Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4899/16-ц
Провадження № 2/644/2002/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

при секретарі Ілові А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру за ОСОБА_2, ОСОБА_3, як набувачів майна у спільній сумісній власності та визнання права власності в порядку спадкування після їх смерті, 3-я особа ЖК «Станок», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 09.06.2016 року до суду подано відповідний позов, в обґрунтування позову зазначено, що вона є спадкоємицею за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 13.08.2012 року та матері ОСОБА_3, що померла 03.10.2015 року. До спадкової маси після смерті батьків входить квартира АДРЕСА_1 (колишній проспект Косіора) у місті Харкові, яка належала померлому ОСОБА_2, як члену ЖБК «СТАНОК» та балансова вартість якої виплачена повністю. Але за життя її батько, а потім й мати, не зареєстрували своє право власності в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на житло. Документ, що підтверджує право власності на квартиру відсутній та право власності на квартиру не зареєстровано. Спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_2 були вона та її мати ОСОБА_3. Спадкова справа після його смерті не відкривалась, заяв про відмову від спадщини не подавалось, вона та її мати проживали та були зареєстровані в квартирі, тобто фактично спадщину прийняли. Вважала, що оскільки квартира придбана в період шлюбу, то вона є спільною сумісною власністю подружжя та батькам належало за життя по 1/2 частині квартири. Після смерті матері ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги, вона звернулась до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не було надано правовстановлюючі документи на квартиру. Оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав була змушена звернутись до суду. Просила суд визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишній проспект Косіора) в м.Харкові, як набувачем майна у спільній сумісній власності подружжя. Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишній проспект Косіора) в м.Харкові, як набувачем майна у спільній сумісній власності подружжя. Визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишній проспект Косіора) в м.Харкові, в порядку спадкування за законом після смерті її батьків - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 13.08.2012 року, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла, 03.10.2015 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити (а.с.33).

Представник відповідача ОСОБА_4 надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника та ухвалення законного, обґрунтованого рішення, яке не порушує прав третіх осіб.

Представник 3-ї особи ЖК «Станок» ОСОБА_5 подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти позву не заперечував (а.с.32).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою квартира ІНФОРМАЦІЯ_3 з 09.08.2002 року, що підтверджується копією її паспорту (а.с.5). Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками позивача є ОСОБА_2, ОСОБА_3, актовий запис №246 від 01.03.1986 року (а.с.7).

Батьки позивача перебували в шлюбі, що був зареєстрований 30.08.1975 року Орджонікідзевським відділом РАЦС м.Харкова, актовий запис №717, що підтверджується копію свідоцтва про укладання шлюбу (а.с.8).

13.08.2012 року батько позивача ОСОБА_2 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, що видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №10768 від 14.08.2012 року (а.с.9). 03.10.2015 року мати позивача ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, що видана Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №14605 від 03.10.2015 року (а.с.10).

Позивач зверталась до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.12), але відповідно до постанови від 28.04.2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документ, щ підтверджує право власності відсутній на вказану квартиру, право власності у встановленому законом порядку КП « Харківське міське БТІ» не зареєстровано, також відсутні реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.14), рекомендовано звернутись до суду (а.с.11).

З повідомлення КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1900487 від 15.03.2016 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 не зареєстровано (а.с.13).

З довідки ЖК «Станок» від 20.04.2016 року за №38 вбачається, що ОСОБА_2 був членом ЖБК «Станок» в м.Харкові по проспекту Косіора (нинішній проспект Олександрівський) будинок 105. Балансова вартість займаної квартири №17 виплачена повністю в сумі 2137 руб.15 коп. (а.с.15).

Згідно до вимог ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно до вимог ст. ст. 60, 63 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, і вони мають рівні права на володіння, користування та розпорядження цим майном.

Тому суд вважає встановленим, що право власності на квартиру набули в рівних частках - по 1/2 батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, нині померлі. Після їх смерті відкрилась спадщина на вказану квартиру.

З довідки ЖК «Станок» від 28.03.2016 року за №22 вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований та постійно мешкав за адресою м.Харків проспект Олександрівський (проспект Косіора) АДРЕСА_4 з 25.01.1980 року, разом з ним по день смерті 13.08.2012 року були зареєстровані дружина ОСОБА_3, донька ОСОБА_1, онук ОСОБА_6 (а.с.16).

Судом встановлено, що позивач та її мати, на момент смерті ОСОБА_2, були зареєстровані в спірній квартирі в якій проживали разом з спадкодавцем.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом шести місяців вони не заявили про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_2 право на спадщину, у вигляді 1/2 частини квартири, як спадкоємці першої черги, отримали ОСОБА_3 дружина померлого, та позивач ОСОБА_1, донька померлого, які фактично прийняли спадщину, були зареєстровані та проживали в вказаній квартирі.

Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, згідно до вимог ст. 1261 ЦК України, набули права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку вказаної квартири в рівних частках, тобто частки спадкоємців після смерті ОСОБА_2 в праві власності на квартиру склали по 1/4 частці за кожною. Тому вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

З довідки ЖК «Станок» від 28.03.2016 року за №21 вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно мешкала за адресою м.Харків проспект Олександрівський (проспект Косіора) АДРЕСА_4 з 03.11.1976 року, разом з нею по день смерті 03.10.2015 року були зареєстровані донька ОСОБА_1, онук ОСОБА_6 (а.с.17).

З довідки ЖК «Станок» від 16.05.2016 року за №47 вбачається, що за адресою м.Харків проспект Олександрівський (проспект Косіора) АДРЕСА_4 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.21).

За запитами суду було витребувано інформацію з 4 Харківської державної нотаріальної контори та як вбачається з відповіді від 13.07.2016 року за №3605/01-16 після смерті ОСОБА_2, що помер 13.08.2012 року, із заявами про прийняття спадщини до нотконтори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину нікому не видавалось. Після смерті ОСОБА_3, що померла 03.10.2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулась донька ОСОБА_1 (а.с.40).

Тобто, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем за законом першої черги є її донька позивач у справі ОСОБА_1, вона зареєстрована та проживає у вказаній квартирі, подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, її вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері підлягають задоволенню.

В ході розгляду справи встановлено, що подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули права власності по 1/2 частці квартири на праві спільної сумісної власності, але право власності у встановленому законом порядку не зареєстрували. Після смерті ОСОБА_7 його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 успадкували по 1/4 частині квартири. Після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_1 успадкувала 1/2 частку квартири у праві спільної сумісної власності, та 1/4 частку отриману її матірю в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2. Тобто, фактично позивач у справі є єдиним спадкоємцем цілої квартири після смерті своїх батьків, та оскільки за життя батьками право власності не реєструвалось, не здійснила заходів щодо реєстрації права власності й після смерті чоловіка ОСОБА_3, то позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування. Суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання за нею права власності на цілу квартиру після смерті батьків.

Вимоги позову в частині визнання права власності за померлими особами задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В ході розгляду справи не встановлено фактів звернення до суду за життя ОСОБА_2, ОСОБА_3, тому оскільки таких вимог перед судом за життя не заявлялось, суд позбавлений можливості визнавати право власності за померлими особами. Факт набуття права власності батьками позивачки встановлений в ході розгляду справи та підтверджений дослідженими судом доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Керуючись ст.ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 60, 63 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 (раніше проспект Косіора) в м.Харкові, в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 13.08.2012 року, та її матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла, 03.10.2015 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 04.10.2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачi апеляцiйной скарги.

Головуючий : суддя Бугера О.В.