АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/628/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «ОСОБА_8 Аваль», приватного підприємства «Сандра-Ч», ОСОБА_9, треті особи: фізична особа субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_10, приватний нотаріус Смілянського районного нотаріального округу ОСОБА_11, про визнання договору іпотеки недійсним, -

в с т а н о в и л а :

В січня 2016 року ОСОБА_6 з метою забезпечення позову подала до суду заяву, в якій просила заборонити відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо реалізації предмету договору іпотеки № 010/02-44/757-08і від 05 червня 2008 року, а саме: двоповерхової нежитлової будівлі з підвалом загальною площею 1052,3 кв.м, розташованої за адресою: вул. Хмельницького, 29 м. Сміла Черкаської області, до вирішення даної справи по суті.

Зазначала те, що 11 листопада 2014 року державним виконавцем Смілянського міського відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 4395973 на виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 26 липня 2011 року у справі № 08/5026/186/2011, яким з ПП «Сандра-Ч» на користь ЧОД АТ «ОСОБА_8 Аваль» стягнено заборгованість за кредитом в розмірі 1 163 009,55 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - двоповерхову нежитлову будівлю з підвалом за адресою: вул. Хмельницького, 29 м. Сміла.

На даний час проводяться електронні торги, на які виставлено вищевказану нерухомість на продаж. Оскільки предметом позову, що перебуває в Смілянському міськрайонному суді, є визнання недійсним договору іпотеки № 010/02-44/757-08і від 05 червня 2008 року, предметом якої є майно, виставлене на продаж, вважає, що суд зобовязаний заборонити відділу ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо реалізації предмету договору іпотеки, так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 січня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить дану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши осіб які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що відсутні підстави для заборони відділу ДВС вчиняти будь які дії щодо реалізації нерухомого майна, оскільки вони направлені на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. З даним висновком погоджується й колегія суддів.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

П.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Черкаської області від 26 липня 2011 року у справі № 08/5026/186/2011 з ПП «Сандра-Ч» на користь ЧОД АТ «ОСОБА_8 Аваль» стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 1 163 009,55 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме двоповерхову нежитлову будівлю з підвалом за адресою: вул. Хмельницького, 29 м. Сміла. Рішення набрало законної сили, воно не змінено та не скасовано, тому воно є обов'язковим і підлягає виконанню.

11 листопада 2014 року на виконання наказу Господарського суду Черкаської області у справі № 08/5026/186/2011, виданого 24 жовтня 2011 року, відкрито виконавче провадження № 4395973.

Згідно ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», з якої вбачається, що вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

А тому враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони державним виконавцям вчиняти будь-які дії щодо реалізації предмету договору іпотеки № 010/02-44/757-08і від 05 червня 2008 року, а саме: двоповерхової нежитлової будівлі з підвалом загальною площею 1052,3 кв.м, розташованої за адресою: вул. Хмельницького, 29 м. Сміла Черкаської області зупинить виконання рішення, яке набрало законної сили, що є неприпустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Головуючий :

Судді :