АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/2886/16 Головуючий І інстанції: Лігус С.М.
Справа № 2029/3349/12-ц Доповідач: Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Черкасова В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПриваБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року позивач ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості у сумі 755314 грн. 84 коп. за кредитним договором, а також виселити її з квартири зі зняттям з реєстрації у відповідних органах.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору № HAA0GK від 07.07.2008 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 59241.83 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.07.2028 року.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 07.07.2008 року уклали договір іпотеки № HAA0GK НОМЕР_1.

Згідно вказаного договору відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50.80 кв.м., житловою площею 31.00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить останній на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 372687 грн. 70 коп.

Проте, взяті на себе зобов'язання за умовами договору позивач не виконує, кредитні кошти не повертає, за їх користування не сплачує, станом на 04.10.2012р. має заборгованість у розмірі 94497,04 доларів США, що станом на 04.10.2012 року по курсу НБУ становить 755314 грн. 84 коп., яка складається з наступного:

-47831,53 дол. США - заборгованість за кредитом;

-14000,27 дол. США - заборгованість по процентам за користування;

-3742,34 дол. США - заборгованість комісії за користування кредитом;

-9270,84 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання;

а також штрафні санкції:

-31,33 дол. США штраф (фіксована частина)

-3742,25 дол. США штраф (процентна складова).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.11.2012 року з урахуванням доповнень, внесених додатковим рішенням цього суду від 31.05.2013 року з метою визначення способу звернення стягнення, позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 у сумі 755314,84 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки позивачем ПАТ КБ «Приват Банк» іншій особі від імені іпотекодавця.

У задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_3 відмовлено.

Сторони вказані рішення суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, особа яка не приймала участі у справі ОСОБА_4, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції з тих підстав, що при розгляді справи судом першої інстанції не було залучено органу опіки і піклування, не застосовано вимоги ст.12 Закону України № 2623-1V від 02.06.2005р. «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», частини 3 ст.17 Закону України № 2402-111 від 26.04.2001р. «Про охорону дитинства» та п.67 «Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, відповідно до яких органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотримання батьками житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей з метою недопущення зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень, а батьки без дозволу органу опіки і піклування не мають права укладати договори, якими відмовляються від належних дитині майнових прав, здійснюють відчуження житла.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.11.2012 року з урахуванням доповнень, внесених додатковим рішенням цього суду від 31.05.2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Справу судова колегія розглядає у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України - за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного:

Розглядом справи достеменно встановлено, що 07 липня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № НААООКООООООООЮ, за яким ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 59 241,83 доларів США зі сплатою за користування кредитом 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07 липня 2028 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем 07 липня 2008 року укладено договір іпотеки № НААООКООООООООЮ, за яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 50,80 кв. м, житловою площею 31,00 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмета іпотеки становить 372 687 грн. 70 коп.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 04 жовтня 2012 року у сумі 755 314 грн. 84 коп., яка складається з: 48 153,80 дол. США заборгованості за кредитом, 19 070,44 дол. США заборгованості за процентами за користування кредитом, 5 035,82 дол. США - заборгованість за комісією за користування кредитом, 17 707,34 дол. США - пеня, 31,27 дол. США - штраф (фіксована частина), 4 498,37 дол. США - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд першої інстанції у відповідності до приписів ст.ст. 526, 533, 611, 629, 1050 ЦК України виходив із того, що відповідач належним чином не виконує увзяті ним зобов'язання за кредитним договором, а відтак кредитор має право вимоги дострокового повернення суми боргу, що залишилася зі стягнення тіла кредиту та неустойки у зв'язку з порушенням зобов'язання, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку».

Разом із тим, наявні матеріали справи свідчать про той факт, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2013 року, у справі № 2029/2-884/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки позов було задоволено частково, звернуто стягнення за іпотечним договором від 07 липня 2008 року на задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 59085,95 доларів США на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру загальною площею 50,8 кв. м, жилою площею 31 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 липня 2008 року. Визначено спосіб звернення стягнення шляхом реалізації предмета іпотеки - двокімнатної квартири загальною площею 50,8 кв. м, жилою площею 31 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, шляхом проведення прилюдних торгів, зазначивши, що початкова ціна предмета іпотеки становить 372687,70 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2012 року вказане рішення суду першої інстанції залишене без змін. Тож воно на час розгляду справи ухвалення рішення, яке є предметом перегляду в апеляційному порядку, а також на цей час є чинним.

За вимогами ст.. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зі змісту вище вказаних судових рішень вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» у січні 2011 року звернувся до суду з аналогічним, що у цій справі, позовом до ОСОБА_3

Відповідно до положень п. 2 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Приймаючи до уваги, що відповідно до рішення суду від 08 лютого 2012 року вирішено питання щодо звернення стягнення за іпотечним договором від 07 липня 2008 року на задоволення вимог позивача за кредитним договором від 07 липня 2008 року на предмет іпотеки - спірну квартиру, судова колегія доходить висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі у відповідності до вимог, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що позови, пред'явлені позивачем у січні 2011 року (справа №2-884/2011) та у квітні 2012 року (справа №2029/3349/12-ц) є тотожними, оскільки повністю збігаються за складом сторін, матеріально-правовими вимогами щодо звернення стягнення на один і той же предмет іпотеки, у задоволення вимог одного і того ж позивача, за одним і тим же договором кредиту.

Посилання представника позивача у своїх письмових запереченнях, що надійшли до апеляційного суду 16 травня 2016 року за вх..№14856, на той факт, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.02.2012 року, встановлено заборгованість станом на 29.11.2010 року у розмірі 59085,95 дол. США, а рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.11.2012 року, встановлено заборгованість станом на 04.10.2012 року у розмірі 94497,04 дол. США, різниця між задоволеннями вимоги за період з 30 листопада 2010 року по 04 жовтня 2012 року, становить 33725,06 дол. США, отже ціна позову та підстава позову - це взаємообумовлені елементи, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги і докази, а тому зміну ціни позову слід супроводжувати зміною підстав позову, судова колегія розцінює як доводи, що зводяться до тлумачення норм чинного законодавства на власний розсуд позивача представника ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 310, 313, 314, 315, 317, 324 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2012 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -