РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року

Київський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Невядомського Д.В.

при секретарі Кузнецовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», Третя особа: ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки № 2008/0708/55-048-Р- 1 від 23.07.2008 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», Третя особа: ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки № 2008/0708/55-048-Р- 1 від 23.07.2008 року.

В обґрунтування свого позову позивачка вказала, що 23 липня 2008 року між третьою особою - ОСОБА_2(позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 2008/0708/55-048, відповідно до якого, банк надав кредит позичальнику в сумі 150 000,00 доларів США на строк до 23 серпня 2018 року зі сплатою 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредиту.

В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 23 липня 2008 року між позивачем - ОСОБА_1 (поручитель) та відповідачем ПАТ «Сведбанк» (кредитор) був укладений договір поруки № 2008/0708/55-048-Р-1.

Відповідно до п. 1 договору поруки позивач зобов'язалася відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів наданих банком позичальнику згідно вказаного кредитного договору у сумі 150 000,00 доларів США, строком до 23 серпня 2018 року, з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

04.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору поруки, відповідно до якого з поручителем було погоджено збільшення строку повернення кредитних коштів позичальником до 23 серпня 2021 року.

В той же час, умовами пункту 11 договору поруки передбачено, що зміни до основного зобов'язання, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності поручителя за цим договором обов'язково погоджуються з поручителем.

Однак, 05.11.2009 року, між позичальником та банком, без отримання на те належним чином оформленої згоди поручителя, було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якого (п. 1.3.4.) було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 11,90 % до 13,87 % річних за період користування кредитом з 10.10.2011 року по 23.08.2021 року.

Таким чином, у зв'язку з збільшенням відсоткової ставки за основним зобов'язанням за кредитним договором, збільшилась відповідальність поручителя.

Всупереч ст.. 554, ч.1 ст. 559 ЦК України, враховуючи збільшення відсоткової ставки за користування кредитом за кредитнимдоговором без згоди позивача, порука ОСОБА_1 за договором №2008/0708/55-048-Р-1 від23.07.2008 року в силу ч,1 ст. 559 ЦК України припинилася. _

В судовому засіданні представник позивача і третя особа позов підтримали, а представник відповідача проти позову заперечував з наступних підстав.

Так, 23 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №2008/0708/55-048 (надалі - Кредитний договір). Предметом договору є надання кредиту позичальнику у сумі 150 000 доларів США.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 липня 2008 ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 2008/070.8/55-048-Р-1 (надалі-Договір поруки).

Помилковим є твердження позивача відносно того, що договір поруки припинив свою дію у зв'язку з підвищенням відсоткової ставки за користування кредитними коштами без поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Відповідно до п. 1 договору поруки, згаданий Кредитний договір №2008/0708/55-048 від 23 липня 2008 року, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між Банком та Позичальником, та будуть невід'ємною частиною кредитного договору від 23 липня 2008 року, надалі іменується «Основне зобов'язання».

Згідно з п. 2 Договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Банком за виконання умов Основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами.

Відповідно до п. 10 Договору поруки, Договір набуває чинності з моменту його написання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 Цивільного кодексу України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим Договором є повне виконання Позичальником або Поручителем своїх обов'язків, передбачених Основним зобов'язанням.

Таким чином, за Договором поруки Позивач зобов'язалась нести відповідальність за виконання умов Кредитного договору та усіх укладених до нього додаткових угод і змін у майбутньому до повного виконання Кредитного договору.

Зокрема, на поточний момент Кредитний договір не припинив свою дію, а Основне зобов'язання не виконано.

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11.90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у ньому пункті процентної ставки може змінюватись без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього Договору.

Таким чином, позивач власноруч підписавши договір поруки надав згоду на зміну основного зобов'язання щодо сплати позичальником проценти за користування кредитом за без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього Договору.

05 листопада 2009 року до Кредитного договору був укладений Договір про внесення змін та доповнень №2 (надалі - Додатковий договір №2), згідно умов якого сторони внесли зміни до кредитного договору виклавши його п. 1.3 в наступній редакції:

1.3.1- 11.9% річних за період від дати укладання цього договору по 05.11.2009р.

1.3.2- 7% річних за період користування кредитом з 06.11.2019р. по 09.10.2010р.

1.3.3- 10%річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 09.10.2011р.

1.3.4- 13,87 річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 23.08.2021р.

25 липня 2011 року до Кредитного договору була укладена Додаткова угода (надалі - Додаткова угода), згідно умов якого сторони внесли зміни до кредитного договору виклавши йоги л. 1,3...в наступній редакції:

1.3.3- 10% річних за період користування кредитом з 26.07.2011р. по 09.10.2011р.

1.3.4- 13,87 річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 23.08.2021р.

Таким чином. зменшилось фінансове навантаження на позичальника у період 2009-2011років, і збільшилось починаючи з 2011 року, загальний же розмір основного зобовязання не змінився.

Вислухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 23 липня 2008 року між третьою особою - ОСОБА_2(позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» був укладений кредитний договір № 2008/0708/55-048, відповідно до якого, банк надав кредит позичальнику в сумі 150 000,00 доларів США на строк до 23 серпня 2018 року зі сплатою 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредиту.

В забезпечення належного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 23 липня 2008 року між позивачем - ОСОБА_1 (поручитель) та відповідачем ПАТ «Сведбанк» (кредитор) був укладений договір поруки № 2008/0708/55-048-Р-1.

Відповідно до п. 1 договору поруки позивач зобов'язалася відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів наданих банком позичальнику згідно вказаного кредитного договору у сумі 150 000,00 доларів США, строком до 23 серпня 2018 року, з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

04.11.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору поруки, відповідно до якого з поручителем було погоджено збільшення строку повернення кредитних коштів позичальником до 23 серпня 2021 року.

05.11.2009 року, між позичальником та банком було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якого (п. 1.3.4.) було збільшено відсоткову ставку за користування кредитом з 11,90 % до 13,87 % річних за період користування кредитом з 10.10.2011 року по 23.08.2021 року. Поручитель такий договір не підписував.

Відповідно до ст.. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. .

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно, до умов договору та вимог ЦК України.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повною обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 598 ЦК України - зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою,боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не

встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зі змісту ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст.555 цього Кодексу).

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п. 1.3. кредитного договору, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11.90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у ньому пункті процентної ставки може змінюватись без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього Договору.

Таким чином, позивач надав згоду на зміну основного зобов'язання щодо сплати позичальником проценти за користування кредитом за без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1., п. 8.4. цього Договору.

05 листопада 2009 року до Кредитного договору був укладений Договір про внесення змін та доповнень №2 (надалі - Додатковий договір №2), згідно умов якого сторони внесли зміни до кредитного договору виклавши його п. 1.3 в наступній редакції:

1.3.5- 11.9% річних за період від дати укладання цього договору по 05.11.2009р.

1.3.6- 7% річних за період користування кредитом з 06.11.2019р. по 09.10.2010р.

1.3.7- 10%річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 09.10.2011р.

1.3.8- 13,87 річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 23.08.2021р.

25 липня 2011 року до Кредитного договору була укладена Додаткова угода (надалі - Додаткова угода), згідно умов якого сторони внесли зміни до кредитного договору виклавши йоги л. 1,3...в наступній редакції:

1.3.5- 10% річних за період користування кредитом з 26.07.2011р. по 09.10.2011р.

1.3.6- 13,87 річних за період користування кредитом з 10.10.2011р. по 23.08.2021р.

Таким чином зменшилось фінансове навантаження на позичальника у період 2009-2011років, і збільшилось починаючи з 2011 року, загальний же розмір основного зобовязання не змінився.

Всупереч вимог ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, позивач жодним чином не довів, що розмір його відповідальності збільшився внаслідок вказаних змін та доповнень до договору, а оскільки в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди,то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 526, 554, 559, 598 629 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК України,-

В и р і ш и В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», Третя особа: ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки № 2008/0708/55-048-Р- 1 від 23.07.2008 року відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Невядомський