У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2016 Справа №607/6872/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунцьо С.В.

при секретарі с/з ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, про примусове входження до житла особи, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 звернувся з поданням до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про примусове входження до квартири №133, що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. 15 квітня, та яка арештована в ході виконання виконавчого листа виданого Тернопільським судом в справі №2-925/2004 від 01.03.2004 року.

Зокрема у поданні державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зазначив, що на виконанні у Тернопільському міському відділі Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №30133368 від 22.03.2004 з примусового виконання виконавчого листа № 2-925 від 04.03.2004 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та Володимира ІНФОРМАЦІЯ_2 у в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 29.01.2004 року і до досягнення дітьми повноліття.

В порядку ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 24.03.2004 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження.

Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 21.12.2012 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої надіслано в реєструючи установи до виконання, сторонам виконавчого провадження до відома.

Керуючись ст. 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження» 01.03.2016 державним виконавцем направлено запит в ТОДПІ з метою встановлення наявності у боржника відкритих рахунків у банківських установах, та отримання джерел доходів.

02.03.2016 року отримано повідомлення ТОДПІ про відсутність відкритих рахунків у боржника.

Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_3 становить 9215,45 грн.

04.04.2016 за вихідним № 7822 на адресу ОСОБА_3 надіслана вимога в якій зазначалось, що згідно наявної інформації у виконавчомупроваджені ОСОБА_3 має борг за 3 місяці 2016 року який становить 5538,39 грн. Боржнику було запропоновано сплатити борг добровільно. У випадку ненадання підтверджуючих документів про сплату у строк та керуючись ст. 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» призначається примусове виконання судового рішення, що відбудеться 11:30 год. 11.04.2016 за адресою: м. Тернопіль вул. 15 Квітня, 23/133.

11.04.2016 був здійснений вихід державного виконавця за адресою м. Тернопіль вул. 15 Квітня, 23/133 для перевірки майнового стану боржника, однак перевірити майновий стан боржника виявилось неможливим оскільки вхідні двері ніхто не відкрив, про що був складений акт державного виконавця.

13.05.2016 був здійснений вихід державного виконавця за адресою м. Тернопіль вул. 15 Квітня, 23/133 для перевірки майнового стану боржника, однак перевірити майновий стан боржника виявилось неможливим оскільки вхідні двері ніхто не відкрив, про що був складений акт державного виконавця.

13.05.2016 боржнику була направлена вимога якою зобов'язують ОСОБА_3 з'явитись до державного виконавця 16.05.2016, о 10:00 год. Однак на вказане число боржник не з'явився.

17.06.2016 був здійснений вихід державного виконавця за адресою м. Тернопіль вул. 15 Квітня, 23/133 для перевірки майнового стану боржника, однак перевірити майновий стан боржника виявилось неможливим оскільки вхідні двері ніхто не відкрив, про що був складений акт державного виконавця.

17.05.2016 боржнику була направлена вимога якою зобов'язують ОСОБА_3 з'явитись до державного виконавця 21.06.2016, о 10:00 год. Однак на вказане число боржник не з'явився.

Рішення суду на сьогоднішній день не виконується в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 чинить перешкоди до входження в квартиру АДРЕСА_1 державним виконавцем для обстеження майнового стану з метою виконання рішення суду.

У судовому засіданні державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 подання підтримав та просить його задовольнити з підстав наведених у поданні.

Відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що подання державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Положення даної норми ЦПК України спрямовані на реалізацію права особи, передбаченого ст.30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла і не допускається проникнення до нього чи до іншого володіння особи та проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння. Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно ст. 19 вищевказаного Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону. Постанову про відкриття виконавчого провадження державний виконавець відповідно до ч.1 ст.31 ЗУ «Про виконавче провадження» надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за дресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається із матеріалів доданих до справи не надано постанову про відкриття виконавчого провадження, а відтак відсутні відомості про те, чи була винесена така постанова, та чи боржнику вона надсилалася, як того вимагає Закон.

Окрім цього державним виконавцем до матеріалів справи не надано доказів, з яких суд міг би вбачати необхідність примусового входження до місця проживання боржника, та не надано доказів які б підтверджували те, що боржник перешкоджає вільному доступу до вищевказаної квартири.

Як зазначено у клопотанні на неодноразові виходи державного виконавця за адресою вул. 15 квітня/, 23 м. Тернопіль, зокрема 11.04.2016 року, 13.05.2016 року, 17.06.2016 року, доступу державному виконавцю до квартири не було надано, оскільки вхідні двері ніхто не відкрив, про що були складені акти державного виконавця. Так, як вбачається з наданих виконавцем актів, складених за результатами відвідування вищевказаної адреси, факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні не виявлено, а відтак твердження виконавця про те, що боржник не надає державному виконавцю доступ до даної квартири суд вважає необґрунтованим.

Окрім цього у вищевказаних актах не вказаний час виходу державного виконавця за адресою боржника, що не виключає здійснення такого виходу в робочий час, і може бути причиною відсутності боржника у вказаній квартирі. Також у актах відсутні поняті, що суперечить нормам ЗУ «Про виконавче провадження», який чітко передбачає, що присутність понятих є обов'язковим під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Крім того у матеріалах доданих до подання відсутні належні відомості про те, що сторона виконавчого провадження, боржник, повідомлявся про здійснення виконавчих дій, а саме виходу державного виконавця за місцем його проживання. Також державним виконавцем суду не надано копій повісток, що унеможливлює суд переконатися в тому чи були надіслані виклики та чи були вони отримані боржником, при матеріалах міститься лише копія конверту, із якої не зрозуміло, що саме було надіслано у даному конверті, та для кого був призначений даний лист.

Також суду не надані достатні відомості про кількість фактично проживаючих осіб у квартирі за адресою вул. 15 квітня, 23/133, оскільки як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/4 частини вказаної квартири належить боржнику ОСОБА_3, однак не зрозуміло на якому праві належить останньому вказана частина квартири, що в даному випадку породжує питання, чи не будуть порушені права власника житла в разі належності квартири іншій особі. Крім того стороною виконавчого провадження не вказано достовірних даних про наявність майна у вказаній квартирі, до якого необхідно здійснити примусове проникнення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про примусове проникнення до житла особи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст.ст. 209, 210, 223, 376, 377, 294 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2, про примусове входження до житла особи відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя Кунцьо С.В.