АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-7214 Головуючий у 1-й інстанції - Осаулов А.А.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компарекс Україна" на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компарекс Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Трейдінг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Амара", Товариства з обмеженою відповідальністю "Барта", Товариства з обмеженою відповідальністю "Надлер", Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" про стягнення коштів за договором банківського рахунку та банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а:

ТОВ "Компарекс Україна" пред'явила позов в суд до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер", ПАТ "Банк Національний Кредит", відповідно до якого просила покласти відповідальність за зобов'язаннями ПАТ "Банк Національний Кредит" перед позивачем на ОСОБА_4 (керівника ПАТ "Банк Національний Кредит") на момент визнання банку неплатоспроможним, покласти відповідальність за зобов'язаннями ПАТ "Банк Національний Кредит" перед позивачем на власників істотної участі ПАТ "Банк Національний Кредит", а саме: ОСОБА_3А, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер".

У зв'язку з чим, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер" на користь позивача грошові кошти у сумі 5767673 грн. 33 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Компарекс Україна" в особі директора ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.174-178).

В суд апеляційної інстанції відповідачі не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать завірені штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв'язку зворотні повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с.188-193).

Суд ухвалив розглядати справу у відсутності відповідачів, оскільки відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника позивача, ОСОБА_7, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Між позивачем та ПАТ "Банк Національний Кредит" 5 грудня 2014 року укладено Договір №106829 банківського рахунку (тарифний пакет "Тар.план для юр.осіб в гривні Компромісний варіант 3"), відповідно до умов якого Банк зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок НОМЕР_1, на якому здійснюються операції як в національній, так і в іноземній валюті та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування (п.1.1. Договору, а.с. 59-60).

8 грудня 2014 року між Банком та позивачем укладено Договір №106829-1 на обслуговування банківського рахунку за допомогою Системи "БНК Клієнт-Банк", відповідно до умов якого Банк приймає на себе зобов'язання за допомогою Системи "БНК Клієнт-Банк" через мережу Internet здійснювати віддалене розрахункове (в національній, іноземній валюті) та інформаційне обслуговування по рахунках Клієнта на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов'язується сплачувати вартість послуг Банку згідно з чинними на момент надання послуг Тарифами (п.1.1. Договору, а.с. 61-64).

8 грудня 2014 року між Банком та позивачем було укладено Договір DU1297/2014-1 банківського вкладу (Вклад на вимогу "Вільні кошти"), відповідно до умов якого Банк відкриває Вкладнику Депозитний рахунок 2600.4.106829.002, а Вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти в валюті Гривня, на умовах, визначених цим Договором та Правилами обслуговування строкових вкладних (депозитних) рахунків суб'єктів господарювання та нерезидентів-інвесторів, відкритих в ПАТ "Банк Національні інвестиції" (п. 1.1. Договору, а.с.65-67).

8 червня 2015 рішенням №114 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Національний Кредит" запроваджено тимчасову адміністрацію.

У зв'язку з невиконанням умов вищезазначених договорів, позивач під час дії тимчасової адміністрації звертався до Банку щодо належного виконання зобов'язань (заяви за вих. №228 від 03.08.2015 та вих. №229 від 03.08.2015).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер", є пов'язаними з банком особами, оскільки відповідно до Відомостей про остаточних ключових учасників у структурі власності банку станом на 8 березня 2015 року, ОСОБА_3 є власником істотної участі в банку, ОСОБА_4 на момент надання вказаних відомостей був Головою Правління банку, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер" - контролери (а.с.87-89).

28 серпня 2015 року на підставі постанови Правління НБУ від 28.08.2015р. №563 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №159 про початок процедури ліквідації ПАТ "БанкНаціональний Кредит" та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_8 (а.с.130).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Компарекс Україна" суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що саме з вини ОСОБА_3, ОСОБА_4, ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер", було визнано неплатоспроможним ПАТ "Банк Національний Кредит", а чинним законодавством України не передбачена автоматична відповідальність пов'язаних з банком осіб за зобов'язаннями банку у випадку визнання його неплатоспроможним.

Виходячи із суті позовних вимог та суб'єктного складу сторін у даній справі суд апеляційної інстанції перш за все звертає увагу на наступне.

Під час відкриття провадження у справі районний та апеляційний суди керувалися роз'ясненнями п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" та виходили з того, вимоги за позовом виникли з одного цивільного правопорушення і пов'язані між собою.

Однак, на час ухвалення рішення у справі районний суд не врахував, наступні висновки та правову позицію Верховного Суду України, наведені у постанові від 2 березня 2016 року у справі за №6-224цс16, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, які відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК мають ураховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини другої статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на вся правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Ураховуючи наведені висновки Верховного Суду України, оскільки правовідносини між ТОВ "Компарекс Україна" та ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер", ПАТ "Банк Національний Кредит" відносяться до господарської юрисдикції, районному суду слід було закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, яке відкрите за даними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Оскільки за правилом ч.3 ст.303 ЦПК апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, оскаржуване рішення суду в частині вирішення позовних вимог ТОВ "Компарекс Україна" до ТОВ "Асканія Груп", ТОВ "Асканія-Трейдінг", ТОВ "Амара", ТОВ "Барта", ТОВ "Надлер", ПАТ "Банк Національний Кредит" підлягає скасуванню із закриттям провадження у цій частині з огляду на те, що такі вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

В частині вирішення позовних вимог ТОВ "Компарекс Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при їх вирішенні доведені.

Висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення цієї частини позову відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга директора ТОВ "Компарекс Україна" не містить, в ході апеляційного розгляду представник позивача, ОСОБА_7, також не навів таких обставин.

Доводи апеляційної скарги не стосуються та жодним чином не спростовують висновку районного суду про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між діями пов'язаних з банком осіб - ОСОБА_3 і ОСОБА_4, та визнанням ПАТ "Банк Національний Кредит" неплатоспроможним, внаслідок чого останній позбавлений можливості виконати зобов'язання перед позивачем.

Нових доказів на підтвердження тієї обставини, що саме з вини вищезазначених осіб Банк визнано неплатоспроможним позивачем під час апеляційного розгляду до суду не подано.

Посилання апеляційної скарги на те, що відмовляючи у задоволенні позову районний суд, з посиланням на положення ч.5 ст.52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фактично обмежив право позивача на звернення до суду, є безпідставними та відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України, рішення суду складається з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

Всі мотиви, з яких суд вважав встановленою відсутність правових підстав для задоволення заявленого ТОВ "Компарекс Україна" позову в частині вимог до ОСОБА_3 і ОСОБА_4, нормативно-правові акти, якими керувався суд при ухваленні рішення, повно та послідовно викладені у мотивувальні частині оскаржуваного рішення (а.с.164-167), та підсумовуються висновком суду, що міститься в абзаці першому сторінки шостої мотивувальної частини рішення (а.с.167).

Відповідно до змісту абзацу другого-четвертого сторінки шостої оскаржуваного рішення (а.с.167), на які посилається представник позивача, суд додатково роз'яснив порядок пред'явлення вимог до банківської установи, у якій запроваджено ліквідаційну процедуру у розрізі підстав та предмету спору даної конкретній справі.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного рішення апеляційна скарга представника позивача не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при вирішенні позовних вимог ТОВ "Компарекс Україна" до ОСОБА_3 іОСОБА_4 судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення у цій частині немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 310, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компарекс Україна" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компарекс Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "Асканія-Трейдінг", Товариства з обмеженою відповідальністю "Амара", Товариства з обмеженою відповідальністю "Барта", Товариства з обмеженою відповідальністю "Надлер", Публічного акціонерного товариства "Банк Національний Кредит" скасувати, провадження у справі в цій частині закрити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компарекс Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома