АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7545/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Сальникова Н.М.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Іванченко М.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісцентр-комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісцентр-комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісцентр-комфорт» заборгованість у сумі 47 917 грн. 86 коп. та судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 березня 2016 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, зменшивши суму стягнення на 12 063 грн. 71 коп.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача заперечила проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У серпні 2015 року ТОВ «Будсервісцентр-комфорт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. Будинок обслуговується позивачем, за спожиті житлово-комунальні послуги відповідач не сплачує, ухиляється від виконання покладених на неї зобов'язань, чим завдає позивачу матеріальні збитки.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язанняє його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що 01 січня 2011 року між ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» та ОСОБА_1, як власником ізольованого приміщення квартири АДРЕСА_1, було укладено договір про участь у витратах по утриманню житлового будинку і прилеглої до нього території та надання житлово-комунальних послуг.

Згідно розрахунку пені, інфляційних витрат та 3% річних, наданого позивачем, станом на 20.11.2015 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 23 896 грн. 88 коп.

Відповідно до п.1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У разі незадоволення якістю наданих житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право виклику представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Відповідачем не надано суду доказів відповідно до приписів ст. 58-59 ЦПК України, які містили б інформацію щодо предмета доказування, в підтвердження виклику представника виконавця, складання акта-претензії споживача, як і не було здобуто їх судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову, в тому числі з відшкодуванням індексу інфляції за весь строк прострочення (ст. 625 ЦК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що нарахування вказаних послуг на суму 3180 грн. 80 коп. та неустойки (пені) за період нарахування заборгованості за послуги є незаконним у зв'язку з тим, що між сторонами не укладався окремо договір з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до Договору від 01.01.2011 року №25-24Т та Додатку №1 до нього, підписаного між сторонами, послуги з надання централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення входять до переліку витрат відповідача.

Ні в цілому, ні в частині даний договір відповідачем не оскаржувався та є чинним.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно законодавства та умов договору на надання житлово-комунальних послуг. Цьому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно зазначених норм закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено надання послуг відповідачу, оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, споживач не скористався наданим йому законом правом виклику представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача про ненадання відповідних послуг.

Доводи щодо неправомірності стягнення пені є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 2.1.6. договору, укладеного між сторонами, виконавець має право стягувати у встановленому порядку прострочену заборгованість з оплати послуг, пеню та штрафи згідно з цим договором та чинним законодавством.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді