ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7719/15-ц
Провадження № 2/362/462/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого -судді Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22 листопада 2002 року є її двоюрідною сестрою, дочкою ОСОБА_4, рідної сестри її матері ОСОБА_5. ОСОБА_3Д являлася інвалідом першої групи з дитинства і потребувала постійного догляду за нею, проживала в нашій сімі та ми з мамою доглядали за нею до її смерті. 09 жовтня 2015 року Гребінківською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на підставі наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_3 Проте являючись зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лосятин Васильківського району продовжувала відкрито і безпреревно та очевидно для сусідів так і для Лосятинської сільської ради , без жодних перешкод з іхнього боку проживати в спірному будинку, що підтверджується паспортом де зазначено місце реєстрації, довідкою з управління Пенсійного фонду у м. Василькові та Васильківському районі та довідкою виконкому Лосятинської сільської ради.Тому є підстави вважати, що вона добросовісно заволоділа спадковим майном та на протязі тринадцяти років продовжує відкрито та безпрерівно ним володіти.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача просив справу розглядати за його відсутності, заперечень проти позову не має.

Третя особа ОСОБА_2В в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлялася, причини неявки суду не відомі, в судовому засіданні яке відбулося 30.03.2016 року не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, належним чином повідомлялася, причини неявки суду не відомі,

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно дубліката свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 20.08.1990 року житловий будинок № 53 в с. Лосятин Васильківського району належить ОСОБА_3 . (а.с.4)

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БК № 403569 ОСОБА_3 померла 22 листопада 2002 року (а.с.9)

Згідно довідки № 34 від 14 квітня 2008 року Лосятинської сільської ради Васильківського району ОСОБА_1 прописана та мешкає по вулиці Набережній, 40 в с. Лосятин з 21.11.2001 року. В даному будинку мешкала ОСОБА_3 яка доводиться ОСОБА_1І двоюрідною сестрою. ОСОБА_1І проживала за вищевказаним адресом. Проживає і на цей час, робить поточний ремонт, обробляє частину огороду (а.с.10)

Згідно довідки № 1023 від 17 листопада 2015 року Лосятинської сільської ради Васильківського району ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в житловому будинку, який належав померлій на підставі права власності в с. Лосятин Васильківського району (а. с. 11)

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13)

Згідно довідки УПФУ у м. Василькові та Васильківському районі ОСОБА_1 від 09 листопада 2015 року ОСОБА_1 яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на 1 утриманця та в листопаді 2015 року отримала 1174 грн (а.с.18)

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2015 року № 910/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне після смерті ОСОБА_3 оскільки відсутні докази родинних відносин між ОСОБА_6 та померлою ОСОБА_3 (а.с.27)

Згідно листа Гребінківської державної нотаріальної контори від 24.06.2016 року № 153/01-16 спадкова справа щодо майна померлої 22.11.2002 року ОСОБА_3 станом на 24 лютого 2016 року не заводилась (а.с.54)

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року, при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, для набуття права власності на нерухоме майно, перебігу строку набувальної давності не достатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперевності і тривалості свого володіння. Набувальна давність застосовується до випадків безтитульного володіння чужим майном.

Додатково у пункті 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказано, що правила статті 344 Цивільного кодексу Українипро набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

До правовідносин, які виникли після смерті ОСОБА_3, щодо спадкування належного їй житлового будинку № 40 по вулиці Набережній в с. Лосятин Васильківського району підлягає застосуванню ЦК УРСР в редакції 1963 року, оскільки даний факт мав місце в період дії Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини 1 статті 555 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкове майно по праву спадкування переходить до держави у разі, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні по закону, ні по заповіту; якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщину.

Також, суд бере до уваги, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковий майном (фактичне прийняття спадщини). Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК УРСР було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави. На що також, було звернуто увагу Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Враховуючи, що держава не вправі відмовитися від прийняття спадщини, то спадкове майно вважається прийнятим державою.

Наведене свідчить, що у даному випадку відсутня така складова умова набуття права власності за набувальною давністю, як добросовісне заволодіння чужим майном

При заволодінні житловим будинком № 40 по вулиці Набережній в с. Лосятин Васильківського району який належав на праві власності ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 знала, що у неї відсутні правові підстави для набуття права власності на спірний житловий будинок за набувальною давністю, оскільки право власності на спірний будинок після смерті ОСОБА_3 перейшло за правом спадкоємства до держави а отже підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лосятинської сільської ради Васильківського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: