УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Висоцької В.С., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, у якому просило суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором від 12 травня 2008 року у загальному розмірі 30 685,85 доларів США, пеню у розмірі 26 269 грн 57 коп., а також понесені у справі судові витрати в розмірі, по 1 827 грн, з кожного.

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтувало тим, що 12 травня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_4 кредит у сумі 40 тис. доларів США до 12 травня 2023 року під 14 % річних.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_5 згідно договору поруки від 12 травня 2008 року.

У зв'язку з неналежним виконанням кредитних зобов'язань, станом на 01 липня 2015 року, існує кредитна заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачами не погашена, що і призвело до звернення банку до суду з даним позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по договору про надання споживчого кредиту від 12 травня 2008 року в розмірі 30 685,85 доларів США, та пеню у розмірі 26 269 грн 57 коп., а також стягнуто по 1 827 грн сплаченого позивачем судового збору, з кожного відповідача.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального і матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту в сумі 40 тис. доларів США, що дорівнює еквіваленту 202 тис. грн за курсом НБУ на день укладання договору, під 14 % річних. Позичальник зобов'язалася повернути кредит не пізніше 12 травня 2023 року, а у разі порушення зобов'язань, сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу.

Станом на 01 липня 2015 року заборгованість ОСОБА_4 по кредиту становить: по кредиту та процентам - 30 685,85 доларів США; пеня - 26 269 грн 57 коп. (а. с. 38-49 ), що доведено позивачем і не спростовано відповідачами.

12 травня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_4 усіх її зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 12 травня 2008 року. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

ПАТ «УкрСиббанк» 19 березня 2015 року на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було направлено вимоги про погашення простроченого зобов'язання (а. с. 31-34), однак вимоги ПАТ «УкрСиббанк» залишилися не виконаними відповідачами.

З врахуванням таких встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст. ст. 525, 526, 553, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів апеляційного суду погодилася з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення даного позову, і такі висновки судів ґрунтуються на зібраних у справі доказах та нормах матеріального права.

У зв'язку з наведеним та, керуючись ст. ст. 332, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

В.С.Висоцька

І.М. Фаловська