Справа №: 705/1385/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю: секретарів судового засідання Власової Т.Ю., Шаповал Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Надія» про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015 (згідно з датою на штампі поштового відділення) позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Надія» про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії та просила, з урахуванням заяви від 24.11.2015 (а.с. 107): визнати факт її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у квартирі АДРЕСА_1 з 28.07.2010; встановити факт відєднання від теплопостачання вказаної квартири з 28.07.2010; встановити факт відсутності постачання та споживання електроенергії, природного газу, водопостачання у вказаній квартирі з 28.07.2010; визнати дії ЖБК «Надія» щодо нарахування їй плати за житлово-комунальні послуги, що включають в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, з березня 2010 року незаконними і такими, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»; зобовязати ЖБК «Надія» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_1 послуг за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2010 року з урахуванням факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у вказаній квартирі з 25.09.2006; зобовязати ЖБК «Надія» утриматись від нарахування ОСОБА_1 коштів за оплату житлово-комунальних послуг, що включає в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій до заселення в квартиру № 30 по вулиці Чехова, 20, в місті Умані Черкаської області.

Відповідач ЖБК «Надія» подав письмові заперечення проти позову, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими, відсутні належні докази, позов є надуманим і не відповідає вимогам чинного законодавства. Обставини, на які посилається позивач, вже були предметом судового розгляду і були ухвалені рішення судів з цього приводу, які набрали законної сили.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, предявлені до ЖБК «Надія», надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та просили задовольнити позов повністю.

Представник відповідача голова ЖБК «Надія» ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнала предявленні до ЖБК «Надія» позовні вимоги, просила відмовити у їх задоволенні та пояснила, що у позовній заяві відсутнє обґрунтування позовних вимог, відсутні належні докази та позов є необгрутованим. Пояснила, що відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2013 по цивільній справі за позовом ЖБК «Надія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території задоволено в повному обсязі, тобто вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Надія» заборгованість, яка утворилася за несплату наданих їй житлово-комунальних послуг, і вказане рішення суду набрало законної сили. Заборгованість була стягнута з ОСОБА_1 у звязку з тим, що вона є членом ЖБК «Надія» та власником квартири АДРЕСА_3, тобто є споживачем відповідних комунальних послуг. Позивач ОСОБА_1 постійно користуються житлово-комунальними послугами за адресою: квартира АДРЕСА_4, які їй надаються ЖБК «Надія», але в добровільному порядку оплачувати їх відмовляється, тому кооператив вимушений кожен раз заборгованість стягувати в судовому порядку. Що стосується відєднання квартири, належної ОСОБА_1, від електропостачання, водопостачання, газопостачання, теплопостачання, то воно було здійснене без відповідних дозволів та виготовлення необхідної проектної документації, з порушенням санітарних норм і правил.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи, подані сторонами в якості письмових доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

Позивач ОСОБА_1 з 25.09.2006 є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА № 897390; Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 426566; Технічним паспортом на квартиру (а.с. 55-58), та членом ЖБК «Надія», який здійснював будівництво вказаного будинку та здійснює його утримання і обслуговування.

Зазначений будинок перебуває на балансі ЖБК «Надія», який відповідно до п.2.1 Статуту кооперативу, затвердженого рішенням зборів його членів 24.04.2009, створений для виконання функцій, пов'язаних з управлінням будинком, його утриманням, забезпеченням членів кооперативу комунальними та іншими послугами, представництвом та захистом їх інтересів. Згідно з п. 2.2 даного статуту визначено перелік видів діяльності ЖБК «Надія», а саме: забезпечення утримання будинку і прибудинкової території в належному стані; визначення організацій для обслуговування будинку та укладення з ними договорів; забезпечення участі власників квартир в усіх витратах, пов'язаних з утриманням та експлуатацією житлового будинку. Кооператив виступає замовником на комунальні (водо-, тепло-, електро-, газопостачання) та інші послуги (вивіз побутових відходів), укладає договори з відповідними підприємствами та надання цих послуг (а.с. 150-160).

Рішенням Виконавчого комітету Уманської міської ради від 08.11.2012 № 352 встановлено з 01.12.2012 тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території для мешканців ЖБК «Надія» по вул. Чехова, 20, м. Умань. (а.с. 65-66). Виконавцем вказаних послуг є ЖБК «Надія».

Відповідно до повідомлення за підписом директора ОСОБА_4 Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» від 13.02.2013 за період з травня 12.02.2009 по 13.02.2013 споживання електричної енергії у квартирі АДРЕСА_5 склало 1 кВт.год., а відповідно до повідомлення від 12.05.2014 за період з травня 2011 року по 12.04.2014 споживання електричної енергії у квартирі АДРЕСА_5 відсутнє (а.с. 49, 50).

Згідно з довідками № 10 від 14.02.2013 та № 22 від 13.05.2014, виданими начальником юридично-облікової служби ПАТ «Уманьгаз» ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, абонентом не рахується та газопостачання у вказаній квартирі відсутнє (а.с. 46, 47, 48).

Позивач ОСОБА_1, що і не заперечує відповідач, постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Це підтверджується також і довідкою Полянецької сільської ради Уманського району Черкаської області від 26.01.2015 № 18 про те, що ОСОБА_1І проживає постійно в селі з 1980 року по теперішній час і місце свого проживання згідно з погосподарською книгою № 14 не змінювала (а.с. 45).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 3 ст. 61 ЦПК України передбачені підстави для звільнення від доказування. Так, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; і обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.10.2013, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2013, в цивільній справі № 705/2191/13-ц за позовом ЖБК «Надія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг суд встановив, що позивачем ЖБК «Надія» в повному об'ємі відповідачці ОСОБА_1 надаються комунальні послуги комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, а відповідачка не проводить оплату і має заборгованість перед позивачем в сумі 6 837,46 гривень за ці послуги в межах трьох річного терміну позовної давності, з березня 2010 року про березень 2013 року, хоча ОСОБА_1 не сплачувала за ці комунальні послуги з серпня 2007 року (а.с. 51-52, 90).

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2015 (а.с. 91-92) в цивільній справі за позовом ЖБК «Надія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.02.2015, яке залишене без змін, у вказаній справі суд вже встановив, що ОСОБА_1 з березня 2013 року не сплачує житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території належної їй квартири АДРЕСА_6, в зв'язку із чим утворилася заборгованість в розмірі 3 701,52 грн. за період з березня 2013 року по лютий 2015 року, яка судом стягнута з відповідача ОСОБА_1 Факт несплати за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території відповідачем ОСОБА_1 не заперечує, вона наполягає, що не повинна сплачувати кошти лише тому, що не проживає в квартирі і не користується послугами, нею не укладався з позивачем ЖБК «Надія» договір на отримання даної послуги. Також апеляційний суд встановив, що посилання ОСОБА_1 на п. 6 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є необґрунтованими, так як не звільняє її від несення витрат по обслуговуванню будинку та прибудинкової території, навіть враховуючи, що вона постійно мешкає за іншою адресою в с. Полянецьке пров. Набережний, 2, Уманського району Черкаської області, оскільки є власником квартири в багатоповерховому будинку № 20 по вул. Чехова м. Умані Черкаської області.

Під час розгляду вказаних вище цивільних справ суди вже досліджували обставини, на яких ґрунтувалися заперечення ОСОБА_1 проти позовних вимог ЖБК «Надія» та, відповідно, грунтуються її позовні вимоги в цій справі, а саме: що ОСОБА_1 фактично не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, і не користується житлово-комунальними послугами, що її квартира була відключена від тепломереж та електромереж.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту порушених цивільних прав та інтересів визначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 не довела належними і допустимими доказами, що відповідач ЖБК «Надія» порушило, не визнає чи оспорює яке-небудь її цивільне право чи інтерес, та що законом передбачений такий спосіб судового захисту цього цивільного права чи інтересу як визнання чи встановлення факту непроживання особи у належній їй квартирі, некористування житлово-комунальними послугами в належній їй квартирі; від'єднання від теплопостачання та відсутності постачання електроенергії, природного газу, водопостачання у квартирі. Також позивач не довела, що ЖБК «Надія» є постачальником електроенергії, природного газу і водопостачання в її квартиру, тобто, що ЖБК «Надія» повинен відповідати за позовними вимогами, які стосуються постачання (надання) вказаних комунальних послуг і стягнення оплати за них.

Позивач ОСОБА_1 просить суд, зокрема, визнати дії ЖБК «Надія» щодо нарахування їй плати за житлово-комунальні послуги, що включають в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, з березня 2010 року незаконними і такими, що порушують ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги».

Діючим законодавством України не передбачено такого способу захисту порушеного цивільного права як визнання дій юридичної особи приватного права незаконними і такими, що порушують який-небудь закон.

У зв'язку з наведеними вище, оскільки позивач ОСОБА_1 не довела в суді тієї обставини, що відповідач нараховує їй плату за житлово-комунальні послуги, що включають в себе не тільки послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, а й будь-які інші комунальні послуги в період з березня 2010 року, і що діючим законодавством не передбачений той спосіб судового захисту, про застосування якого просить позивач, суд дійшов висновку, що вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Позивач ОСОБА_1І також просить суд зобовязати ЖБК «Надія» здійснити перерахунок вартості наданих ОСОБА_1 послуг за адресою: АДРЕСА_2 з березня 2010 року з урахуванням факту її не проживання та не користування житлово-комунальними послугами у вказаній квартирі з 25.09.2006. Однак позивач не надала суду жодного розрахунку і відомостей про те, які суми до сплати їй були нараховані ЖБК «Надія» за період з березня 2010 року по 26.02.2015 і за які конкретно послуги, які суми позивач фактично сплатила за вказаний період на користь відповідача. До того ж, як було зазначено вище, питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Надія» плати за послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій за вказаний період було вже предметом судового розгляду між цими ж сторонами і кошти з ОСОБА_1 були стягнуті за рішеннями судів.

Не підлягає задоволенню також і позовна вимога про зобовязання ЖБК «Надія» утриматись від нарахування ОСОБА_1 коштів за оплату житлово-комунальних послуг, що включає в себе і послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, до заселення в квартиру АДРЕСА_1, враховуючи такі мотиви.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (у редакції, яка діяла на дату подання позову до суду; далі Закон № 1875-IV) утримання будинків і прибудинкових територій це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. І за функціональним призначенням вказаний вид житлово-комунальних послуг передбачає прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо (п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону № 1875-IV). Нормою ч. 4 ст. 319 ЦК України закріплено, що власність зобов'язує, і статтею 322 цього ж Кодексу встановлено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Вбачається, що надання власнику майна квартири послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, не має безпосередньої залежності від того, чи «заселився» і проживає постійно власник у квартирі чи ні. Також, суд враховує, що позовна вимога про зобовязання відповідача утриматися від нарахування оплати позивачу за житлово-комунальні послуги стосується можливих дій відповідача у майбутньому, які пов'язані з наданням позивачу житлово-комунальних послуг. Тобто позивач фактично просить суд заборонити відповідачу на майбутнє користуватися своїм правом на отримання оплати за надані житлово-комунальні послуги позивачу, та дозволити ОСОБА_1 не виконувати покладений на неї п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в цій цивільній справі за своєю суттю зводяться до бажання переглянути у непередбачений процесуальним законом спосіб рішення судів, які набрали законної сили та є обов'язковими до виконання, про стягнення з неї на користь ЖБК «Надія» оплати за житлово-комунальні послуги.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що всі позовні вимоги ОСОБА_1І до ЖБК «Надія» є безпідставними, незаконними і тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-62, 208, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Надія» про встановлення фактів, визнання дій відповідача незаконними і зобов'язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов