СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/91/16-ц
Провадження №2/547/101/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання Т.В.Артикульної,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 у приміщенні Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Семаль" до ОСОБА_1, Фермерського господарства "Журавель", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Семенівське районне управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання поновленим договору оренди землі, про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, про визнання недійсним договору оренди землі, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2016 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги здійсненням позивачем у встановлений строк 20.07.2015 дій з реалізації переважного права на поновлення раніше укладеного із ОСОБА_1 договору оренди землі та продовженням після цього використання земельної ділянки ОСОБА_1. ОСОБА_2Борис не відреагував на пропозицію щодо поновлення договору оренди своєї земельної ділянки і уклав 21.07.2015 із ФГ "Журавель" договір оренди щодо неї, який надалі зареєстровано Семенівським РУЮ у Полтавській області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, пояснив, що ТОВ "Семаль" як правонаступник ДП "Семаль", 19.06.2015 надіслало ОСОБА_1 поштою з повідомлення про вручення цінний лист про намір скористатися переважним правом на поновлення укладеного між ними раніше договору оренди земельної ділянки. Це відповідає ст. 258 ЦК України. До листа було додано проект додаткової угоди. Лист надіслано вчасно за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі. ОСОБА_1 отримав лист 02.07.2015, протягом місяця після отримання листа не повідомив письмово позивача про будь-яке рішення щодо пропозиції поновити договір оренди та щодо отриманого проекту додаткової угоди до договору оренди землі. Відповідач не зробив цього й на час розгляду справи у суді. Товариство почало використання землі ОСОБА_1 20.07.2010, тобто у день державної реєстрації договору оренди землі. Представник позивача вважав, що ТОВ "Семаль" вчинило передбачені законом дії щодо поновлення договору оренди землі із ОСОБА_1, належно виконувало зобов'язання щодо сплати орендної плати та її збільшення, продовжує використання землі ОСОБА_1, новий договір оренди, укладений між відповідачами, порушує право позивача на поновлення договору оренди землі, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Представник відповідачів ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позову. Вважала, що для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, ОСОБА_1 мав отримати відповідну письмову пропозицію від ТОВ "Семаль" не менш ніж за 30 днів до завершення строку дії договору оренди землі, а не у такий же строк надіслати листа поштою. Пояснила, що 05.06.2015 ОСОБА_1 письмово повідомив ТОВ "Семаль" про небажання продовжувати орендні відносини з товариством, тому використання товариством переважного права на поновлення договору оренди землі неможливе. З цих же підстав ОСОБА_1 не повідомляв письмово позивача про небажання укласти додаткову угоду, а вчиняв це неодноразово усно. Наголосила, що договірні відносини між ТОВ "Семаль" і ОСОБА_1 тривали упродовж 16.04.2008 16.04.2003, та не могли бути змінені з огляду на подальшу державну реєстрацію 20.07.2000 договору оренди землі. Умови договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 і ФГ "Журавель", є кращими, аніж умови договору між ОСОБА_1 і ТОВ "Семаль": 7 % орендної плати проти 3 %, 7 років строк дії договору проти 10 років. Із 2008 року орендна плата сплачувалася позивачем ОСОБА_1 не у повній мірі, своєчасна та повна сплата орендної плати почалася з 2013 року.

ОСОБА_5Борис у судове засідання не з'явився, третя особа свого представника у судове засідання не направила, про час і дату судового розгляду вказані особи повідомлені належним чином.

Ураховуючи зазначені обставини та відповідні клопотання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суд, відповідно ст.ст. 158, 169 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_1 і представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

16.04.2008 між ДП "Семаль", як орендарем, і ОСОБА_1, як орендодавцем, укладено договір оренди землі б/н, за яким орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,84 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк 5 років (а.с. 8-10). Пунктом 43 договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. 20.07.2010 договір зареєстровано Семенівським райвідділом ПРД ДП "Центр ДЗК" (а.с. 10). ОСОБА_5 до ст. 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на дати укладення та державної реєстрації договору оренди землі від 16.04.2008) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статті 18 і 20 із Закону України "Про оренду землі" виключено 01 січня 2013 року Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" від 11 лютого 2010 року N 1878-VI (з урахуванням змін до п. 1 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення реалізації прав на нерухоме майно та їх обтяжень при їх державній реєстрації" від 09 грудня 2011 року N 4152-VI)

ОСОБА_5 до правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України у справі № 6-162ц13 від 19 лютого 2014 року, за змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

Отже, строк дії договору оренди землі б/н від 16.04.2008 між ДП "Семаль" і ОСОБА_1 складає 20.07.2010 20.07.2015. Доводи представника відповідачів про початок строку дії договору з дня його укладення 16.04.2008 не відповідають закону.

ОСОБА_5 до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 13, 14, 16) ТОВ "Семаль" є правонаступником ДП "Семаль".

ОСОБА_5 до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 9 договору оренди землі від 16.04.2008 передбачено внесення орендної плати орендарем у формі та розмірі 3 % у грошовому та товарному виразі з урахуванням коефіцієнта індексації 2,623, а згідно п. 12 договору передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Чинною до 01.01.2011 ч. 4 ст. 22 Закону "Про оренду землі" було передбачено, що внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Таке ж правило було включено до ч. 5 вказаної статті після 01.01.2011.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України)

ОСОБА_5 до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не спростовано заперечення представника ОСОБА_1 (ОСОБА_4) щодо неповної сплати позивачем належної ОСОБА_1 орендної плати протягом дії договору оренди землі від 16.04.2008 між ДП "Семаль" (ТОВ "Семаль") та ОСОБА_1. Так, строк дії договору оренди землі складає 20.07.2010 20.07.2015, а пунктами 10, 13 договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації, орендна плата вноситься на протязі року. Не наступного, а, відтак, саме поточного року. Позивач взагалі не надав до суду доказів сплати орендної плати ОСОБА_1 у 2010 році.

Надані позивачем картки рахунку 6843 щодо ОСОБА_1 (а.с. 42-50) є, за твердженням представника позивача, відповідним записами внутрішнього програмного обліку певних операцій ТОВ "Семаль" із ОСОБА_1, проте суд не може прийняти їх як доказ отримання ОСОБА_1 відповідних коштів або майна від позивача. Суд наголошує, що представник ОСОБА_1 заперечувала щодо повноти та своєчасності сплати орендної плати до 2013 року.

Позивач надав до суду лише видатковий касовий ордер та окремі видаткові накладні з березня 2013 року по листопад 2015 року (а.с. 62-72), тобто знову ж таки не спростував заперечення представника ОСОБА_1 про невидачу (несплату) орендної плати у 2010, 2011 і 2012 роках.

Представник позивача пояснив, що не може надати відповідні первинні видаткові документи з огляду на закінчення строку їх зберігання у товаристві. Можливі процесуальні наслідки ненадання доказів до суду йому відомі.

ОСОБА_1 заявою від 26.05.2015, яка отримана ТОВ "Семаль" 05.06.2015 за вх. № 43 (а.с. 51), повідомив товариство, що у зв'язку із закінченням терміну дії "договірних стосунків" не має наміру їх продовжувати; вимагав передати його земельну ділянку ФГ "Журавель" в масиві або виділити в натурі після збирання цьогорічного врожаю; не проводити ніяких польових робіт після збирання врожаю на його земельній ділянці.

Тобто завчасно повідомив позивача про небажання продовжити з ним договірні відносини та про свій намір передати земельну ділянку ФГ "Журавель"; використав відповідні повноваження як власника земельної ділянки та скористався наданою йому законом можливістю здійснювати свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Пунктом 8 договору оренди землі від 16.04.2008 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніш ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

ОСОБА_5 до ст.ст. 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначений актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Позивач листом від 17.06.2015 № 356 (а.с. 11) повідомив ОСОБА_1 про намір ТОВ "Семаль", як правонаступника ДП "Семаль", скористатися відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і п. 8 договору про оренду землі, укладеного строком на 5 років між ДП "Семаль" та ОСОБА_1, зареєстрованого 20.07.2010, переважним правом на укладення договору оренди землі на земельну ділянку площею 1,84 га на новий строк на умовах, визначених у доданій до листа № 356 додатковій угоді (а.с. 12).

ОСОБА_5 до відомостей рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11), зазначений цінний лист надіслано 19.06.2015 на адресу ОСОБА_1, та отримано останнім 02.07.2015, тобто до спливу передбаченого п. 8 договору 30-денного строку до закінчення строку дії договору (строк дії договору від 16.04.2008 спливає 20.07.2015), своєчасно і належно вчинив дію, яка має юридичне значення.

Щодо цього висновку суд керується також правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.09.2015 у справі № 6-531цс15, яка покладає на суд обовязок встановити, зокрема, доведеність факту відправлення повідомлення.

21.07.2015 між ОСОБА_1, як орендодавцем, і ФГ "Журавель", як орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки № 10 щодо земельної ділянки ОСОБА_1 площею 1,84 га (тієї самої) (а.с. 52-54). Державна реєстрація права оренди за вказаним договором на строк 7 років зареєстровано 21.07.2015 Реєстраційною службою Семенівського РУЮ Полтавської області, номер запису про інше речове право 10486365, дата, час державної реєстрації 21.07.2015 11:52:31 (а.с. 55).

ОСОБА_2 додаткової угоди, надісланий позивачем ОСОБА_1, та договір оренди земельної ділянки № 10 від 21.07.2015 є однаковим щонайменше у нормативній грошовій оцінці земельної ділянки 56467,22 грн (з різницею в одну копійку у договорі з ФГ "Журавель") розмірі орендної плати 7 %. ОСОБА_2 додаткової угоди вказує на 10-річний строк оренди, а договір № 10 від 21.07.2015 7-річний строк оренди.

Суд не приймає як доказ документ на а.с. 33, яким представник відповідачів доводила отримання ОСОБА_1 від ФГ "Журавель" 60 кг соняшника, 200 кг кукурудзи, 25 кг цукру як додаткове благо, повязане з укладенням договору оренди № 10 від 21.07.2015. Вказаний документ не відповідає вимогам до первинних та зведених облікових документів, встановлених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність": у ньому відсутня вказівка на упорядника, дату і місце складання, назву підприємства, посади та підписи осіб, у т.ч. отримувачів можливої продукції, тощо.

Особи, які беруть участь у справі, визнали, що після 21.07.2015 і на час розгляду справи ТОВ "Семаль" продовжує користуватися земельною ділянкою ОСОБА_1. Представник відповідачів пояснив, що це відбувається через протиправне неповернення позивачем спірної земельної ділянки власнику.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом,

ОСОБА_5 до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".) Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Законом, який регулює відносини щодо найму (оренди) земельних ділянок, є Закон України "Про оренду землі". Статтею 33 зазначеного закону передбачено таке.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Суд наголошує, що позивач до спливу строку, передбаченого договором (30 днів) і Законом України "Про оренду землі" (місяць), надіслав 19.06.2015 ОСОБА_1 поштою лист про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк і проект додаткової угоди.

ОСОБА_2, ОСОБА_1, ще до отримання цього листа, направив до ТОВ "Семаль" заяву про відсутність наміру продовжувати договірні відносини (а.с. 51), яку отримано позивачем 05.06.2015.

Щодо застосування приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі", суд на підставі ч. 1 ст. 3607 ЦПК України керується правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 09.09.2015 у справі № 6-531цс15. У ній вказано таке.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" об'єднує два випадки поновлення договору оренди.

Так, у частині першій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2 - 5 цієї статті).

Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

ОСОБА_2 зосередившись лише на доведеності факту відправлення повідомлення рекомендованим листом, суд не встановив вищезазначених фактів з якими закон поєднує поновлення договору оренди землі. Судами належним чином не було з'ясовано, чи належно орендар виконував свої обов'язки за договором оренди, чи повідомив орендодавця про намір реалізувати своє право на поновлення договору оренди та в який спосіб; чи було досягнуто згоди щодо орендної плати за новим договором та інших умов договору, на яких умовах укладено договір з новим орендарем, чи є вони більш сприятливими, чи продовжує ТОВ "Дана" користуватися спірною земельною ділянкою, чи повідомив орендодавець останнє про відмову в поновленні договору оренди.

У обох випадках (і ч. 1, і ч. 6 ст. 33) Верховний Суд України вказав, що одним із юридичних фактів, який підлягає встановленню судом для застосування як правил як ч. 1, так і правил ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є з'ясування чи належно орендар виконував свої обов'язки за договором оренди.

Позивачем не доведено належне виконання ним, як орендарем, договору оренди б/н від 16.04.2008 у частині повної та своєчасної сплати орендної плати ОСОБА_1 у 2010, 2011 і 2012 роках, проти чого заперечував представник ОСОБА_1. Заяви про застосування наслідків спливу позовної давності не зроблено.

Отже позивачем не доведено вказаний юридичний факт, який, поряд з іншими, є необхідною правовою підставою для застосування наслідків ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до спірних правовідносин із відповідачами, та, як наслідок, можливою підставою для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_5 до ч.ч. 3, 4 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак суд відмовляє у позові повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 13.04.2016.