Єдиний унікальний номер: 448/729/16-ц
Провадження № 2/448/303/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02.07.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Стецика Я.Є.,

при секретарі - Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи ОСОБА_2, Мостиська державна нотаріальна контора, Відділ Держгеокадастру у Мостиському районі та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2016р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батькові ОСОБА_3, який помер 15.02.2015року, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021244 від 31.08.2004 року належала земельна ділянка площею 0,70407, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Зазначає, що батько за життя своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями за законом вказаної спадщини, окрім неї, є її (позивачки) брат, а спадкодавця син - ОСОБА_2, проте такий на спадкове майно не претендує.

Вказує, що після смерті батька фактично спадщину прийняла (проживала та проживає за адресою знаходження спадкового майна), однак у зв'язку з виправленням у державному акті змушена звертатись до суду із даним позовом для захисту своїх прав.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею (позивачкою) право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

Позивачка в судове засідання не зявилася, а надіслала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача Пнікутської сільської ради Мостиського району в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує та просить розглянути справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначив, що на спірну земельну ділянку не претендує та просить розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер 15.02.2015 року, в нотаріальній конторі не заводилась.

Представник третьої особи Мостиської РДА Львівської області в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій вказав, що вирішення спору покладає на розсуд суду та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021244 від 31.08.2004року належала земельна ділянка площею 0,70407га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району. Факт видачі вищевказаного державного акту саме ОСОБА_3 і належності йому земельної ділянки площею 0,70407га сторонами та третіми особами не оспорюється. Дійсно на цьому державному акті мається виправлення у по-батькові власника зазначеної земельної ділянки, що підтверджується копією зазначеного державного акту.

15.02.2015 року ОСОБА_3 помер і за життя своїм майном, в тому числі належною йому спірною земельною ділянкою не розпорядився.

Спадкоємцями першої черги спадкування за законом вказаної спадщини є діти померлого позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2, третя особа по справі.

Слід зазначити, що позивачка ОСОБА_1 на час смерті батька ОСОБА_3, тобто на час відкриття спадщини, проживала разом з спадкодавцем за адресою: с.Буховичі Мостиського району Львівської області. У відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Беручи до уваги те, що позивачка не відмовлялася від спадщини, суд приходить до висновку, що вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті її батька ОСОБА_3

Інший спадкоємець першої черги спадкування за законом ОСОБА_2 (рідний брат позивачки) жодних дій, спрямованих на прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його батька - спадкодавця ОСОБА_3, не вчинив і на спадкове майно не претендує, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі його заявою, поданою на адресу суду.

Отже, позивачка ОСОБА_1 єдина серед спадкоємців першої черги спадкування у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак така не може одержати в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину та в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, зокрема не може оформити право власності на зазначену вище земельну ділянку, оскільки в державному акті містяться виправлення.

Вказані обставини підтверджуються: заявою позивачки; заявою представника відповідача - Пнікутської сільської ради Мостиського району; заявою третьої особи - ОСОБА_2; заявами представників третіх осіб Мостиської державної нотаріальної контори та Мостиської РДА Львівської області; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3; розрахунком грошової оцінки земельної ділянки; довідками з Пнікутської сільської ради Мостиського району; копією паспорта позивачки.

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року ) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за законом.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст.ст.81, 131 Земельного кодексу України зазначається, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 208, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер 15.02.2015 року, право власності на земельну ділянку площею 0.70407 га, що розташована на території Пнікутської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0094), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №021244 від 31.08.2004 року, виданого згідно розпорядження голови Мостиської РДА №26-р від 27.01.2004 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Я. Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик