Справа № 570/3307/16-ц
Номер провадження 4-с/570/9/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судового засідання Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

В провадженні Рівненського районного суду перебувала цивільна справа № 2-494/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" в особі Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк" заборгованості і судових витрат у загальній сумі 1707269,20 грн.

На виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду даної справи 25.09.2013 року був виданий виконавчий лист № 2-494/11, який в подальшому був пред`явлений до органу державної виконавчої служи для примусового виконання (ВП№ 40064462).

28.04.2016 року заступником начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у виконавчому провадженні № 40064462 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, мотивуючи її тим, що стягувач не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Не погоджуючись з діями та рішенням державного виконавця, представник ПАТ "Брокбізнесбанк" звернувся до суду зі скаргою у якій зазначив, що стягувачу не було відомо про проведення електронних торгів, будь-яких документів він не отримував, так само як і не отримував оскаржуваної постанови та виконавчого документа. У зв`язку з цим просить визнати дії заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Коваля Ярослава Миколайовича щодо примусового виконання рішення Рівненського районного суду № 2-494/11 незаконними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, зобов`язати вжити передбачених законодавством заходів для виконання судового рішення, а також зобов`язати направляти на адресу стягувача копії всіх документів по вчинених виконавчих діях.

Начальник Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гресько О.Р. подав письмові заперечення проти скарги у яких зазначив, що прийнята ним постанова про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята у відповідності до норм ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", а всі процесуальні рішення та виконавчий документ були надіслані на адресу стягувача, зазначену у виконавчому документі. У зв`язку з наведеним просив у задоволенні скарги відмовити повністю.

До початку судового розгляду від представників сторін надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на виконанні у Рівненському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-494/11, виданого 25.09.2013 року Рівненським районним судом Рівненської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1707269,20 грн. (ВП № 40064462).

В порядку, визначеному ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем Котвицькою О.В. описано та арештовано належне боржнику майно, а саме вантажні сідлові тягачі "Renault 11GTA1141", 2001 року випуску, та "Renault Magnum 400", 2000 року випуску, про що 02.10.2013 року складено відповідний акт (а.с.27).

З метою погашення заборгованості боржників перед стягувачем вказане описане майно було передане на реалізацію через організатора торгів - філію 18 ПП "Нива-В.Ш.".

Повідомленнями філії 18 ПП "Нива-В.Ш." № 19 від 09.01.2014 року (а.с.33), № 319 від 14.02.2014 року (а.с.38) та № 608 від 24.03.2014 року (а.с.40), з урахуванням проведених державним виконавцем 20.01.2014 року та 03.03.2014 року уцінок майна, підтверджується, що реалізація арештованого майна боржника не проведена у зв`язку з відсутністю купівельного попиту.

Повідомленням вих.№ 4949 від 27.03.2014 року державним виконавцем повідомлено стягувача про те, що майно не було реалізоване на прилюдних торгах і запропоновано вирішити питання про залишення за собою даного нереалізованого майна (а.с.41).

Разом з тим, у повідомленні № 185/064рв від 24.04.2014 року стягувач зазначив, що відмовляється залишити за собою непродане майно боржника (а.с.42-43).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З наданих державним виконавцем письмових пояснень встановлено, що 30.03.2016 року у зв`язку із звільненням державного виконавця Котвицької О.В. виконавче провадження № 40064462 з примусового виконання виконавчого листа № 2-494/11, виданого Рівненським районним судом Рівненської області 25.09.2013 року, було передано для виконання державному виконавцю Ковалю Я.М згідно з актом приймання-передачі виконавчих проваджень.

При дослідженні матеріалів виконавчого провадження останнім були встановлені обставини щодо наявності письмової відмови стягувача від залишення за собою не реалізованого майна боржника, а саме - вантажних сідлових тягачів "Renault 11GTA1141", 2001 року випуску, та "Renault Magnum 400", 2000 року випуску.

У зв`язку з наведеним 28.04.2016 року заступником Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ковалем Я.М. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Стаття 387 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи правову оцінку спірній постанові, суд враховує наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Вказана норма є імперативною і встановлює прямий обов`язок державного виконавця повернути виконавчий документ стягувачу за умови, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення. Крім того, даною нормою не передбачено вчинення державним виконавцем додаткових виконавчих дій (в тому числі й щодо виявлення наявності у боржника іншого майна), а натомість визначено лише єдину умову (підставу) для обов`язкового повернення виконавчого документа стягувачу, а саме відмову останнього залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Таким чином, постанова заступника начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Коваля Ярослава Миколайовича від 28.04.2016 року ВП № 40064462 про повернення виконавчого документа стягувачу є правомірною та такою, що винесена в межах чинного законодавства України.

Доводи скаржника про неотримання будь-яких документів щодо проведення електронних торгів та пропозицій щодо залишення за собою не реалізованого майна судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки, по-перше, повідомлення про проведення торгів, а саме - № 19 від 09.01.2014 року, № 319 від 14.02.2014 року та № 608 від 24.03.2014 року для сторін виконавчого провадження та відділу державної виконавчої служби надсилалося організатором торгів філією 18 ПП "Нива-В.Ш.", а по-друге, повідомлення державного виконавця вих.№ 4949 від 27.03.2014 року з інформацією, що майно не було реалізоване на прилюдних торгах з пропозицією вирішити питання про залишення за собою даного нереалізованого майна, було отримано представником ПАТ "Брокбізнесбанк" 28.03.2014 року, про що свідчить корінець про вручення поштового відправлення. Факт отримання даного повідомлення також підтверджується відповіддю ПАТ "Брокбізнесбанк" № 185/064рв від 24.04.2014 року, у якій чітко вказано, що "на пропозицію (вих.№ 4949 від 27.03.2014 року) щодо залишення за собою непроданого майна боржника ОСОБА_1 11 квітня 2014 року Кредитним комітетом АТ "Брокбізнесбанк" прийняте рішення відмовитися від набуття у власність банку за загальною початковою вартістю 205370,00 грн. (без ПДВ), нереалізованого на прилюдних торгах у виконавчому провадженні рухомого майна ОСОБА_1 (протокол № 17 засідання Кредитного комітету АБ "БРОКБІЗНЕСБАНК" від 11 квітня 2014 року).

Не беруться також до уваги обґрунтування представника ПАТ "Брокбізнесбанк" про порушення державним виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" з підстав неотримання копії спірної постанови від 28.04.2016 року та оригіналу виконавчого документа, оскільки матеріалами справи (супровідним листом від 28.04.2016 року вих.№ 16-4711 та копією журналу вихідної кореспонденції) підтверджується, що на виконання вимог ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем направлялася поштова кореспонденція на адресу стягувача, вказану у виконавчому документі АДРЕСА_1 .

29 червня 2016 року на адресу відділу ДВС повернулася відправлена поштова кореспонденція з відміткою органу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання". Таким чином, спірна постанова та оригінал виконавчого документа не були врученні стягувачу з незалежних від державного виконавця причин.

Разом з тим, судом встановлено, що з метою недопущення порушення прав стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, оригінал виконавчого листа, виданого Рівненським районним судом Рівненської області 25.09.2013 року, 29.06.2016 року за вих.№ 16-6630 був направлений на адресу головного офісу ПАТ "Брокбізнесбанк", що знаходиться за адресою проспект Перемоги, № 41, м. Київ.

Згідно з ч.5 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено порушень прав та інтересів стягувача заступником начальника Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ковалем Я.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-494/11, виданого Рівненським районним судом Рівненської області 25.09.2013 року, а тому у задоволенні скарги належить відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.383, 386, 387, 223, 293, 294 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на дії державного виконавця - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.