АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4381/16 Справа № 204/5841/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черкез Д. Л. Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 р. позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 88.985 грн та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 4.541,89 грн., а всього 93.526,89 грн. 89 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що 04 червня 2013 р. ОСОБА_3 передала грошові кошти у розмірі 3.000 євро ОСОБА_2, який в свою чергу зобов`язався повернути грошові кошти у розмірі 3.700 євро в строк до 15 грудня 2013 р., що підтверджується розпискою, складеною ОСОБА_2 від 04.06.203 р. (а. с. 9).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що відповідач не виконав взятих зобов'язань, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми позики у розмірі 89.000,17 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 88.985 грн., з розрахунку 3.700 х 24,05 = 88.985 грн. (офіційний курс НБУ за 1 євро на день звернення з позовом до суду 28.08.2015 р.).

Судом також правильно задоволено позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 4.542,66 грн.,

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують. Що стосується посилань ОСОБА_2 про те, що він не отримував грошей від позивачки, то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки відповідачем не спростовано цей доказ і він визнав, що підписував зазначену розписку. розписку.

в судовому засіданні був оглянутий оригінал розписки, яку підписав сам ОСОБА_2

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

Н.Є.Посунся