Провадження №2/200/2768/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року Бабушкінськийрайонний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 15 620 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що з 07.11.2012 року ОСОБА_2 обіймала посаду касира-операціоніста Південного відділення м.Дніпропетровська ПАТ «Банк Кредит Дніпро». 22 квітня 2015 року ОСОБА_2 була звільнена за власним бажанням.

Відповідно до от. 135-1 КЗпП України та Постанови від 28.12.1977 р. № 447/24 Державного комітету ради міністрів СРСР по праці й соціальним питанням «Про затвердження переліку посад і робіт, що заміщаються або виконуваних працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпустки), перевезення або застосування в процесі проведення, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність», посада касиру Банку відноситься до переліку посад з якими підприємством обов'язково укладається Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, адже зазначена посада передбачає виконання роботи, безпосередньо зв'язаною із зберіганням, продажем (відпуском), застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей. Так, з відповідачем було укладено Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 147/2014.

Відповідно до п.1 зазначеного Договору, відповідач взяла на себе зобов'язання нести повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей.

15.01.2015 року у Південне відділення м. Дніпропетровська із заявою про отримання грошового переказу на суму 20 000 рублів Російської Федерації, звернулася ОСОБА_3.

Відповідач, виконуючи свої трудові обов'язки, на підставі видаткового касового документу № 38-7 не звірила суму, яка належить видачі, у заяві клієнта з сумою для видачі у видатковому касовому документі та замість 20 000 рублів Російської Федерації видала громадянці ОСОБА_3 20 000 українських гривень, в результаті чого у касі виникла недостача коштів у розмірі 15 620 грн., чим грубо порушила низку наступних положенні посадової інструкції, зокрема:

П. 1.7 Касир-операціоніст несе повну матеріальну відповідальність за ввірені йому майно, товарні та грошові цінності;

П. 4.1.4 Касир-операціоніст несе відповідальність за неправильність оформлення документів прийому/видачі коштів з рахунків клієнтів, згідно чинного законодавства; П. 4.1.5 Касир-операціоніст несе відповідальність за неналежне збереження грошових коштів, цінностей та касових документів;

П. 4.1.16 Касир-операціоніст несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, передбачених цією посадовою інструкцією;

П. 4.1.18 Касир-операціоніст несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди, у межах, визначених чинним трудовим, цивільним законодавством України.

15 січня 2015 року підчас зведення каси начальником Південного відділення ОСОБА_4, спеціалістом з обслуговування клієнтів ОСОБА_5, касиром-операціоністом ОСОБА_6 було складено акт про недостачу в касі суми у розмірі 15 620 грн.

Комісією було проведено службове розслідування за фактом недостачі коштів у сумі 15620 грн. у відділенні Південне Дніпропетровського роздрібного регіонального центру, у результаті чого було складено акт службового розслідування від 18.05.2015 р. № 12- 1/3-64-15.

Таким чином, відповідачем було заподіяно ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» шкоду, внаслідок порушення покладених на неї трудових обов'язків.

Відшкодувати заподіяну шкоду у добровільному порядку Відповідач відмовилась.

Згідно з ч.1 ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Як зазначається у ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_2 банку заподіяна пряма дійсна шкода у вигляді втрати майна у розмірі 15 620 грн.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практиків справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №114 від 29.12. 1992 року, під прямою дійсної шкодою слід розуміти, зокрема, втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації понести затрати на відновлення, придбання майна, чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові та у письмових поясненнях. Зазначила, що відповідач визнає факт помилкової видачі клієнту Банка замість 20 000 рублів РФ, 20 000 українських гривень, надана нею до заперечень копія заяви на видачу готівки № 41-7 від 15.01.2015 р., де вірно зазначений еквівалент суми для видачі у 4 773, 60 грн., не має будь-якої юридичної сили, адже підписана лише ОСОБА_2 та не проведена у спірній операції. По факту існування незаконного документу, сформованого у програмному забезпеченні позивача колишнім співробітником ОСОБА_2 службою безпеки була проведена службова перевірка та виявлено, що копію зазначеного документу відповідач таємно вилучила, знаходячись у касовому вузлі для уникнення відповідальності за вчинення порушення, яке призвело до збитків Банку. Відповідно до п.4.3.3. Положення «Про ведення касових операцій в ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», затвердженого Правлінням ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» згідно Протоколу №46 від 26.12.2011 року касовий працівник, який одержав касовий документ (заяву на видачу готівки, видатковий касовий ордер) для виконання, перевіряє: у разі отримання Клієнтом готівки за грошовим переказом-тотожність суми та валюти в касовому документі сумі та валюті, вказаній у заяві Клієнта на видачу з відповідної платіжної системи (бланк заповнюється клієнтом від руки). Після перевірки зазначених даних та інформації касовий працівник видає отримувачу готівку та касовий документ з підписом касира, датою сплати та печаткою з номером каси. Враховуючи, що Відповідач ознайомилась та підписала посадову інструкцію, де чітко зазначено, що вона при виконанні своїх трудових обов'язків зобов'язана керуватися зазначеним Положенням, не виконавши п. 4.3.3. Положення, Відповідач своїми діями нанесла шкоду банку у вигляді збитків. Відповідач є матеріально зобов'язаною особою, та підписала договір про повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй грошових коштів та інших цінностей. Оскільки спеціалісту з обслуговування клієнтів ОСОБА_7 безпосередньо не ввірялися грошові кошти та цінності, Банк не підписував з ОСОБА_7 договір про повну матеріальну відповідальність та вона безпосередньо кошти клієнту не видавала, підстав для стягнення з неї збитків не має. Згідно ст. 233 Кодексу законів про працю України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду з питання стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Оскільки шкода була завдана відповідачем 15.01.2015 року, а позивач звернувся до суду 02.06.2015 року, відповідно, річний строк для звернення до суду не є пропущеним. При цьому, КЗпП України не пов'язує право на звернення до суду з тим, чи перебуває на момент звернення до суду такий працівник в трудових правовідносинах з позивачем чи ні.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що 5 січня 2015 року приблизно о 16 годині 20 хвилин вона здійснювала операцію по заявці на видачу готівки, на підставі видаткового касового документу №38-7, який виконаний спеціалістом з обслуговування клієнтів ОСОБА_5 Відповідно до програмного забезпечення «AVERS» в ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» клієнт, який звертається до банку з проханням про отримання готівкового переводу повинен зробити наступні кроки: заповнити бланк заяви на отримання готівки; звернутись з цим бланком до спеціаліста з обслуговування клієнтів; спеціаліст з обслуговування клієнтів перевіряє контрольний номер переводу, інформацію про клієнта , який отримує перевод та про відправника, валюту переводу; спеціаліст з обслуговування клієнтів перевіривши вказані дані, створює документ в програмі «ЄДИНИЙ ЖУРНАЛ ПЕРЕКАЗІВ» з такою інформацією: назва валюти, сума, зміст операції, пред'явлений документ клієнта , дата народження і проживання особи, також в заявці на видачу готівки повинна стояти дата та час операції (дата є, але час коли проводилась операція не вказано). Спеціаліст з обслуговування повинен подати на підпис клієнту заяву на видачу готівки в 2 примірниках, потім повинен підписати документ спеціаліст, і направити клієнта з заявою на видачу готівки в 2 примірниках та з 4 підписами по 2 у кожному примірнику до каси, де касир-операціоніст робить свій підпис та видає готівку клієнту, яка вказана у заяві на видачу готівки, перший примірник касир залишає собі, другий примірник касир віддає клієнту. Завдану шкоду вона не повинна відшкодовувати, оскільки остання виникла не з її вини - сума, яка належала до видачі клієнту ОСОБА_3 була зазначена спеціалістом обслуговування клієнтів ОСОБА_5 - а саме 20 000 грн. Нею було виконано заявку на видачу готівки, сформовану і надану їй /відповідачу/ спеціалістом з обслуговування клієнтів ОСОБА_5 у точній відповідності з її змістом, що безпосередньо належить до її трудових обов'язків. У той же час, до її трудових обов'язків не належить перевірка правильності формування заявок на видачу готівки, за що відповідальність несе спеціаліст, який її сформував. Таким чином, в її діях відсутня вина. Кошти, що є предметом позову, є безпідставно набутим третьою особою майном і підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст.ст.1212, 1213 ЦК України. В такому разі прямою дійсною шкодою є витрати, понесені позивачем на стягнення з третьої особи безпідставно набутих коштів. Однак, у матеріалах справи не міститься відомостей про звернення із позовом до особи, що одержала вказані кошти, що свідчить про передчасність позову. На день подання позову та розгляду справи вона не перебувала з позивачем у трудових правовідносинах, тому не несе перед ним матеріальної відповідальності.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, оцінивши їх належність та допустимість, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, наказом позивача від 07.11.2012 року №934-ок ОСОБА_2 прийнято на посаду касира 1 категорії Південного відділення ПАТ «Банк Кредит Дніпро», м.Дніпропетровськ, з укладенням договору про повну матеріальну відповідальність.

Посадовою інструкцією касира - операціоніста Відділення регіонального центру ПАТ «Банк Кредит Дніпро» не передбачено обов'язку касира з оформлення та перевірки заяви на видачу грошового переказу клієнту банку. Так, розділом 4 посадової інструкції передбачено лише відповідальність касира за не проведення ідентифікації клієнта при здійсненні операції з грошовими переказами, відтак роботодавець відносив до ризиків роботи відповідача лише ймовірність помилки в особі отримувача коштів, а ж ніяк не в сумі чи валюті переказу, що свідчить про відсутність обов'язку відповідача з оформлення документів на видачу грошового переказу. Разом з цим, п.2.2.3 інструкції передбачено обов'язок касира проводити відправку/видачу грошових переказів, що здійснюється, як встановлено у судовому засіданні із пояснень сторін, на підставі сформованої заяви на видачу готівки спеціалістом з обслуговування клієнтів.

01.09.2014 року між сторонами укладено договір №147/2014 про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п.3 якого у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру шкоди, спричинено підприємству, установі, організації, та її відшкодування здійснюється у відповідності з діючим законодавством. Згідно п.4 працівник не несе відповідальності, якщо шкоду завдано не з його вини.

15.01.2015 року начальником Південного відділення ОСОБА_4 та касиром ОСОБА_2 складено акт про недостачу в касі 15 620 грн.

Відповідно до бланку на отримання готівки від 15.01.2015 року, заповненого ОСОБА_3, остання виявила намір на отримання переказу №359547099 в сумі 20 000 російських рублів.

На підставі заяви клієнта, спеціалістом з обслуговування клієнтів ОСОБА_5 сформовано заяву на видачу готівки №38-7 від 15.01.2015 року, де зазначено, що сума, яка належить до виплаті ОСОБА_3 складає 20 000 грн.

Згідно з пояснювальною запискою ОСОБА_5, остання не заперечувала факту помилкового зазначення в заяві про виплату готівки валюти платежу гривні, замість російських рублів, що на її думку призвело за неуважності касира до власноруч заповненої заяви клієнта, до нестачі вказаної суми.

Відповідно до Положення «Про ведення касових операцій в ПАТ «Банк Кредит Дніпро»», затвердженому 26.12.2011 року, відповідальний працівник відділу бухгалтерського обліку касових операцій бухгалтерії або відповідальний працівник відділення, посадовими обов'язками якого визначені приймання видаткових касових документів від клієнтів або їх оформлення, здійснює присвоєння номера касовому документу та його реєстрації у касовому журналі з видатків за допомогою програмних засобів. Відповідальний працівник - контролер перевіряє повноту заповнення реквізитів на документі згідно додатку №11, підписує документ, забезпечує наявність підпису клієнта та наявність підписів відповідальних працівників (виконавців), що контролюють операцію та передає оформлений касовий документ касовому працівнику для виконання. Згідно п.4.3.3 касовий працівник, який одержав касовий документ (заяву на видачу готівки, видатковий касовий ордер) для виконання, перевіряє:

-Наявність і тотожність підписів відповідальних працівників банку із зразками підписів;

-Наявність даних про пред'явлення паспорта або документа, що засвідчує особу отримувача;

-Рівність суми, проставленої на документі цифрами та суми, зазначеної словами;

-Наявність підпису клієнта, а у разі видачі готівки за довіреністю - тотожність підпису отримувача у довіреності та у касовому документі;

-У разі отримання клієнтом готівки за грошовим переказом - тотожність суми та валюти в касовому документі сумі та валюті, вказаній у заяві клієнта на видачу з відповідної платіжної системи (бланк заповнюється клієнтом від руки).

Після перевірки зазначених даних та інформації касовий працівник видає отримувачу готівку та касовий документ з підписом касира, датою сплати та печаткою з номером каси.

Відповідно додатку №11 до Положення, в касовому документі зазначається сума цифрами та еквівалент у гривні, а також загальна сума яка визначається словами.

Згідно службової записки заступника начальника відділу внутрішньої безпеки від 05.08.2015 року, після виявлення нестачі грошових коштів у касі Південного відділення, начальником відділення ОСОБА_8 було прийнято рішення про здійснення валютно-обмінної операції з придбання 20 000 російських рублів, в результаті здійснення якої нестача в касі склала 15 620 грн.

18.05.2015 року представниками позивача складено акт службового розслідування по факту нестачі 15 620 грн., яким зроблено висновок про порушення спеціалістом з обслуговування клієнтів ОСОБА_5 вимог посадової інструкції, зокрема, п.4.1.6 (невірно оформлено документи прийому/видачі коштів клієнтів), та про порушення касиром-операціоністом ОСОБА_2 посадової інструкції, зокрема п.2.2.3 (проведення відправки/ видачі грошових переказів), п.4.1.4 (неправильність оформлення документів прийому/видачі коштів клієнтів).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно ст.135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в якості доказів спричинення шкоди позивачем надана посадова інструкція касира-операціоніста відділення регіонального центру, яка затверджена Головою Правління ПАТ «Банк Кредит Дніпро». Вказана посадова інструкція не містить дати ознайомлення відповідача з нею. Як повідомила в судовому засіданні відповідач, листок ознайомлення з посадовою інструкцією /а.с.18/ та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність /а.с.19,20/ було нею підписано під тиском працівників банку вже після 15.01.2015 року.

У наданій копії трудової книжки відповідача наявна запис про переведення відповідача з посади касира на посаду касира-операціоніста від 01.09.2014 року, однак наказу про перевід з яким ознайомлена відповідач саме 01.09.2014 року до матеріалів справи не надано.

Враховуючи, що судом в ході розгляду справи не встановлено вини відповідача, суд вважає доводи позивача про завдання з вини відповідача товариству матеріальної шкоди в розмірі 15 620 грн. безпідставними, позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - відмовити.

Сплачений судовий збір не відшкодовувати.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення мають право на його оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.В.Шевцова