У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області, Приватного підприємства «Ланна-Агро», третя особа - Головне управління Держземагентства у Полтавській області, про визнання права на земельну частку (пай), за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області

від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 22 квітня 1994 року він був прийнятий на роботу трактористом-машиністом 3 класу Коржихівського відділку Ланнівського цукрокомбінату.

02 грудня 1994 року його було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з призовом на військову службу, яку він проходив до 14 червня 1996 року.

27 лютого 1997 року його прийнято на роботу трактористом-машиністом 3 класу Коржихівського відділку ВАТ «Ланнівський бурякорадгосп».

На підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області від 05 грудня 1996 року № 385-АТ Державне підприємство бурякорадгосп Ланнівського цукрокомбінату було приватизовано шляхом перетворення у Відкрите акціонерне товариство «Бурякорадгосп «Ланнівський» (далі - ВАТ «Бурякорадгосп «Ланнівський») та затверджено статут товариства.

Відповідно до рішення 13 сесії 22 скликання Карлівської районної ради від 15 серпня 1997 року у колективну власність ВАТ «Бурякорадгосп Ланнівський» с. Ланна Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області передано земельну ділянку площею 3761,6 га та видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 000132, додатком № 1 до якого є список громадян членів товариства, які мають право на земельну частку (пай).

Листом Ланнівської сільської ради від 10 лютого 2014 року № 109 йому надано інформацію щодо дати проведення розпаювання земель в с. Коржиха, а саме зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю, яка підлягає поділу на земельні частки (паї) зареєстровано 27 грудня 1995 року, а рішення виконавчого комітету Ланнівської сільської ради народних депутатів про затвердження списків громадян, які мають право на отримання паїв, приймалися 14 квітня, 14 березня та 20 лютого 1997 року.

Посилаючись на те, що він не був включений списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), вважає, що не внесення його до списку як члена колгоспу на час передачі землі у колективну власність, позбавляє права на земельну частку, а тому просив суд визнати за ним право на земельну частку (пай), як члена Колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Бурякорадгосп Ланнівськиий» площею 4,26 га.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області

від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт членства у товаристві та набуття ним права на земельну частку (пай) BAT «Бурякорадгосп «Ланнівський», правонаступником якого є ПП «Ланна-Агро».

Встановивши, що на момент приватизації ДП «Бурякорадгосп Ланнівський цукрокомбінат» 05 грудня 1996 року позивач на підприємстві не працював і своїм правом (як військовослужбовець строкової служби) повернутися на попереднє місце роботи на даному підприємстві в тримісячний строк після звільнення з військової служби не скористався, суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк