Справа № 450/378/15-ц Провадження № 2-п/450/25/16
У Х В А Л А

про залишення без задоволення

заяви про перегляд заочного рішення

"18" липня 2016 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді-ОСОБА_1.
при секретарі-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинговий фонд до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та розірвання договору фінансового лізингу.

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинговий фонд до ОСОБА_4 задоволено частково . Таким рішенням суду, вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Український лізинговий фонд» заборгованість за договором фінансового лізингу № 976/03/13-В від 27.03.2013 року у розмірі 214 862,52; заборгованості зі сплати лізингових платежів; 19370,50 грн. пеня; 35 338,16 грн. штрафу; 2 197,02 грн. 3 % річних від простроченої суми боргу; 14 148,67 грн. інфляційних втрат; 2 450,00 грн.; додаткові витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса. Договір фінансового лізингу № 976/03/12-В укладений 27.03.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Український лізинговий фонд та ОСОБА_4 розірвати. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Український лізинговий фонд» суму сплаченого судового збору у розмірі 4770,23 грн.

15 червня 2016 року представник відповідач ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Свої вимоги мотивує тим, що вищевказане заочне рішення було постановлено без участі його довірителя як відповідача, та його участі як представника відповідача, оскільки належним чином його довірителя не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Окрім цього, судом було залишено поза увагою його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю в іншому судовому процесі, внаслідок чого вони були позбавлені можливості бути присутніми на судовому засіданні та здійснювати своє право на захист та висловити свої заперечення проти позову, оскільки категорично не погоджуються з позовними вимогами позивача.

Заявник в своїй заяві про перегляд заочного рішення суду, вказує, що вказане рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не досліджено усіх доказів по справи, у звязку з чим прийнято рішення яке не ґрунтується на принципах повного і всебічного зясуванні всіх обставин. Судом не встановлено дійсної суми заборгованості відповідача та не підтверджено право позивача на звернення в суд із вказаними вимогами до відповідача.

Окрім цього, у своїх заяві ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року.

На підтвердження поважності пропущення строку на подання заяви про перегляд судового рішення, заявник покликається на те, що ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18.05.2016 року дану справу було знято з апеляційного розгляду та закрито апеляційне провадження, для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Дану ухвалу апеляційного суд отримано ОСОБА_4 лише 16.06.2016 року, а тому строк пропущений з поважних підстав.

Заявник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. А отже, захист прав фізичних та юридичних осіб, а також інтересів держави, крім іншого забезпечується своєчасним розглядом справ. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянутими впродовж розумного строку.

За вказаних обставин, враховуючи те, що на підтвердження поважності неявки в судове засідання заявника та його довірителя жодних доказів не представив, суд приймає рішення про розгляд заяви у відсутності заявника по наявним в матеріалах справи та заяви доказах, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 231 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_5 „Український лізинговий фонд в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Однак, в ході судового розгляду від нього надійшло заперечення в якому просить суд в задоволенні заяви про скасування заочного рішення від 05.11.2015 року відмовити, оскільки рішення є законним та ухвалене з дотримання вимог процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заяву ОСОБА_3 та заперечення представника позивача, приходить до висновку що заявником не наведено жодних вагомих підстав, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та які не були відомі суду при ухвалені рішення від 05.11.2015 року. Зокрема судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Даний факт підтверджує наявна в матеріалах справи поштова кореспонденція, скеровані судом за зареєстрованою адресою проживання відповідача дідович О.С. : м. Пустомити, вул. Гайдамацька, 19 Львівська область, яка відповідає адресі зазначеній заявником у заяві про перегляд заочного рішення, яка повернута до суду з відповідною відміткою за закінченням терміну зберігання, та не представила суду підтвердження поважних підстав неотримання таких, що розцінюється судом як умисне ухилення від отримання кореспонденції суду.

Окрім цього, доводи заявника щодо неналежного дослідження та оцінки доказів судом, щодо суми заборгованості та права позивача на звернення з даним позовом до суду, відповідно до ст. 309 ЦПК України, є підставою, для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

За вказаних вище обставин, суд не вбачає підстав, для перегляду заочного рішення суду від 05.11.2015 року в силу вимог ст. 232 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 72, 231, 232, 238 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_4 строк на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинговий фонд до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та розірвання договору фінансового лізингу.

Заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.11.2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Український лізинговий фонд до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та розірвання договору фінансового лізингу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, заочне рішення відповідач може оскаржити в загальному порядку передбаченому Цивільно - процесуальним кодексом України.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1