Справа № 344/4430/15-ц
Провадження № 2/344/1131/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та зустрічний позов ОСОБА_2 до КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія, -

ВСТАНОВИВ:

до Івано-Франківського міського суду звернулось КП Єдиний розрахунковий центр з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. В позові вказано, що відповідач отримує житлово-комунальні послуги, які надає позивач, однак відмовляється здійснювати оплату за спірні житлово-комунальні послуги, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість з їх оплати в сумі 2402,29 гривень в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, заперечив зустрічний позов та надав пояснення про те, що в будинку відповідача є мережі, які доглядаються позивачем, відповідач є співвласником допоміжних приміщень, а тому зобов`язана нести витрати на їх утримання, незважаючи на те, що безпосередньо в її квартирі немає централізованого постачання гарячої води. Представник позивача заперечив заяву відповідачки про застосування позовної давності до вимог за грудень 2011 року та січень, лютий, березень 2012 року, оскільки позивачем було подано до суду заяву про видачу судового наказу, який в наступному було скасовано, що є обставиною, яка перериває строк позовної давності за відповідними вимогами.

В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечили позов та надали пояснення про те, що відповідачку не задовольняє умова типового договору про прохід в житлове приміщення для усунення аварійних ситуацій, в квартирі відповідачки немає гарячого водопостачання; відповідачка просила суд застосувати позовну давність за вимогами позивача за грудень 2011 року та січень, лютий, березень 2012 року.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради позивача визначено в якості виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

15/09/2011 р. рішенням Івано-Франківської міської ради затверджено структуру строки та періодичність сплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

27/12/11/ рішенням Івано-Франківської міської ради №842 затверджено по будинкові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в м. Івано-Франківськ.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 25/04/2013 р. №1043-35 затверджено тимчасові схеми прибудинкових територій.

Відповідно до копії скарги від 15/09/2012 р. мешканці будинку вимагали у міського голови та начальника житлово-комунального господарства, начальника позивача надати їм розрахунок оплати за обслуговування будинку.

Відповідно до п. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування розрахунку позивача щодо платежів за житлово-комунальні послуги із урахуванням якості таких послуг і його претензій щодо якості послуг. Також суду не надано жодного доказу фіксування обставин якості і претензій щодо такої якості, у формі і спосіб, які передбачені положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» або Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Таким чином позивач обґрунтував позов належними правовими підставами, а відповідач не спростував позов.

Разом з цим визнання частини суми претензії позивача такою, що не відображає розмір наданих послуг або зобов`язання припинити нарахування за послуги, що не надаються не може бути задоволено судом, оскільки позивач наділений правом на звернення до суду на підставі закону, що передбачає його безумовне право на доведення перед судом правових підстав для свого позову, а необґрунтованість основного позову не може бути встановлено у спосіб задоволення зустрічного позову про необґрунтованість основного позову, оскільки зустрічний позов повинен містити самостійні прохання щодо предмету спору. І відповідно до ст. 123 ЦПК України задоволення зустрічного позову повинно виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

В свою чергу відповідно до ст.642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до ст.646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір можу бути укладено у спосіб приєднання за умов передбачення такого способу укладення договору в нормативно-правому акті, або безпосередньо особою, яка встановила його умови у формулярах або інших стандартних формах.

Отже законом передбачено, що при укладенні договору приєднання друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки саме позивачем встановлено умови спірного у формулярах або інших стандартних формах, тому відповідач може погодитись на його укладення або запропонувати укладення іншого договору на своїх умовах, але не може запропонувати свої умови до договору приєднання.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_2 на користь КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія 2402,29 гривень заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, 243,60 гривень судового збору;

в зустрічному позові ОСОБА_2 до КП Івано-Франківська муніципальна інвестиційна управляюча компанія про визнання боргу в сумі 2163,3 гривень таким, що не відображає суму наданих послуг, зобов`язання укласти письмовий договір, шляхом внесення у п.п.6, .п.2.2., п. 2.4., пп.2, п. 2.4. Договору запропонованих змін, зобов`язання припинити здійснювати нарахування за послуги, що не надаються, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя С.О. Бородовський