АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 655/809/15-ц Головуючий в І інстанції Шумило О.М.
Номер провадження 22-ц/791/1459/16 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кузнєцова О.А.

ОСОБА_1

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» на рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Елена», Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа Відділ Держземагентства у Горностаївському районі Херсонської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И Л А :

26.08.2015 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» (далі ТОВ «Торговий Дім «Україна») звернувся із позовом до ОСОБА_2, Фермерського господарства «Елена» (далі ФГ «Елена»), Горностаївського районного управління юстиції Херсонської області, третя особа Відділ Держземагентства у Горностаївському районі Херсонської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації права оренди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.02.2003р. між ТОВ «Торговий Дім «Україна» та ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого, остання передала у платне користування належну їй на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, загальною площею 5,10 га, строком на 5 років. Вказаний договір зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди Великоблаговіщенської сільської ради без зазначення дати та номера реєстрації.

Додатковою угодою від 05.12.2006р. № 38 внесені зміни у наведений договір оренди в частині встановлення строку його дії 10 років до 01.02.2013р. Вказана додаткова угода зареєстрована 08.05.2009р.

05.01.2013р. сторонами підписана додаткова угода, якою змінені умови та розмір орендної плати, починаючи із 2013р. та встановлений строк дії договору оренди 20 років до 13.02.2023 року.

У березні 2015 року позивачу стало відомо про те, що 16.02.2015 року між ОСОБА_2 та ФГ «Елена» укладений договір оренди земельної ділянки і здійснена державна реєстрація права оренди за ФГ «Елена».

Оскільки договір оренди земельної ділянки від 01.02.2003 р. між ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий Дім «Україна» набув чинності з моменту його підписання та досягнення сторонами всіх істотних умов договору, та з врахуванням погоджених сторонами строків дії цього договору у відповідності до додаткових угод, а саме до 13.02.2023р., власник земельної ділянки не мала права без припинення діючого договору оренди укладати нові договори оренди, що порушує права ТОВ «Торговий Дім «Україна» як орендаря спірної земельної ділянки.

Просив визнати недійсним укладений 16.02.2015р. між ОСОБА_2 та ФГ «Елена» договір оренди земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Торговий Дім «Україна» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною четвертою ст. 124 і ст. 125 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини повязані з орендою землі регулюються Законом України «Про оренду землі», де ст.ст. 17,18, 20 ( у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин 10.12.2012р.), договір оренди землі укладається у письмовій формі і набирає чинності після його державної реєстрації.

Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відповідності до п.2, 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010р. № 1878 в редакції Закону № 4152 від 09.12.2011р. встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, встановленому цим Законом, здійснюється з 01.01.2013р.

До 01.01.2013р. державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 на підставі державного акта серії ІV-ХС №031831 від 16.12.2000р. є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 5,10га, кадастровий номер :04:001:0197, розташованої на території Великоблаговіщенської сільської ради Горностаївського району Херсонської області

Першого лютого 2003р. ОСОБА_2, як орендодавець та ТОВ «Торговий Дім «Україна», як орендар, узгодили умови оренди землі, досягнення яких сторони виклали у письмовому договорі оренди та посвідчили своїми підписами. В тексті вказаного договору є відмітка про його реєстрацію в книзі записів державної реєстрації договорів оренди Великоблаговіщенської сільської ради, що посвідчено підписом посадової особи і печаткою вказаної сільської ради без зазначення дати та номера реєстрації. (а.с.7)

Умовами цього договору встановлено, що ОСОБА_2 передала, а ТОВ «Торговий Дім «Україна» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 5,10 га строком на 5 років. Крім того, у п.2. цих умов, сторони встановили строк дії договору протягом пяти років та значили, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та реєстрації відповідно до законодавства.

05.12.2006р. сторони підписали додаткову угоду до вказаного договору, якою погодили нову редакцію п.2 основного договору щодо строків дії протягом 10 років з моменту його підписання і реєстрації до 01.02.2013р. Решта умов залишена без змін. Ця додаткова угода зареєстрована сторонами в територіальному органі держземресурсів, як це встановлено діючим на цей час законодавством, 08.05.2009р. (а.с.5-6).

До завершення строку дії оренди, сторони погодили умови продовження оренди, про що 05.01.2013 року підписали додаткову угоду №38 до основного договору оренди, де встановили, що початок строку дії договору визначається із дати реєстрації основного договору 13.02.2003р. та внесених до нього змін, зареєстрованих у відділі ДЗК 08.05.2009р. № 56 та припиняє дію 13.02.2023 року. Також сторони погодили умови щодо порядку і розміру орендної плати, починаючи із 2013р. (а.с.7).

Як вбачається із наявних у справі письмових доказів та визнано сторонами, що речове право користування земельною ділянкою із оновленим строком його дії, встановленим додатковим договором № 38 від 05.01.2013р., не зареєстровано в реєстрі речових прав, як того вимагається положеннями ст. 2, ч.1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вказаною нормою Закону передбачено, що із 01.01.2013р. державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових права на нерухоме майно. Обовязковій державній реєстрації підлягає зокрема і право оренди земельної ділянки.

Отже, суд першої інстанції, встановив, що завершення строку дії договору оренди за основним договором слід визначати з врахуванням лише тих умов, які у встановленому законодавством порядку набули чинності після реєстрації додаткової угоди до нього від 05.12.2006р., а саме до 01.02.2013р.

Саме після цієї дати дію договору оренди сторін слід вважати припиненою згідно ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Не спростовують цей висновок суду доводи апеляційної скарги щодо продовження строку договору оренди, встановленого до 13.02.2023р. згідно додаткової угоди, підписаної 05.01.2013р., оскільки за приписами ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється у такій саме формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором чи законом.

У даному випадку зміна строку дії договору оренди є істотною умовою за визначенням ст.15, ч.1,3 ст.19 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час укладання, а тому погоджена сторонами у письмовій формі домовленість щодо продовження строку дії договору після 01.02.2013р. до 13.02.2023р. підлягала обовязковій реєстрації речових прав у відповідності до умов п. 2 договору оренди та приписів п.2,3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 11.02.2010р. № 1878 в редакції Закону №4152 від 09.12.2011р. та ч.5 ст.126 ЗК України.

Факт припинення дії вказаного договору оренди та виникнення у ФГ «Елена» права використання спірної земельної ділянки визнано і позивачем, як це вбачається зі змісту договору обміну земельних ділянок від 20.04.2015р., укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Україна» і ФГ «Елена», де у розділі першому сторонами визнано той факт, що право користування земельною ділянкою, власником якої є ОСОБА_2, належить саме ФГ «Елена».

З огляду на наведені норми законодавства, чинні на час виникнення спірних правовідносин сторін та узгоджених сторонами істотних умов договору оренди земельних ділянок, до числа яких належать умови щодо моменту виникнення у орендаря права оренди, після реєстрації права користування, але таке право ТОВ «Торговий Дім «Україна» зареєстровано не було після підписання додаткової угоди від 05.01.2013р.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що орендні відносини сторін припинені із завершенням строку дії договору 01.02.2013р., а наявність додаткового договору від 05.01.2013р. без дотримання встановленого законом порядку реєстрації прав оренди не створює у позивача права користування спірною земельної ділянкою на умовах оренди.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові № 6-162цс13 від 19.02.2014р.

Не спростовує такого висновку суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що факт реєстрації договору оренди станом на час його укладання не зобовязував орендаря реєструвати останні зміни до цього договору, які письмово погоджені сторонами 05.01.2013р., оскільки у даному випадку позивач підмінив визначення терміну реєстрації договору, що було обовязковим до 01.01.2013р., та терміну реєстрації права оренди, обовязок здійснення якого встановлено після 01.01.2013р.

Відсутність реєстрації права оренди з часу її встановлення після завершення строку дії договору оренди в лютому 2013р., не створює для сторони права використання земельної ділянки, у випадку, коли це право не зареєстровано в реєстрі речових прав після зміни в цій частині істотних умов договору оренди.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що договір оренди від 16.02.2015р. укладений між ОСОБА_2 і ФГ «Елена» з дотриманням вимог законодавства та відсутності встановлених законом підстав для визнання такого договору недійсним та недоведеності факту наявності у ТОВ «Торговий Дім «Україна» права оренди на цю ж земельну ділянку, яке підлягало б захисту у визначений ним спосіб.

Оскільки справа розглянута з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» відхилити.

Рішення Горностаївського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ О.А.Кузнєцова

______________ ОСОБА_1