АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий в І інстанції:Коваль В.О. Єдиний унікальний номер справи: 650/161/16-ц
Доповідач: Борко А.Л. Справа №22-ц/791/1456/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого Борка А.Л.

Суддів: Кузнєцової О.А.

ОСОБА_1

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, зазначаючи, що 15.06.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики в присутності свідків, відповідно до якого позивач передав відповідачеві на покупку автомобіля грошові кошти у сумі 8000,00 дол. США (в еквіваленті на той час 64000,00 грн.) на строк до 01.07.2013 року. На даний час зобовязання не виконані. У звязку із наведеним, просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4: заборгованість за договором позики у розмірі 207280,00 грн., індекс інфляції за час прострочення боргу в розмірі 165202,16 грн., 3% річних за час прострочення боргу в розмірі 16270,06 грн., а також стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4: заборгованість за договором позики у розмірі 207280,00 грн., індекс інфляції за час прострочення боргу у розмірі 165202,16 грн., 3% річних за час прострочення боргу в розмірі 16270,06 грн. Стягнено із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3887,52 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив позов з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.06.2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 написали розписку (а.с.32), відповідно до якої відповідач продасть автомобіль марки Mercedes-Benz 609 D 1996 року випуску, двигун № НОМЕР_1, який належить позивачу, куплений та розмитнений за кошти позивача. У разі продажу вищевказаного автомобіля, ОСОБА_3 зобовязався передати кошти (8000 дол. США) ОСОБА_4 в еквіваленті 64 000 грн. до 01.07.2013 року. Розписку було написано власноручно ОСОБА_3, а 18.06.2013 року секретарем виконкому Новодмитрівської сільської ради було засвідчено справжність підпису ОСОБА_3 Зміст розписки погоджений особисто ОСОБА_4

Згідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Так, зазначена вище розписка, на думку колегії суддів, не є письмовою формою договору позики, згідно до вимог ч.1 ст.1046 ЦК України, тому що в ній не зазначено про отримання ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_4, а зазначені інші обставини.

У звязку із зазначеним вище, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції в частині визнання укладеним між сторонами договору позики та стягнення суми боргу ухвалено передчасно, та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановив факт прострочення відповідачем виконання свого грошового зобовязання за договором позики та прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми. А також суд врахував індекс інфляції в Україні з липня 2013 року по грудень 2015 року, який за весь час прострочення становить 165202,16 грн. Три проценти річних від простроченої, як встановив суд першої інстанції, суми становлять 16270,06 грн. і підлягають стягненню, оскільки договором не встановлено інший розмір процентів.

Однак, колегія суддів не погоджується із вищевказаним висновком, вважає його передчасним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Верховний Суд України в постанові від 27.01.2016 р. у справі № 6-771 цс15 зазначив, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Таким чином, норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Таким чином, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми є передчасним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Таким вимогам закону рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року на думку колегії суддів не відповідає .

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає,що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні його позову.

Судові витрати, відповідно з вимогами ст.88 ЦПК України підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 у розмірі - 4278,28 грн. (а.с.73). Заходи забезпечення позову підлягають скасуванню, відповідно до вимог ч.6 ст.154 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.88, 213, 154, 303, 307, 309, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні його позову.

Стягнути судові витрати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у розмірі 4278,28 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2016 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий А.Л. Борко

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А ОСОБА_1