду добровільно не виконує, на виклики державного виконавця не зявлявся. Державним виконавцем скеровано запити з метою виявлення майна боржника, а також винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобовязань є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

У судовому засіданні державний виконавець подання підтримав, просив подання задоволити, посилаючись на обґрунтування наведені у поданні.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

На примусовому виконанні у Миколаївському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження про стягнення зі ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і повнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року до їх повноліття та до закінчення навчання ОСОБА_2

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням іншого органу до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 подання повинно містити: а) найменування суду, до якого направляється подання; б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; в) реквізити виконавчого провадження; г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

У матеріалах справи відсутні відомості про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні відомості про те, чи був ОСОБА_1 повідомлений про відкриття виконавчого провадження, чи отримував він виклики до державного виконавця, а отже, про те що він свідомо ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону N 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Така позиція викладена в листі ВС України від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України".

Тож, державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця Миколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції, який постановив ухвалу шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з моменту її проголошення.

Суддя: Головатий А. П.