Справа № 699/175/16-ц
Номер провадження 2/699/168/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить ухвалити рішення та визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,1503 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,1053 га з кадастровим номером: :13:011:0026, що розташована по вул.Перемоги, 210 у с.Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, та площею 0,0450 га з кадастровим номером: :13:011:0025, що розташована по вул. Перемоги у с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, після смерті брата ОСОБА_3

Свій позов позивач мотивує тим, що 17.10.2005 помер її брат ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі, на вказані земельні ділянки. Вказану спадщину позивач прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори у 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця, але оформити свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не може, оскільки право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано після смерті спадкодавця. В позасудовому порядку спір вирішити неможливо, а тому і подано до суду даний позов.

Позивач у судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримала.

Представник Корсунь-Шевченківської міськради у судове засідання не зявився, за підписом міського голови до суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч.2 ст.197 ЦПК України), приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно 17.10.2005 помер ОСОБА_3, який проживав у м. Корсуні-Шевченківському.

Факт його смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СР №024222, про що складено актовий запис за №271, виданого відділом РАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ Черкаської області (а.с.8), внаслідок чого відкрилася спадщина, в т.ч. і на вказані земельні ділянки (ч.1 ст.1220 ЦК України).

Судом встановлено, що спадкодавець заповіт не залишав, проживав одиноко на день смерті, ніхто зареєстрований по місцю проживання спадкодавця, крім нього, не був, що підтверджується довідкою, наданою депутатом міської ради ОСОБА_4, підпис якого затверджено паспортистом ВЖ РЕУ ОСОБА_5 (а.с.35).

Відповідно до ст.1262 ЦК України рідні сестри спадкодавців належать до другої черги спадкоємців за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст.1258 ЦК України).

Оскільки інші спадкоємці ОСОБА_3, крім позивача, відсутні, позивач спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, оскільки право власності спадкодавця на них зареєстровано після смерті спадкодавця, про що надано суду письмову постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки від 02.03.2016 (а.с. 12).

Судом встановлено, що крім позивача після смерті спадкодавця в нотконтору заяву на прийняття спадщини ніхто не подавав, що підтверджується довідкою № 281/01-16 від 02.03.2016 (а.с. 13).

Земельні ділянки, про визнання права власності на які подано позов, належали померлому ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного 27.05.2005, посвідченого нотаріусом 27.05.2005 за №982, копія якого додана до позову (а.с.14).

Спадкодавець за життя звернувся до відповідних органів для отримання акту про право власності на вказані земельні ділянки, однак акт був виготовлений лише після смерті спадкодавця. Копія акту додана до позовної заяви (а.с.19).

Також про належність ОСОБА_3 вказаних в позовній заяві земельних ділянок свідчать копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.21, 23).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок станом на 11.12.2015 становила 641,02 грн. земельної ділянки площею 0,0450 га (а.с. 15), 19 098,38 грн. земельної ділянки площею 0,1053 га (а.с. 16).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Земельні правовідносини в Україні регулюються в т.ч. і Земельним кодексом України.

Зокрема, ст.ст.125, 126 ЗК України в редакції, що діяла на момент придбання спадкодавцем земельних ділянок, право власності на земельну ділянку виникало після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку посвідчувалось державними актами.

Згідно наданих суду документів позивач не має документів, які б підтверджували здійснення спадкодавцем за життя реєстрації права власності на земельні ділянки.

Відповідно до ст.2 Закону України від 01.07.2004 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьофіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а це значить, що це дає право особі довести це право у судовому порядку.

Наказ Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325, зареєстрований у МЮ України 06.08.2009 за № 735/16751 Про затвердження Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, із змінами, внесеними згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 631 від 30.08.2010, який регламентував питання видачі державних актів, втратив чинність.

Тобто зареєструвати земельну ділянку на померлу людину відповідно до нормативних актів неможливо, так само як і видати новий державний акт, а тому способом захисту прав позивача є звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Тобто, строки для звернення за свідоцтвом про право на спадщину не обмежені.

Таким чином, з урахуванням наданих доказів, суд вважає, що позивач свій позов довела, а тому суд задовольняє такий та визнає за позивачем право власності на вказані земельні ділянки, які мають цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,1503 га (0,1053 га та 0,0450 га), в порядку спадкування за законом після смерті брата позивача - ОСОБА_3

Вирішуючи питання стягнення судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до розяснень, даних у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 « Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у даних спорах повинні бути органи місцевого самоврядування. У даному спорі таким є Корсунь-Шевченківська міськрада.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але від стягнення яких позивач відмовилась.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, ч.2 ст.197, 212-215,ч.1 ст.294, 296 ЦПК України; ст.ст.1216, 1218, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221, ч.ч. 1, 3 ст. 1223, ч.1 ст.1225, ст.1262, ч.1 ст. 1268, ч.ч. 1,2, 5 ст.1269, ст.1298 ЦК України; ст.125, 126 ЗК України,

суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Корсунь-Шевченківської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою та проживаючою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, паспорт серії НС №564194, виданий Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області 24.12.1998, РНОКПП: НОМЕР_1, інші дані про особу суду не надані, в порядку спадкування за законом, після смерті рідного брата ОСОБА_3, померлого 17.10.2005 у м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області, право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,1503 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,1053 га з кадастровим номером: :13:011:0026, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вул. Перемоги, 210, у с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 19 098,38 грн., та площею 0,0450 га з кадастровим номером: :13:011:0025, з цільовим призначенням: для ведення особистого підсобного господарства, що розташована по вул. Перемоги у с. Гарбузин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, вартістю 641,02 грн., яка належала померлому на підставі договору дарування, укладеного та посвідченого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Митрофановою Л.П. від 27.05.2005 за № 982.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6sp; І.