Справа № 202/3916/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.,

при секретарі - Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказує на те, з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2009 року, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після реєстрації шлюбу відносини в родині були нормальні, вони піклувалися один про одного, підтримували побут і затишок, проте згодом в сімї почали виникати сварки з приводу ведення домашнього господарства та виховання сина. Як у позивачки так і у відповідача на ґрунті сімейно-побутових проблем розвинулась неприязнь один до одного. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю та життя. Вони втратили почуття любові один до одного. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з 24.05.2016 року.

На теперішній час в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пред'явлену заяву просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їхнього малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

28 березня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 152.

Під час шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач проживає окремо.

Починаючи з 24.05.2016 року сімейних стосунків позивачка з відповідачем не підтримує, сумісного господарства вони не ведуть та проживають окремо одне від одного.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи встановлені обставини, з огляду на ст. 180 СК України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення предявленого позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину у судовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення позивачки до суду, та до повноліття дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобовязаний її матеріально утримувати.

Окрім цього, відповідач не надав суду доказів, що він надає таку матеріальну допомогу щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним та ним надана довідка про доходи, відповідно до якої він офіційно працевлаштований, займає посаду менеджера (управителя) в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-будівельний дім «ОЛДІ», де має регулярний та стабільний заробіток.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати аліменти з 17 червня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.С. Шклярук