У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 16 листопада 1991 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. За час шлюбу ними було придбано автомобіль «Ford Fusion», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який було зареєстровано на відповідача. Оскільки відповідач порушує питання про розірвання шлюбу, позивач ОСОБА_4 просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, виділити на праві власності зазначений автомобіль відповідачу ОСОБА_5 та стягнути з останнього на її користь грошову компенсацію Ѕ частини вартості автомобіля у розмірі 110 109 грн 94 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. У порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності на Ѕ частину автомобіля «FordFusion», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, за ОСОБА_4; визнано право власності на іншу Ѕ його частину за ОСОБА_5 У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить змінити рішення суду першої інстанції та скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 При цьому суди правильно виходили із того, що спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності сторін (подружжя), частки яких у спільному майні є рівними, а тому за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 має бути встановлено та визнано право власності на рівні частки - по Ѕ частині за кожним на автомобіль «Ford Fusion», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. До того ж автомобіль підлягає залишенню у спільному користуванні сторін, як співвласників.

Такий висновок судів ґрунтується на вимогах закону та відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2811цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов
А.О. Леванчук І.К. Парінова

Колегія суддів: