Справа № 266/235/16-ц
Провадження№ 2/266/274/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 квітня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Сараєва І.А.,

за участю секретаря Сологуб Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилалась на те, що вона з 17 травня 2010 року працювала у відповідача. 23 березня 2015 року позивачку було звільнено з роботи. На момент звільнення у відповідача ОСОБА_2 «Азовелектросталь» перед позивачкою виникла заборгованість у розмірі 19782 гривень 40 коп. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 28.12.2015 року з відповідача стягнуто на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по березень 2015 року включно у розмірі 6028 грн. 91 коп. Але відповідач при звільненні не розрахувався з нею і не надав письмового повідомлення про нараховані при звільненні суми. У звязку з чим позивачка просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 24.03.2015 року по день винесення рішення суду у розмірі 67385,39 гривень, із розрахунку середньоденного заробітної плати 629,77грн.

До суду позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника ОСОБА_3, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти постановлення заочного рішення.

Представниця позивачки ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечувала проти розгляду справи заочно.

Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав заперечення, які долучені до матеріалів справи, у задоволенні позову просив відмовити.

Враховуючи відсутність заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення ним про причини неявки, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача здійснив заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя №266/2636/15-ц від 28 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 в період з 17.05.2010 року по 23.03.2015 року включно працювала в Приватному акціонерному товаристві "АзовЕлектроСталь", з якого стягнуто на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати за період з серпня 2014 року по березень 2015 року включно у розмірі 6028,91 грн. та моральну шкоду у розмірі 500,00 грн., у звязку із несвоєчасною виплатою заробітної плати25.09.2015 року, 28.09.2015 року, 29.09. 2015 року(а.с. 4-5).

Згідно довідки ПАТ «Азовелектросталь» від 15.03.2016 року № 424 заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 15.03.2016 року становить 6028,91 грн., як компенсація за затримку виплати заробітної плати (а.с. 33).

Судом також встановлено, що позивачка в день звільнення 24.03.2015 року не працювала, перебувала у простої невикористаному, що підтверджується табелем обліку робочого часу за І півріччя 2015 року (а.с. 18).

З заяви ОСОБА_1, вбачається, що вона звернулась до відповідача з вимогою про проведення остаточного розрахунку лише 28 липня 2015 року (а.с. 18).

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Структуру заробітної плати визначено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість та за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей

день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке ж роз'яснення цієї норми права, крім наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, надав і Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього кодексу.

Суд, на підставі викладеного, приходить до висновку, що й після ухвалення рішення суду від 28 грудня 2015 року відповідач не виплатив позивачці належні їй суми при звільненні, а тому порушив ст. 117 КЗпП України, оскільки ця норма права застосовується до дня фактичного розрахунку, і тому вирішуючи питання про період та розмір суми середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, виходить з наступного.

Оскільки позивачка в день звільнення не працювала, а звернулася до відповідача із вимогою про проведення з нею повного розрахунку лише 28 липня 2015 року, то підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення позивачки не має, а відповідач повинен відшкодувати позивачу середній заробіток за період з 28.07.2015 року по 18.04.2016 року (день постановлення рішення).

Розрахунок при визначенні розміру середнього заробітку за весь час затримки у розрахунку при звільненні провадиться відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки суму середнього заробітку з дня її звернення до відповідача із вимогою про проведення з нею повного розрахунку, а саме з 28 липня 2015 рокупо день постановлення рішення суду - 18.04.2015р., а саме 67 днів, виходячи із розрахунку відповідача, розмір середньоденної заробітної плати позивачки складає 629,77 грн., що позивачкою визнано та не спростовується, в зв'язку з чим сума, яка підлягає стягненню в порядку ст. 117 КЗпП України, і складає 42194,59 грн., з утриманням ОСОБА_2 «Азовелектросталь» передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 гривень, від сплати якого, згідно закону, звільнена позивачка.

На підставі ст. ст. 116, 117 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 208, 213, 215, 218, 224-227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Азовелектросталь» (р/р 5599 в Маріупольському філіалі Публічного Акціонерного Товариства Перший Український ОСОБА_4, МФО 335742, ЕДРПОУ 25605170, ІНН 25, свідоцтво № 100341664) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку з 28.07.2015 р. по 18.04.2016 р. в сумі 42194 (сорок дві тисячі сто девяносто чотири) гривні 59 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «Азовелектросталь» судовий збір на користь держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути переглянуто суддею, яким воно було винесено, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути поданим в перебігу десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.