22.04.2016 Справа № 363/126/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Вишгород 22 квітня 2016 року

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого :судді Купрієнка С.І.

секретаря : Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень органу державної влади, визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень органу державної влади, визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свій позов мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 29 грудня 1999 року за № 83 їй було надано земельну ділянку площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Селище» с. Новосілки Вишгородського району Київської області.

08 вересня 2005 року ОСОБА_1 отримала Держаний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :36:058:0001, серії ЯА №589247, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 95. Земельну ділянку вона використовувала за цільовим призначенням, для вирощування сільськогосподарських культур.

Наприкінці вересня 2015 року Позивач приїхала на город, побачила, що на її земельній ділянці невідомими особами побудовано паркан. Після чого, за допомогою публічної кадастрової карти в мережі Інтернет за адресою http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta вона зясувала, що на її земельну ділянку накладається інша - площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154, цільове призначення якої для індивідуального садівництва.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи в суді були повідомлені належним чином через публікацію відповідного оголошення в засобах масової інформації газеті «Урядовий курєр».

Представник третьої особи - Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області не заперечувала проти задоволення позову.

Треті особи - Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи в суді були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що Позивач набула право приватної власності на земельну ділянкуплощею 0,1660 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :36:058:0001 08 вересня 2005 року на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №589247.

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 11.09.2013 р. №КИ.36.058/00005363 земельна ділянка передана гр. ОСОБА_5 для індивідуального садівництва. Таким чином Головне правління Держземагентства у Київській області передало безплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва, яку сформовано за рахунок та в межах земельної ділянки, що належить Позивачу на праві приватної власності.

Крім того, як вбачається з листа управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області від 25.11.2015 року №Д-653/1-404/6-15 земельна ділянка з кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва повністю накладається на належну Позивачу земельну ділянку кадастровий номер :36:058:0001, тобто входить до її меж.

Виходячи з викладеного, Головним управлінням Держземагентства у Київській області прийнято неправомірне рішення та передано відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку, яка фактично перебувала в приватній власності Позивача.

Як було встановлено судом, в подальшому вказана земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що підтверджується наданою інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, номер запису 4405142.

Статтею 629 ЦПК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України одна із сторін договору або інша заінтересована особа вправі заперечити його дійсність, якщо недійсність правочину прямо не встановлена.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

За загальним правилом наслідком недійсності угоди є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди.

Разом із тим частиною третьою статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Згідно із частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння.

У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330, 338 ЦК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення прав Позивача на вільне володіння та користування належною йому земельною ділянкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагентсва у Київській області від 11.09.2013 р. за № КИ 0.36.058/00005363 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою гр.ОСОБА_7 , щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Київській області про затвердження документації із землеустрою , яким ОСОБА_7 передано у власність земельну ділянку площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 для індивідуального садівництва на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1067 га за кадастровим номером :36:058:0154 на території Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області видане на ім*я ОСОБА_8 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним правочин щодо відчудження земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,1067 га з кадастровим номером :36:058:0154 ОСОБА_3 , зареєстрований в державному ресєтрі прав 25.01.2014 року під номером 4405142 та скасувати його державну реєстрацію.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку для індивідуального садівництва площею 0,1067 га кадастровим номером :36:058:0154.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області. Сторони, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя