Справа № 569/1458/16-ц
У Х В А Л А

"23" лютого 2016 р.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Бучко Т.М.

розглянувши в місті Рівне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 59,0 кв.м.

22 лютого 2016 року позивачем було подано до суду заяву про зміну предмета позову, в якій позивач просить стягнути з відповідача 482224,70 грн., сплачених за попереднім договором, який було укладено між ТзОВ «С.І.С.» та ОСОБА_1

Одночасно із заявою про зміну предмета позову позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, реєстраційний номер 1, що знаходиться в м.Рівне по вул.Струтинської, 2в, в межах розміру позовних вимог та заборонити будь-кому вчиняти реєстрацію, перереєстрацію права власності щодо вказаного майна.

В обгрунтування заяви покликається на те, що подав заяву про перегляд судового рішення, на підставі якого проводиться примусове стягнення з нього заборгованості на користь банку, для недопущення порушень його прав та законних інтересів і забезпечення можливості в подальшому виконати судове рішення у справі. ч не виконав взятих на себе зобов'язань, на письмове звернення щодо належного виконання не відповів, причини невиконання не повідомив. Не отримання відповідачем звернень до нього дає позивачу підстави вважати, що відповідач зможе вжити заходів до приховування майна та грошових коштів з метою невиконання надалі рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено жодних доказів щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання можливого рішення суду про стягнення грошових коштів, не долучено копій письмових звернень до відповідача та доказів їх отримання.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову відсутня інформація про вартість майна, на яке просить накласти арешт позивач, для перевірки співмірності із заявленими позовними вимогами.

За таких обставин, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :