Справа № 175/4720/15-ц
Провадження № 2/175/1909/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частину земельного паю, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,180 га, кадастровий номер :01:049:0011, наданої для ведення товарного сільськогосподарського господарства, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 30 липня 2014 року.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району надав лист про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.42).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 (матері позивачки) на праві приватної власності належав земельний пай, площею 5,180 га, кадастровий номер :01:049:0011, розташований на території ОСОБА_2 сільської ради, що підтверджується копією державного акту III-ДП №101638, виданого 28 лютого 2001 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів №14/23 від 26 червня 2000 року (а.с.10), та довідкою виданою Управлінням Держземагентства у Дніпропетровській області №0-403-05-1478/2-15 від 04 червня 2015 року (а.с.11).

Після смерті 22 січня 2006 року ОСОБА_4, право на земельний пай в порядку спадкування за законом перейшло до чоловіка спадкодавиці ОСОБА_5, який в свою чергу прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав. Факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого 11 березня 2008 року державним нотаріусом Дніпропетровського району на імя їх спільного сина ОСОБА_3, зареєстрованому в реєстрі №1010 по спадковій справі №412/2007 (а.с.13).

ОСОБА_3 помер 30 липня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №583361 виданого 02 вересня 2014 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с.8).

Позивачка як єдиний спадкоємець за законом прийняла спадщину, та на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, в установлений законом шестимісячний термін звернулась з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Дніпропетровської державної нотаріальної контори. В видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину земельного паю, нотаріусом було відмовлено в звязку з тим, що не підтверджується факт належності ОСОБА_3 спадкового майна, а саме: земельної ділянки, про що винесено постанову від 30 липня 2015 року (а.с.16).

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Встановлено, що дійсно земельна ділянка площею 5,180 га в межах та згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала спадкоємцю ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого 11 березня 2008 року державним нотаріусом Дніпропетровського району, зареєстрованого в реєстрі № 1010 (спадкова справа №412/2007).

Факт родинних звязків позивачки з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, підтверджується свідоцтвом про народження позивачки виданого 10 серпня 1965 року серії VII-УР №0870378 в якому зазначено, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.7), свідоцтвом про народження ОСОБА_3 виданого 13 січня 1978 року серії II-ЖС №286809 в якому зазначено, що його батьки є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.7а).

Не зважаючи на те, що ніхто не оскаржує право позивачки на спадщину, вона не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки, а тому і звернулася до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, померлого 30 липня 2014 року, на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,180 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116, 126, 131 ЗК України, ст. 392, 1216-1218, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частину земельного паю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, паспорт серії АМ № 722067 виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12 грудня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осібплатників податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, померлого 30 липня 2014 року на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,180 га, кадастровий номер :01:049:0011, в межах та згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.