Справа № 225/4853/16-ц
Провадження № 2/225/1673/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 жовтня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду. На доведеність своїх вимог зазначив, що з 2002 року за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі ? частини заробітку на утримання сина ОСОБА_1 до досягнення дитиною повноліття. 26.08.2016 року позивачу виповнилось 18 років. На теперішній час позивач навчається у Дзержинському гірничому технікумі і є студентом третього курсу денного відділення, будь-якого самостійного заробітку не має, його мати не в змозі самостійно утримувати його, а батько матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від всіх видів доходу, щомісячно, з моменту досягнення ним повноліття до закінчення навчання.

Позивач у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 навчається на денному відділенні в Дзержинському гірничому технікумі з 01.10.2014 року та продовжуватиме навчання до червня 2018 року, власних доходів він не має, тому потребує матеріальної допомоги батька, оскільки мати не в змозі повноцінно забезпечити його матеріально усім необхідним для навчання.

Згідно зі ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 25.08.2016 року, щомісячно, на період навчання ОСОБА_1, тобто до 30.06.2018 року включно, задовольнивши вимоги позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст.191, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 15, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 25.08.2016 року, щомісячно, на період навчання ОСОБА_1, тобто до 30.06.2018 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят один ) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: