РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної державної адміністрації, третя особа Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області, Андрівська сільська рада Бердянського району Запорізької області про визнання права на земельну частку (пай), зобов»язання видати сертифікат на земельну частку (пай),

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказав, що протягом з 1988 року по грудень 1995 року він був членом колгоспу «Дружба» Бердянського району Запорізької області, який в подальшому реорганізовано у КСП «Дружба», а з 01. 05. 200 року ПСП АФ «Дружба».

У 1995 році КСП «Дружба» був отриманий державний акт на право колективної власності на землю, але у Додатку до нього його не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Його не було поставлено до відома про те, що він також має право на земельний пай, і його неодноразові звернення до Андрівської сільської ради не принесли результату, а листом від 28. 09. 2015 року йому було запропоновано вирішити це питання шляхом звернення до суду.

Вважає, що відповідачем порушено його право на отримання земельної частки (паю), тому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 7,78 умовних кадастрових гектарів, та зобовязати Бердянському районну державну адміністрацію видати на його ім.»я сертифікат на право на земельну частку (пай)із земель колективної власності по Андрівській сільській раді Бердянського району Запорізької області.

В уточненому позові просить виділити земельну ділянку із земель запасу, створеного Андрівською сільською радою Бердянського району Запорізької області.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги і пояснив, що позивач вважається членом КСП «Дружба», оскільки на час отримання господарством державного акту на право колективної власності на землю постійно працював в ньому, що підтверджено архівними довідками КУ «Трудовий архів» Бердянської районної ради, і на цій підстав він набув право на земельний пай.

Представник відповідача - Бердянської районної державної адміністрації до суду не явився, надав свої заперечення проти позову, у яких зокрема, зазначив, що за інформацією, отриманою у телефонному режимі від Андрівської сільської ради ОСОБА_1 ніколи не був членом КСП «Дружба», крім того, землі колишнього КСП «Дружба» на території Андрівської сільської ради вже розподілені, і видати сертифікат на земельну частку (пай) із вже розпайованих земель Бердянська райдержадміністрація не може.

Представник Андрівської сільської ради до суду не явився, у запереченнях вказав, що ОСОБА_3 вийшов на пенсію 16. 01. 1988 року з Сільгоспхіміїі, працював вантажником на складі, а на момент паювання КСП «Дружба» працював сезонним робітником тимчасово. ОСОБА_3 не був внесений у список осіб, які мають право на земельний пай у звязку з тим, що він членом КСП «Дружба» не був.

В подальшому сільський голова ОСОБА_4 надав заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позову не заперечував.

Представник Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, причини неявки не вказав, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

У відповідності до Указу Президента України № 720 від 08. 08. 1995 року Про паювання земель, що передані в колективну власність сільгосппідприємствам та організаціям, право на земельний пай мають члени КСП, в тому числі пенсіонери згідно до Додатку до державного акту про право колективної власності на землю.

Таким чином, для того, щоб отримати право на земельну частку пай особа, що претендує на нього, повинна довести, що вона на момент отримання КСП Державного акту на земельний пай вона являлася членом цього КПС, або пенсіонером.

Як вбачається з Довідки Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області державний акт КСП «Дружба» Бердянського району на право колективної власності на землю серії ЗП № 00305 виданий 11. 09. 1995 року.

Тобто на цю дату позивач повинен підтвердити своє членство у КСП «Дружба», на чому він наполягає у своєму позові.

При цьому докази цього факту повинні бути надані у відповідності до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, яка передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Натомість позивач надав лише довідку Комунальної установи «Трудовий архів» Бердянської районної ради, яка вказує на наявність трудового стажу у колгоспі ім. 26 з»їзду КПРС (колгоспі «Дружба») на протязі з 1988 року по 1995 рік, і при цьому завідуюча цією установою робить висновок про те, що ОСОБА_1 М був членом колгоспу.

Проте суд не може прийняти вказану довідку як доказ членства позивача у КСП «Дружба» на момент отримання останнім державного акту на право колективної власності на землю, оскільки постійна робота на підприємстві, як про те вказує представник позивача, не є автоматичним доказом членства у ньому.

Вказана обставина повинна бути підтверджена допустимими доказами, а саме або наявністю трудової книжки з відповідним записом, або наявністю рішення правління і загальних зборів КСП, згідно з процедурою про прийняття у члени КСП.

Пенсіонером КСП позивач також не був, оскільки вийшов на пенсію із Сільгоспхімії, як про те вказує представник Андрівської сільської ради, і ця інформація ОСОБА_1 спростована не була.

Оскільки доказів членства КСП «Дружба» станом на 11. 09. 1995 року позивачем надано не було, тому його позов є абсолютно не доведеним, а значить задоволенню не підлягає.

Суд також не приймає до уваги заяву голови Андрівської сільської ради від 23. 03. 2016 року про те, що проти позову сільська рада не заперечує, оскільки у відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у даному випадку визнання позову третьою особою суперечить закону.

Керуючись Указом Президента України № 720, ст. ст. 10,59,60, 174,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5