Справа № 653/2894/16-ц
Провадження № 2/653/909/16
РІШЕННЯ

іменем України

"15" листопада 2016 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Венглєвської Н.Б.,.

секретаря Мустафаєва Ф.А.,

представника третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Партизанської селищної ради - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матірю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2. звернулася до суду з позовом в якому вказує, що в період з 26 серпня 2006 року по 30 травня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. За час спільного життя у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем. В подальшому 2014 року сторони досягли примирення та стали проживати разом, однак відповідач у звязку із зловживанням алкогольних напоїв, що мало систематичний характер, вчиняв насильство відносно позивача та сторони знову почали проживати окремо. Як вказує позивач неповнолітній син також залишився проживати разом з нею та знаходився на повному її утриманні. Оскільки відповідач належним чином не забезпечує дотримання батьківських обовязків відносно виховання та утримання сина, має значні борги, зловживає спиртними напоями просить суд визначити місцем проживання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5, місце свого проживання, оскільки вважає, що зможе краще забезпечити останньому належні умови проживання.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги за підставами, вказаними у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи без самостійних вимог органу опіки та піклування Партизанської селищної ради - ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримав повністю та зазначив, що згідно з актом обстеження умов проживання дитини в сімї позивача, остання створила належні умови для проживання дитини.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені слідуючі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 26 серпня 2006 року по 30 травня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №010373 та рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 30.05.2013 року №653/57/13-ц. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серії 1-КГ №044471 за час спільного життя сторін 22.03.2007 року у них народився син ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено поясненнями сторін з серпня 2016 року стосунки між сторонами погіршилися та починаючи з вказаної дати вони проживають окремо.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, має стабільний самостійний доход, забезпечена придатним для нормального виховання та розвитку дитини житлом, має постійне місце роботи, який дозволяє приділяти достатньо уваги вихованню дитини.

При цьому як вбачається з пояснень сторін, добровільного вирішення спору з приводу визначення місця проживання дитини між ним не досягнуто та час від часу між сторонами виникає питання з приводу проживання малолітньої дитини, що в свою чергу негативно впливає на її розвиток.

Станом на теперішній час малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матірю та знаходиться на повному забезпеченні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні сина та від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється.

Судом при розгляді вказаної справи також береться до уваги той факт, що позивач проживає у житловому будинку з усіма зручностями та належними умовами проживання, має постійний заробіток, оскільки працює та має позитивну характеристику, як за місцем роботи так і за місцем проживання, спиртними напоями не зловживає.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача, щодо визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.141,150,151,160,161 СК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215,217,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити .

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_2, 01.01ю1980 року народження.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 понесені судові витрати в сумі 551/пятсот пятдесят одна/ гривня 20 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Рішення набрало чинності ___________ 2016 року

Суддя : Н.Б. Венглєвська