Дата документу 23.02.2016
Справа № 501/4127/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Левицькій А.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллічівську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 3), який під час судового розгляду був уточнений (а.с. 17, 28).

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в редакції заяви від 03.12.2015 р., просить в звязку з несвоєчасним поверненням боргу за розпискою від 16.10.2012 р. стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3 % річних у загальній сумі 3600 грн., компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 237,20 грн., посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_2 несвоєчасно повернув йому 300 дол. США, що вплинуло на його стан здоровя, із-за цих страждань він захворів на цукровий діабет та переніс інсульт.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що борг повернув, як і домовлявся з позивачем (що зазначено в розписці) при виникненні у нього такої можливості.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини.

Із копії розписки від 16.10.2012 р. вбачається, що ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 300 дол. США (а.с. 4). Зазначену розписку відповідач не оспорював, пояснивши, що на цей час хворіли його родичі і він домовився з ОСОБА_1, що поверне борг, коли виникне така можливість, а тому конкретний строк повернення коштів не вказаний.

Сторони визнали, що станом на 16.11.2015 р. борг сплачено у повному обсягу, що письмові докази відносно предявлення вимог позивача до звернення з позовом про повернення боргу, відносно покращення матеріальної, сімейної ситуації у відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошті у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачається, що на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника.

Із правових позицій Верховного Суду України слідує, що підтвердженням укладення договору позики може бути не будь-яка розписка, а лише та, яка засвідчує факт отримання грошових коштів в борг і містить умови про їх повернення (постанова Верховного Суду України від 13.05.2015 р.).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Ст. ст. 611, 612, 623, 625 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобовязання.

Ст. ст. 23, 1167 ЦК України встановлено правові підстави для відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, т.я. позивачем не доведено, що боржник (відповідач) прострочив виконання грошового зобовязання. Крім того, суд бере до уваги і те, що позивач не довів, що його хвороби безпосередньо повязані з діями відповідача.

Керуючись ст.ст. 23, 610-612, 632, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.В.Ледньова