РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3620/16-ц

пр. № 2/759/2722/16

19 травня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державного підприємства «Луганськвугілля»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки

повного розрахунку при звільненні з врахування індексації, -

В с т а н о в и в

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Луганськвугілля» та з врахуванням збільшених позовних вимог просила стягнути з відповідача 28 275 грн. 30 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 16 620 грн. 32 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, 6 276 грн. 67 коп. індексації заборгованості по заробітній платі та 25 589 грн. 34 коп. підвищення заробітної плати на 50% за фактичний час перебування в таких районах, які беруть участь у проведенні АТО, згідно постанови КМ України №522 від 22.07.2015р., а всього: 76 759 грн.

ОСОБА_1 обґрунтовувала позов тим, що працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» з 13.09.2001р. по 31.12.2015р., коли була звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. На день звільнення відповідач мав виплатити їй нараховану заробітну плату в сумі 28 275 грн. 30 коп. за період з червня 2014р. по грудень 2015р. Однак, на день звільнення і на час подання позову до суду відповідач їй заробітну плату у вказаній сумі не виплатив, чим порушуються її трудові права. Крім цього, на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивачка вважала, що відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за час повного розрахунку при звільненні в сумі 16 620 грн. 32 коп., з врахування індексації в сумі 6 276 грн. 67 коп. і 25 589 грн. 34 коп. підвищення заробітної плати на 50% за фактичний час перебування в таких районах, які беруть участь у проведенні АТО, згідно постанови КМ України №522 від 22.07.2015р., а всього: 76 759 грн.

Просила задовольнити позов на підставі Конституції України, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України.

Позивачка в судове засідання не з*явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, просить розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в прохальній частині первинного позову.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності позивачки на підставі матеріалів, що є в справі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в справі є поштові конверти, повернуті на адресу суду за закінченням терміну їх зберігання на пошті (а.с. 13, 21), заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки представника суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у відокремленому виробничому підрозділі «Шахта «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» з 13.09.2001р. по 31.12.2015р., коли була звільнена за власним бажанням за ст.38 КЗпП України (а.с. 5-6 - копія трудової книжки, а.с. 4 - копія наказу про звільнення).

На день звільнення відповідач мав виплатити їй нараховану заробітну плату в сумі 28 275 грн. 30 коп. за період з червня 2014р. по грудень 2015р. (а.с. 4 зворот - копія довідки).

Як вбачається з довідки міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 31.12.2015р., державна реєстрація ДП «Луганськвугілля» та його відокремленого підрозділу ВВП «Шахта «Ніканор-Нова» здійснена за адресою: 03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А (а.с. 3 зворот).

В матеріалах справи є довідка про середню заробітну плату позивачки в сумі 152 грн. 48 коп. (а.с. 6 - копія довідки).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

У відповідності до частини 1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, здійснюється у день звільнення…

Приймаючи до уваги, що ДП «Луганськвугілля» в порушення частини 1 ст.115 і частини 1 ст.116 КЗпП України не здійснював виплату позивачці заробітну плату у строки, визначені діючим трудовим законодавством, а також не провів з позивачкою повного розрахунку в день її звільнення і на час розгляду справи, у зв*язку з чим суд визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 28 275 грн. 30 коп. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

В частині 1 ст.117 КЗпП України передбачено, що у разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у статі 116 цього Кодексу, при відсутності спору щодо їх розміру підприємство, установа, організація зобов*язані виплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Рішенням Конституційного Суду України №9рп/2013 від 15.10.2013р. визначено, що положення частини 2 ст.233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв*язку із порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Згідно частин 1-4 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101%. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв*язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У відповідності до частини 5 вказаної вище норми права, у разі, якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозованого рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв*язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Індекс споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, обчислюється відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, згідно з пунктом 1-1 якого таке обчислення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 06.03.2003р. (дати опублікування Закону України від 06.02.2003р. «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв*язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст.ст. 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв*язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим законом (01.01.2001р.) Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед яких, крім іншого, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов*язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач затримує виплату позивачці належних їй сум нарахованої заробітної плати, він зобов*язаний виплатити останній середній заробіток за весь час затримки з врахуванням індексації заробітної плати позивачки у зв*язку із зростанням споживчих цін для населення.

Позивачка визначила розмір середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 16 620 грн. 32 коп., а індексацію в сумі 6 276 грн. 67 коп.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не спростовані вказані вище розміри стягнення, суд вважає, що позовні вимоги і в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення з відповідача 25 589 грн. 34 коп. підвищення заробітної плати на 50% за фактичний час перебування в таких районах, які беруть участь у проведенні АТО, суд приходить до наступного.

Так, згідно Постанови КМ України №522 від 22.07.2015р. «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції», встановлено, що працівники установ, закладів та організацій, що фінансуються з бюджету, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах її проведення, заробітна плата підвищується на 50% (за наявності підтверджуючих документів).

В спірному випадку, в справі відсутні докази про те що позивачка як працівник «Шахти «Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» безпосередньо брала участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, у зв*язку із чим вказана вища постанова до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, а у позовних вимогах в цій частині слід відмовити.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв*язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, а також Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, від сплати якого позивачка звільнена, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 511,72 коп.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117, 221, 231, 233 КЗпП України, Рішенням Конституційного Суду України №9рп/2013 від 15.10.2013р., Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078, ст.34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв*язку з порушенням строків їх виплати», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169 ч.4, 212-215, 223-228, 367 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, уродженки с.Красний Ліман Слов*яносербського району Луганської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 тимчасово мешкає за адресою: 39800, АДРЕСА_1, - 28 275 грн. 30 коп. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, 16 620 грн. 32 коп. середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, 6 276 грн. 67 коп. індексації заробітної плати, а всього: 51 172 (п*ятдесят одну тисячу сто сімдесят дві) грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Луганськвугілля» (03680, м.Київ, пров.Приладний, 2-А; ) судовий збір на користь держави в сумі 511 (п*ятьсот одинадцять) грн. 72 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачкою до Апеляційного суду м.Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: