Провадження номер 2/522/37/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

народних засідателів Соколенко А.О.

ОСОБА_1

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою та просить визнати безвісно відсутнім громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, а також виписати ОСОБА_3, з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому заявник посилається, на те, що він зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квартирі, в якій він проживає разом із батьком, матірю та племінником, на даний час зареєстрований і його брат ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки КП «Порто-Франківський» про склад сімї. Однак, ще в 07.09.2003 року брат пішов з дому, забравши свої речі і до сьогодні заявник не має жодних відомостей про його місце перебування.

Заявник подав заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07. 09.2003 року ОСОБА_3 пішов з дому, що знаходиться у м. Одесі,по вулиці Скісна б. 32 кв. 20, забравши свої речі і до сьогодні заявник не має жодних відомостей про його місце перебування.

Відповідно до довідки Приморського ВП в м. Одесі ГУ Національної поліції в Одеській області від 15.02.2016 року ОСОБА_3 знаходиться в розшуку і до сьогодні його місце проживання не встановлено.

Відповідно до довідки від 01 жовтня 2015 року, виданої Комунальним підприємством Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані:ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

ОСОБА_3 вже більше 10-ти років не зявлявся за місцем проживання і відносин ні з ким не підтримує.

Визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім необхідно заявнику, оскільки надає можливість не сплачувати комунальні послуги за особу, яка ними фактично не користується.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Таким чином, суд вважає, що знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_3 є безвісно відсутнім.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_3 зник безвісти саме 07.09.2003 року та 22.10.2003 року з ціллю встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 була розпочата оперативно-розшукова справа в категорії «Розшук» № 008008 та до теперішнього часу місцезнаходження не встановлено, тому початком безвісної відсутності ОСОБА_3 слід вважати 01 листопада 2003 року.

Щодо вимог стосовно виписки ОСОБА_3, з квартири за адресою: АДРЕСА_1, то суд вважає, що ці вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Так, вимог про виписку в нормах матеріального права не існує, є вимоги про зняття особи з реєстрації, які повинні розглядатися в позовному проваджені, у встановленому законодавством України порядку.

Виходячи викладене, суд доходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 234, 246-249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, останнє відоме місце проживання - квартира АДРЕСА_2.

Початком безвісної відсутності вважати 01.11.2003 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя

Народні засідателі

16.03.2016