АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/887/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 22-ц/789/837/16 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та її представників ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 03.07.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 міської ради, третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод у приватизації земельних ділянок та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області, третя особа ОСОБА_1, про усунення перешкод у приватизації земельних ділянок. Зазначав, що рішенням ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області від 7 жовтня 2009 року № 1237 йому безоплатно передано у власність земельні ділянки площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,086 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Криничній, 3 у м. Бучачі Тернопільської області, надано дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на ці земельні ділянки. Відповідно до зазначеного рішення було виготовлено технічну документацію, яку передано до ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області на затвердження. Посилаючись на те, що остання безпідставно відмовила в затвердженні цієї документації з підстав наявності спору з ОСОБА_1, яка необґрунтовано відмовляється підписати акт погодження меж спірних земельних ділянок, просив задовольнити позов.

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області, ОСОБА_7 про скасування п. 40 рішення ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області від 7 жовтня 2009 року № 1237 про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства ОСОБА_7 по вул. Криничній, 3 у м. Бучачі Тернопільської області. З урахуванням уточнень, зазначала, що виділені вказаним рішенням ради земельні ділянки є суміжними з її земельною ділянкою по вул. Криничній, 3 у м. Бучачі Тернопільської області. За замовленням ОСОБА_7 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 було виготовлено технічну документацію із землеустрою на зазначені земельні ділянки. Межі вказаних ділянок не відповідають матеріалам технічної інвентаризації земельних ділянок, виготовленим Чортківським бюро технічної інвентаризації, які затверджені рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області від 14 січня 1977 року № 4.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 25 квітня 2014 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що 6 жовтня 2014 р. ОСОБА_7 помер.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2015 року до участі в справі, як правонаступника померлого ОСОБА_7, залучено його дружину ОСОБА_3

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 3 липня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 міську раду Тернопільської області вирішити питання про передачу у власність ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,086 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Криничній, 3 у м. Бучачі Тернопільської області на підставі поданої документації із землеустрою - збірного кадастрового плану, складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8, без погодження меж цієї земельної ділянки з суміжним землекористувачем ОСОБА_1 У позові ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р., ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, відмовити у позові ОСОБА_3, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

ОСОБА_1, в інтересах якої діють представники ОСОБА_2, ОСОБА_9, вказала, що між ОСОБА_7, а після його смерті між ОСОБА_3 та нею, ОСОБА_1, існує спір з приводу користування суміжними земельними ділянками в м.Бучачі по вул. Криничій. Оскаржуваним рішенням ОСОБА_6 міської ради № 1237 від 07.10.2009 р., яким вирішено передати ОСОБА_7 безоплатно у власність земельні ділянки площею 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,086 га. для ведення особистого селянського господарства, порушено її право, оскільки ОСОБА_6 міська рада не врахувала, що за будинком, власником якого є ОСОБА_3, зареєстрована земельна ділянка лише 0,910 га., а не 0,10 га. за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У зв'язку з цим між сторонами виник земельний спір, оскільки ОСОБА_3 для можливості реалізації оскаржуваного рішення ОСОБА_6 міської ради змістила межі земельних ділянок сторін.

З матеріалів справи видно, що ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15.10.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. - скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 міської ради, третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод у приватизації, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради, ОСОБА_7 про визнання частково незаконним рішення ОСОБА_6 міської ради від 07.10.2007 р. № 1237 та про зобов'язання ОСОБА_6 міської ради розглянути на черговому пленарному засідання ОСОБА_6 міської ради питання щодо акту від 23.04.2013 р. про встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_7 і ОСОБА_1 - закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.04.2016 р. касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15.10.2015 року про закриття провадження у справі в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язання вчинити дії скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті вказану ухвалу апеляційного суду від 15.10.2015 р. - залишено без змін.

Отже, в апеляційному порядку переглядається лише рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язання вчинити дії.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. щодо її вимог до ОСОБА_6 міської ради про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_6 міська рада не порушила права позивача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком.

Судом першої інстанції встановлено, що в 2009 р. ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_6 міської ради із заявою про передачу безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого селянського господарства, які знаходились у його користуванні, надання дозволу на виготовлення документації, що підтверджує право власності на землю.

Рішенням ОСОБА_6 міської ради від 7 жовтня 2009 року № 1237 передано ОСОБА_7 у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,086 га, надано дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на ці земельні ділянки.

Відповідно до вказаного рішення ради фізична особа-підприємець ОСОБА_8 виготовив технічну документацію та склав збірний кадастровий план земельних ділянок по вул. Криничній у м. Бучачі Тернопільської області.

Судом першої інстанції також установлено, що міська рада відмовила в затвердженні цієї документації з підстав наявності спору із суміжним землекористувачем ОСОБА_1, яка відмовилася підписати акт погодження меж спірних земельних ділянок.

Переглядаючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в ухвалі від 15.10.2015 р. зазначив, що предметом позовів було рішення індивідуального характеру (рішення ОСОБА_6 міської ради Тернопільської області від 7 жовтня 2009 року № 1237), яким надано дозвіл на приватизацію ОСОБА_7 земельної ділянки та пов'язані з цим рішенням дії (встановлення меж між земельними ділянками ОСОБА_7 і ОСОБА_1В.), яке припинило свою дію в зв'язку зі смертю ОСОБА_7, ним аналогічні права відносно його спадкоємця ОСОБА_3 не вирішувались, тому дійшов висновку про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва і закрив провадження у справі в частині позову ОСОБА_7 та позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7

Суд касаційної інстанції погодився із вказаним висновком.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Під час розгляду справи в апеляційному суді сторони пояснили, що в даний час існує земельний спір між спадкоємцем ОСОБА_7 - ОСОБА_3 та ОСОБА_1, який розглядаються Монастириським районним судом .

Оскаржуване рішення ОСОБА_6 міської ради від 07.10.2009 р. № 1237 зі смертю ОСОБА_7 припинило свою дію, оскільки має індивідуальний характер, тому воно не може порушувати права позивача ОСОБА_1

Отже, суд підставно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради про визнання незаконними і скасування рішення ОСОБА_6 міської ради № 1237 від 07.10.2009 р. Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає правильним висновок про те, що судом не встановлено порушення права ОСОБА_6 міською радою ОСОБА_1

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання про відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради в частині вимог про зобов'язання щодо розгляду на сесії ОСОБА_6 міської ради акту комісії від 23.04.2013 р. про встановлення меж між земельними ділянками сторін.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно п. 3 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Статтею 174 ЦПК України передбачено умови та порядок вирішення питання про відмову позивача від позову.

Як пояснили ОСОБА_3 та її представники, вони не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 про відмову від позову.

Колегія суддів, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який згідно договору про надання правової допомоги від 20.12.2013 р., укладеного з ОСОБА_1, має належні повноваження, врахувавши, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, вважає, що заяву слід задовольнити, прийняти відмову від позову ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. в частині вирішення позову ОСОБА_1 про зобов'язання щодо розгляду ОСОБА_6 міською радою на черговому пленарному засіданні акту комісії від 23.04.2013 р. про встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_7 і ОСОБА_1 скасувати, закрити в цій частині провадження у справі.

Роз'яснити наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 3 ст. 206 ЦПК України, зокрема, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. ст. 307, 308,313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування відхилити.

Рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради про визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_6 міської ради № 1237 від 07.10.2009 р. Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок , яким безоплатно передано у власність земельну ділянку ОСОБА_7 - залишити без змін.

Рішення Монастириського районного суду від 03.07.2015 р. в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 міської ради про зобов'язання щодо розгляду ОСОБА_6 міською радою на черговому пленарному засіданні акту комісії від 23.04.2013 р. про встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_7 і ОСОБА_1 скасувати, закрити в цій частині провадження у справі.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_10