РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1, третя особа приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу вказавши, що на підставі договору про страхування обовязкової цивільно-правової відповідальності водіїв транспортного засобу, позивачем було виплачене страхове відшкодування. Оскільки, відповідач відмовляється повернути виплачену страхову суму, останній звернувся до суду та просить стягнути на його користь з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 у засідання зявився, заперечив щодо позовних вимог.

Представник приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини неявки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Встановлено, що 30 березня 2014 року у м. Хмельницькому відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Opel kadett» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого транспортного засобу «Nissan Murano» держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року підтведжується вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного ДТП.

Пошкоджений транспортний засіб «Nissan Murano» держ. номер НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №28-2301-13-00079 від 25.03.2013 року згідно якого позивач прийняв на себе зобовязання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник в результаті пошкодження, знищення або втрати зазначеного вище транспортного засобу.

Страхувальник 31 березня 2014 року звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування з наданням необхідних документів.

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», виконуючи умови договору страхування на підставі страхового акту №ЗСКА-3344 та розрахунку суми страхового відшкодування від 14 квітня 2014 року сплатила на рахунок страхувальника страхове відшкодування у розмірі 13158 грн.

Відповідно до витягу реєстра МТСБУ транспортний засіб «Opel kadett» державний номер НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», яка виплатила ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відшкодування у розмірі 8391,57 грн.

Суд рахує, що сума 4766,43 грн. є різницею між сумою відшкодування, визначеною ЗУ «Про обовязкове старахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що знаходить своє підтведження у вимогах ст.1194 ЦК України та у рішенні Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року по справі №6-2587цс15 згідно якого страховик, що виплатив страхуве відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Зазначені обставини підтверджуються даними страхового акту, розрахунком розміру страхового відшкодування, договором про добровільне страхування, платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування копії котрих наявні в матеріалах справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Реальним підтведженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжне доручення.

У відповідності до ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин позовні вимоги слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 4766,43 грн.

Крім того, у справі наявні судові витрати, понесені позивачем, а саме судовий збір в сумі 243.60 грн. яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись.ст.10,60, 209, 212-213 ЦПК України, ст.ст.23, 1191, 1192 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 4766, 43 грн. та судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 15 квітня 2016 року.

Суддя С. Стефанишин