Справа № 314/3844/15-ц
Провадження № 2/314/65/2016
Повне рішення суду, складено 18 квітня 2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Вільнянськ 13 квітня 2016 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Петромихайлівське", треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсними наказу та свідоцтва про право власності на житло, скасування державної реєстрації права власності, та позовом ОСОБА_4 до ПАТ "Петромихайлівське", ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, про визнання недійсними наказу, свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Петромихайлівське", в якому вимагає визнати недійсним наказ № 9 від 11.07.1997 року про видачу ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на квартиру № 11 у житловому будинку № 69 по вул.Леніна в с.Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області, визнати недійсним свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, видане ОСОБА_5 27.07.1997 року, та скасувати державну реєстрацію права власності цієї квартири за ОСОБА_5

Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, вона в період часу з 1996 року по 2011 рік проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю; 02.04.1995 року у них народилася донька ОСОБА_3 Як вказала позивачка, в липні 1996 року вона переїхала разом з ОСОБА_5 до спірної квартири, разом робила з ним ремонт, а 12.02.1997 року зареєструвалася у цій квартирі. Наприкінці 2012 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю; ці вимоги були задоволені частково, рішенням суду від 27.11.2012 року був встановлений факт проживання однією сім'єю із ОСОБА_5 з 26.01.1999 року по 2011 рік, оскільки з'ясувалося, що до 26.01.1999 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Під час судового розгляду вказаної справи позивачка дізналася про приватизацію ОСОБА_5 спірної квартири. 30.05.2014 року ОСОБА_5 помер, його єдиним спадкоємцем стала ОСОБА_2, яка, таким чином, стала претендувати на отримання у власність всієї квартири в цілому. Позивачка вважає, що приватизація квартири виключно ОСОБА_5 була проведена з порушенням положень Закону України "про приватизацію державного житлового фонду". оскільки була проведена без її участі як члена сім'ї наймача, з яким вона на момент приватизації проживала однією сім'єю. Враховуючи ці обставини, позивачка й звернулася до суду із зазначеними вимогами.

Третя особа у справі ОСОБА_3 звернулася до суду з позовними вимогами до ПАТ "Петромихайлівське" та ОСОБА_2, згідно яких також вимагає визнати недійсним наказ № 9 від 11.07.1997 року про видачу ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на спірну квартиру, визнати недійсним свідоцтво про право власності на неї від 27.07.1997 року, скасувати державну реєстрацію права власності цієї квартири за ОСОБА_5, і, крім того, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.12.2014 року на квартиру, що було видано відповідачці ОСОБА_2 У своїй позовній заяві третя особа ОСОБА_3, підтримуючи обставини, викладені у позовній заяві ОСОБА_1, вказує, що вона як донька ОСОБА_5 та як член його сім'ї мала право прийняти участь у приватизації спірної квартири, але цю приватизацію ОСОБА_5 здійснив одноосібно, порушивши її майнові права.

Під час судового розгляду позивачка ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовних заявах, наполягаючи, що вони на момент приватизації квартири були членами сім'ї ОСОБА_5, були зареєстровані у спірній квартирі, а тому мали право на участь у приватизації.

Представник відповідача ПАТ "Петромихайлівське" ОСОБА_7 позов не визнав, пояснив суду, що приватизація квартири та видача ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на неї були здійснені на законних підставах.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 позов також не визнали, пояснили суду, що до 26.01.1999 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, а тому позивачка не могла вважатися на момент приватизації квартири у 1997 році членом сім'ї наймача. Щодо вимог третьої особи відповідачка та її представник звернули увагу, що ОСОБА_5 встановив своє батьківство відносно ОСОБА_3 лише у 2001 році, тобто вже після приватизації, а тому ОСОБА_3 також не мала підстав приймати у ній участь. Що ж стосується вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відповідачка та її представник просять врахувати, що спадщина була оформлена на підставі заповіту самого ОСОБА_5 Та обставина, що позивачка та третя особа були зареєстровані у квартирі, не розглядається законом як надання їм права на участь у приватизації.

Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши надані йому докази, не знаходить підстав як для задоволення позову ОСОБА_1, так і для задоволення позову ОСОБА_3

Так, з поданого суду свідоцтва про право власності на житло (а.с.4) вбачається, що спірна квартира АДРЕСА_1 була приватизована ОСОБА_5 у липні 1997 року. Сам ОСОБА_5 помер 30.05.2014 року (а.с.10).

Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч.2 ст.8 того ж Закону, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

Відповідно до ч.2 ст.64 Житлового Кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Зі змісту рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.11.2012 року (а.с.5-6) вбачається, що ОСОБА_1 у вересні 2012 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_5, в якому вимагала встановити факт проживання з ним однією сім'єю в період з 1995 року до липня 2011 року; але під час судового розгляду було встановлено, що до 26.01.1999 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою; у зв'язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, був встановлений факт спільного проживання її та ОСОБА_5 з 26.01.1999 року по 2011 рік.

Таким чином, на момент приватизації спірної квартири (липень 1997 року) позивачка ОСОБА_1 не могла вважатися членом сім'ї наймача ОСОБА_5, у зв'язку із наявністю у нього дружини, з якою він перебував у зареєстрованому шлюбі, а тому позивачка не мала права прийняти участь у приватизації квартири згідно положень ч.2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Що стосується вимог третьої особи ОСОБА_3, то, як вбачається з пояснень її та позивачки, а також відповідного свідоцтва про народження (а.с.11), ОСОБА_5 встановив своє батьківство відносно ОСОБА_3 у червні 2001 року, тобто вже після приватизації спірної квартири; таким чином, на момент приватизації третя особа ОСОБА_3 також не могла розглядатися як член сім'ї наймача, і. відповідно, також не мала права прийняти участь у приватизації квартири згідно положень ч.2 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". Діюче законодавство України не передбачає можливості скасування чи зміни рішення про приватизацію та/або правовстановлюючих документів на житло у випадках, коли факт родинних відносин між колишнім наймачем та іншими особами встановлюється вже після такої приватизації.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "Петромихайлівське", треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання недійсними наказу та свідоцтва про право власності на житло, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ "Петромихайлівське", ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1, про визнання недійсними наказу, свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

13.04.2016 року

18.04.2016