Провадження № 2/761/1076/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Малинникова О.Ф.,

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

У липні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначила, що з 12 березня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_2

Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що видане свідоцтво про одруження серії - НОМЕР_1 від 12 березня 2014 року та зроблено актовий запис за № 216.

Від шлюбу мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач обґрунтувала позовну заяву тим, що останні місяці подружнього життя сторони не можуть як сім'я проживати розам виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Оскільки, як вважає позивач спільна дитина є ще маленькою і багато речей не може розуміти, але в подальшому це може суттєво вплинути на її психіку, погляди на життя, в тому числі на формування її світогляду.

Тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є недоцільним, а примирення неможливе. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу просить задовольнити її позовні вимоги.

В судове засідання з'явились позивач та відповідач.

Відповідач заявив клопотання про надання сторонам 3-х місячного строку для примирення та зупинення провадження в справі. Пояснив, що на даний час проживає з позивачем разом, сварок не має між ними. Раніше було багато сварок з причини, що відповідач багато часу проводив на роботі. На даний час змінився графік роботи і відповідач приділяє більше часу сім'ї.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем. Щодо сімейних стосунків з відповідачем, то вона вважає подальше спільне життя з ним є недоцільним, проте підтвердила що стосунки наладились. Щодо клопотання пояснив суду, що вона вважає не можливим надання строку для примирення з відповідачем.

У судовому засіданні відповідач, заперечуючи проти доводів позивача щодо підстав розірвання шлюбу, послався на те, що між ними не було ніякої домовленості з питань, пов'язаних з розірванням шлюбу.

Відповідач зазначив, що він не згодний з викладеними позивачем обставинами та вважає, що вони прожили в шлюбі, виховують неповнолітню дочку ОСОБА_3, 2014 р.н. Подальше спільне життя відповідач вважає можливим, у сторін не втрачено почуття любові та взаєморозуміння для того щоб вважати можливим збереження сім'ї та шлюбу, що відповідає її і позивача інтересам, а також інтересам дитини. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб не розривати та надати час для примирення сторін терміном на 3 місяці, оскільки вважає що їх сім'ю можливо зберегти, а для цього потрібний час.

Тому відповідач просив суд відкласти розгляд справи у зв'язку з вирішенням питань, пов'язаних з припиненням шлюбних відносин.

Суд заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи вважає, що клопотання підлягає - задоволенню.

Судом встановлено, що сторони прожили у шлюбі з 12 березня 2014 року, виховують неповнолітню дочку ОСОБА_3, 2014 р.н. Сторони на даний час не дійшли згоди щодо розірвання їх шлюбу та не навели мотивів, що сімейні відносини не можуть бути відновлені і тому суд вважає можливим надати строк для примирення.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів і причин викладених ними є можливим надання їм строку для примирення з метою вирішення питання про можливість збереження сім'ї.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

З огляду на викладене, на підставі ст. 111 Сімейного Кодексу України та керуючись: п. 7 ч. 1 ст. 201, ч. 5 ст. 191 ст. 293 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - зупинити та надати сторонам 3 (три) місячний строк для примирення.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначити в судове засідання 23 травня 2016 року о 09 - тій годині 00 хв. для поновлення провадження. Роз'яснити, що у разі неявки обох сторін по закінченню зазначеного строку у призначений день позов буде залишено без розгляду.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: О.Ф. Малинников.