Єдиний унікальний номер 226/3783/15-ц Номер провадження 22-ц/775/581/2016
Головуючий в 1 інстанції Коваленко Т.О.
Доповідач Азевич В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Гапонова А.В., Краснощокової Н.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові Донецької області про зобовязання відповідача надати направлення на МСЕК для встановлення причинного звязку смерті з професійним захворюванням та визнання дружини померлого такою, що перебувала на його утриманні, за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові Донецької області на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 січня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Димитрові Донецької області.

Обґрунтовуючи позов зазначила, що 30 липня 2015 року помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був інвалідом І «Б» групи з професійного захворювання - патологія органів дихання та отримував від Фонду страхові виплати у зв'язку з втратою професійної працездатності. Після його смерті було проведено судово-медичне дослідження лікарем Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи згідно з актом якого встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала від хронічної легеневої-сердечної недостатності, обумовленої знаходженням у нього професійного захворювання вузелковим антракосилікозом легенів з хронічним обструктивним бронхітом пилової етіології в стадії загострення по типу гнійного з бронхообструктивним синдромом, ускладненим осередковою гнійною бронхопневмонією, дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем. У вересні 2015 року вона звернулася із заявою до відповідача про встановлення причинного зв'язку смерті її чоловіка з професійним захворюванням, яке він отримав за життя, та надала до Фонду всі необхідні документи. На її звернення відповідачем надана відповідь від 15 жовтня 2015 року згідно з якою, відділенням не прийняті до розгляду частина документів, оскільки вони видані на непідконтрольній території Україні та відмовлено у наданні направлення на МСЕК. Просила зобов'язати відповідача надати направлення на МСЕК для встановлення причинного зв'язку з професійним захворюванням, визнати її такою, що перебувала на утриманні померлого та зобов'язати відповідача призначити їй передбачені законодавством виплати на підставі висновку МСЕК з дати звернення до відділення виконавчої дирекції Фонду.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 28 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Димитрові Донецької області надати ОСОБА_1 направлення на МСЕК для встановлення причинного звязку смерті ОСОБА_2, який помер 30 липня 2015 року, з отриманим ним професійним захворюванням: вузелковим антракосилікозом легенів з хронічним обструктивним бронхітом пилової етіології в стадії загострення по типу гнійного з бронхообструктивним синдромом, ускладненим осередковою гнійною бронхопневмонією, дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що документи, які були видані, затверджені чи підписані після 01.12.2014 року органами, установами, організаціями, що знаходяться на території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не можна вважати легітимними, а тому вони не можуть бути підставою для проведення страхових виплат.

Вказує, що у відповідача в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 відсутні підстави для направлення, зокрема, на огляд до медико-соціальних експертних комісій, відвідувати ці установи, приймати від них документи, в тому числі для фінансування витрат на медико-соціальну реабілітацію та проведення виплат потерпілим на виробництві, якщо ці установи не змінили юридичну адресу та не пройшли перереєстрацію на території, що знаходиться під контролем України.

Також посилається на те, що судом першої інстанції не розглянуто тієї обставини, що позивач може отримати необхідні для направлення на МСЕК документи в тих лікарських закладах, що перереєструвалися та здійснюють діяльність на підконтрольній Україні території. З огляду на те, що МСЕК є органом, який також в своїй діяльності керується чинним законодавством України про охорону здоровя та нормативно-правовими актами, що визначаються діяльність органів управління та закладів охорони здоровя, тому позивач, отримавши оскаржуване рішення, після відмови МСЕК буде вимушений знову звертатися до суду.

Сторони, належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи, не зявилися.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід вихилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 25 листопада 2014 року перемістились з зони проведення антитерористичної операції в місто Димитров Донецької області, квартал 40 АДРЕСА_1, про що свідчать довідки про взяття їх на облік №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2. Місце постійної реєстрації ОСОБА_1 визначене, як: м. Донецьк, вул. Незавісімості, буд. 29 «а», кв. 106. (а. с. 15, 16, 49) За даними ПП «Домінант-Сервіс» від 15 вересня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживала без реєстрації за адресою: м. Димитров, квартал 40АДРЕСА_2 разом з чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті 30 липня 2015 року (запис № 622 від 11 серпня 2015 року), вели спільне господарство. (а. с. 25, 74)

ОСОБА_2 24 червня 2010 року безстроково у зв'язку із професійним захворюванням по патології органів дихання встановлювалась перша «Б» група інвалідності та 90% втрати професійної працездатності, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК та довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності. (а. с. 24) Відділення Фонду у Будьонівському районі міста Донецька, яке перемістилося і здійснює свою діяльність у місті Добропіллі і до сфери діяльності якого віднесені потерпілі особи, зареєстровані у Будьонівському районі міста Донецька, відсутня особова справа інваліда І групи ОСОБА_2, оскільки особові справи потерпілих (та членів їх сімей) залишилися на неконтрольованої території Україною. (а. с. 90-92)

30 липня 2015 року ОСОБА_2 помер, факт смерті зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за № 622. (а. с. 48)

Причиною смерті ОСОБА_2 стала хронічна легенево-сердечна недостатність, обумовлена вузелковим антракосилікозом легенів, яка ускладнилась дифузним пневмосклерозом, хронічною емфіземою легенів, хронічним легеневим серцем, хронічним обструктивним бронхітом у стадії загострення з розвитком гнійної бронхопневмонією, про що свідчить висновок консультативної комісії Донецького обласного Бюро судово-медичної експертизи по встановленню причини смерті осіб, які мали в анамнезі професійні захворювання, перенесли виробничі травми та професійні отруєння за результатами судово-медичного дослідження тіла ОСОБА_2 від 17 серпня 2015 року. (а. с.26-38)

Позивачем до відділення виконавчої дирекції Фонду в місті Димитрові Донецької області надавалися виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2, які були складені КЛПЗ Центральна міська клінічна лікарня № 16 міста Донецька (а. с. 13-14, 39-47) та лікарсько-консультаційною комісією Димитровської центральної міської лікарні (а. с. 17-23); посмертний епікриз на хворого ОСОБА_2, що складений Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 міста Донецька». (а. с. 50-51)

15 жовтня 2015 року відділенням виконавчої дирекції Фонду в місті Димитрові Донецької області ОСОБА_3 за результатами розгляду його заяви від 16 вересня 2015 року направлений лист за № 01-07/17-020, у якому зазначено, що частина документів, наданих заявником видана установами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території і вважаються такими, що не складені відповідно до чинного законодавства, їх не можна прийняти для подальшого розгляду справи померлого з основного питання. На підставі інших наявних документів неможливо винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв'язку смерті ОСОБА_2 з його профзахворюванням, тому у відділення відсутні підстави для надання направлення на МСЕК. (а. с. 52)

25 вересня 2015 року розглянуто звернення начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Димитрові робочою групою управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області, яка рекомендувала повернути медичні документи ОСОБА_2 до ЛКК міської лікарні, розпорядилась направлення на МСЕК не надавати з підстав, аналогічних підставам, що викладені у листі № 01-07/17-020. (а. с.76)

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано не надав направлення на МСЕК для вирішення питання про наявність причинного звязку смерті потерпілого ОСОБА_2 з отриманим ним професійним захворюванням родичам померлого.

Суд відмовив у задоволенні вимог щодо визнання ОСОБА_1 такою, що перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, оскільки вважав недостатнім доказом довідку ПП «Домінант-Сервіс» від 15 вересня 2015 року, засвідчену директором цієї організації, оскільки в довідці не зазначені підстави для висновку про спільне проживання з ОСОБА_2 та з ведення ними спільного господарства, з яким вони за його життя були зареєстровані за різними адресами.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача призначити передбачені законодавством виплати на підставі висновку МСЕК з дати звернення до відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Димитрові, суд виходив з того, що така вимога заявлена позивачем передчасно, оскільки право члена сімї на утримання відповідно до положень статей 41, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» виникає після встановлення МСЕК причинного звязку смерті потерпілої особи з її професійним захворюванням.

З вказаними висновками суду можливо погодитися з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 7 пункту 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, причини смерті інваліда або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім'ї померлого.

Як встановлено пунктами 2.2, 2.4 та 2.5 Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 листопада 2005 р. № 606, на яку посилався суд мотивуючи рішення, для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України «Про охорону праці».

Розгляд питання про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом проводять на підставі таких документів: направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання (отруєння), або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) або лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу (далі - ЛПЗ), суду чи прокуратури; свідоцтва про смерть або його копії; посмертного епікризу, завіреного адміністрацією ЛПЗ, в якому перебував на лікуванні, диспансерному нагляді померлий; оригіналу медичної карти амбулаторного хворого, з описом її змісту, зробленим ЛПЗ; копії протоколу патолого-анатомічного розтину з гістологічним дослідженням, затвердженої завідувачем патолого-анатомічного бюро, головним лікарем чи заступником головного лікаря з медичної частини або з поліклінічного розділу роботи, чи акта судово-медичного та судового гістологічного дослідження, затвердженого начальником обласного бюро (міського, районного відділення) судово-медичної експертизи (якщо вони були проведені); акта про нещасний випадок на виробництві, якщо був нещасний випадок; медико-експертної справи померлого (подається на підставі даних останньої довідки МСЕК про визначення інвалідності та/або відсотків втрати професійної працездатності, яку надають родичі померлого).

У разі відсутності окремих документів, перелічених у пункті 2.4, та неможливості їх поновлення рішення приймаються на підставі наявних документів, що дозволяють винести обґрунтоване експертне рішення щодо причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або наслідками трудового каліцтва.

Тобто питання про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням відноситься до компетенції МСЕК, яка має можливість прийняти рішення з цього питання на підставі наявних документів.

Позивачкою надавалися відповідачу документи, зокрема: копія свідоцтва про смерть чоловіка, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Димитрівського міського управління юстиції у Донецькій області; посмертний епікриз; виписка із амбулаторної карти хворого, завірена ЛКК Димитровської ЦМЛ; акт СМЕ, що відповідає переліку документів, визначеному п. 2.4 Інструкції.

Згідно п. 1 Порядку попереднього розгляду документів померлих потерпілих для направлення на МСЕК, затвердженого наказом управління Виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області №724 від 24.11.2011 року, що наданий відповідачем суду першої інстанції, начальник відділення при отриманні документів померлого для направлення їх на МСЕК щодо розгляду питання можливого встановлення причинного звязку смерті потерпілого з професійним захворюванням доручає спеціалісту з медобслуговування, зокрема, перевірити відповідність документів наказу МОЗ України від 15.11.2005 р. № 606 «Про затвердження Інструкції про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом»; та підготувати висновок щодо направлення документів на МСЕК, який готується не пізніше 3 днів з дати їх надходження.

В свою чергу, згідно п. 3 та п. 10 цього Порядку, робоча група розглядає документи протягом десяти днів з дня їх надходження та приймають рішення щодо надання відділеннями пропозицій по видачі направлення МСЕК більшістю голосів.

З огляду на зазначені норми та обставини справи, питання про достовірність та достатність, наданих позивачкою документів, має вирішити МСЕК.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 595 про «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, як на правову підставу для відмови у наданні направлення на МСЕК, є необґрунтованим, оскільки дія цього нормативного акту не розповсюджуються на спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Димитрові Донецької області відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: