АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/1147/15-ц
Провадження № 22-ц/792/284/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: прокурора Олійник І.О., ОСОБА_6, ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року цивільну справу за позовом прокурора Ярмолинецького району в інтересах держави до Ярмолинецької районної державної адміністрації, головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4, реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Вербсько-Мурована сільська рада Ярмолинецького району про скасування розпорядженння, наказу та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом прокурор в інтересах держави вказував, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20.12.2012 № 633/2012 р. ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га, а наказом головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 08.01.2014 року вказану земельну ділянку передано йому у власність. Проте, передача вказаної земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог ст. ст. 25, 78, 116, 118 ЗК України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Тому, прокурор Ярмолинецького району просив:

- визнати незаконними та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20.12.2012 року № 633/2012-р «Про надання дозволу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Вербецько-Мурованої сільської ради за межами с. Вербка-Мурована» в частині надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га.;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області №ХМ/:03:016/00000003 від 08.01.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність»

- скасувати рішення реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12392737 від 14.04.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що суд першої інстанції залишив без уваги доводи прокурора щодо належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду, не оцінив протилежні за змістом пояснення спеціаліста відділу Держземагенства в Ярмолинецькому районі ОСОБА_9 та виконувача обов'язків начальника цього ж відділу ОСОБА_11 щодо належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду. Також, судом в рішенні не зазначено та не дано оцінки результатам огляду та дослідження картографічних матеріалів про розташування земель резервного фонду Вербсько-Мурованої сільської ради. Беручи до уваги той факт, що на час видачі спірних розпорядження та наказу ОСОБА_4 не був працівником соціальної сфери села, не проживав та не проживає у ньому, а набуття ним у власність земельної ділянки резервного фонду в обхід інших громадян, які відповідно до закону наділені правом набути землі зазначеної категорії першочергово, може призвести до неможливості забезпечення їх земельними ділянками відповідно до вимог ст. 25 ЗК України, чим водночас порушується принцип гарантії права на землю, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В засіданні апеляційного суду прокурор Олійник І.О. апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, представник головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_10 апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Представники Ярмолинецької районної державної адміністрації, реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції, Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи в суді прокурор не довів факт належності переданої у приватну власність неповнолітньому ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району за межами населеного пункту до земель резервного фонду, та що на території Вербсько-Мурованої сільської ради не був створений резервний фонд відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки вони ґрунтуються на неповно з'ясованих обставинах справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Судом встановлено, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20.12.2012 р. № 633/2012-р. ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.0000 га на території Вербецько-Мурованої сільської ради за межами с. Вербка Мурована.

Наказом головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 8 січня 2014 року № ХМ/:03:016/00000003 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_4, розташовану за межами населених пунктів Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району; надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2.0000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району.

10 квітня 2014 року реєстраційною службою Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на вказану земельну ділянку, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.15).

Земельна ділянка площею 2.0000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) для ведення особистого селянського господарства надана у власність ОСОБА_4 із земель резервного фонду.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом наступними доказами.

З повідомлення відділу Держземагенства в Ярмолинецькому районі від 27.04.2015 р. № 0-2221-03.-2695/2-15 слідує, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 передана у власність ОСОБА_4 із земель резервного фонду (а.с.16).

Допитаний в суді першої інстанції спеціаліст відділу Держгеокадастру в Ярмолинецькому районі ОСОБА_9 підтвердив, що від готував вказану довідку і вона виготовлена на підставі картографічних планів 1996 року.

Відповідно до рішення сесії Вербсько-Мурованої сільської ради від 19 жовтня 2000 року, списку працівників соціальної сфери, яким роздано земельні ділянки із земель резервного фонду Вербсько-Мурованої сільської ради, видно, що на території сільської ради створений такий резервний фонд (а.с. 89-94).

З дослідженого судом технічного звіту по коректуванню планових матеріалів зйомок минулих років Вербецько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області за 1997 рік, зведеної експлікації земель в межах Вербецько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району по категоріях земель, угіддях, власниках землі, по користувачах видно, що в межах сільської ради значилося 236.0 га земель резервного фонду.

Це ж підтверджується і копією примірника коректування планових матеріалів зйомок минулих років, плану землекористування Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району, в якому зазначається такий же розмір земель резервного фонду - 236.0 га, а також позначено схематичне розташування земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, переданої у власність ОСОБА_4 - на землях резервного фонду.

Крім того, в поданих прокурором копіях довідок виконкому Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району № 184 від 15.04.2002 р., № 195 від 20.09.2002 р., № 485 від 19.08.2004 р, № 595 від 29.09.2004 р., вказується, що на території сільської ради створений резервний фонд землі, який в різні періоди часу становив від 130 до 209 га, і сільська рада не заперечувала проти надання земельних ділянок громадянам із земель резервного фонду.

Наведені докази в їх сукупності підтверджують доводи прокурора про те, що резервний фонд був створений під час передачі земель у колективну власність КСП «Дружба» і з того часу він існує на території Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району.

З огляду на викладене, наведені докази спростовують посилання відповідачів на те, що резервний фонд не створювався, а ОСОБА_4 отримав земельну ділянку не із земель резервного фонду. Поданий його законним представником витяг з Публічної кадастрової карти України також не містить доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 виділялася не з резервного фонду.

Згідно довідки Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району від 21.04.2015 р. № 146 ОСОБА_4 в соціальній сфері на селі не задіяний, членом КСП «Дружба», яке проводило розпаювання землі, не являвся (а.с. 18).

На території сільської ради ОСОБА_4 зареєстрований з 21.07.2015 р., тобто після відкриття провадження в цій цивільній справі (довідка, а.с.74).

Також, колегія суддів вважає, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу свого малолітнього віку не може бути суб'єктом, який би використовував земельну ділянку за цільовим призначенням - веденням особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ст. 116 ЗК України).

Статтею 5 ЗК України 1991 року передбачалося, що сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Згідно ч.1 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Земельного кодексу України, площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (сільськогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд).

Частинами 10, 11 ст. 25 Земельного кодексу України визначено, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Пунктом 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Також, пунктом 4 розділу ІХ Прикінцеві положення ЗК України, 2001 року передбачено, що забезпечення потреб вчителів, лікарів, інших працівників соціальної сфери, що проживають у сільській місцевості, а також громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та евакуйовані із зони відчуження, переселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, які проживають в сільській місцевості, у земельних ділянках для ведення особистого селянського господарства і садівництва у межах норм безплатної приватизації, а також для городництва і сінокосіння здійснювати за рахунок земель запасу та резервного фонду.

Зазначені норми законодавства вказують на те, що створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Наведеним обставинам суд першої інстанції дав неправильну оцінку, неправильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому його рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що земельна ділянка з резервного фонду Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району надана ОСОБА_4 в порушення вимог земельного законодавства, він не відноситься до категорії тих осіб, які мають право отримувати у власність земельну ділянку із земель резервного фонду Вербсько-Мурованої сільської ради Ярмолинецького району.

Відповідно до вимог ст. ст. 21, 393 ЦК України розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20.12.2012 року № 633/2012-р "Про надання дозволу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Вербецько-Мурованої сільської ради за межами с. Вербка-Мурована" в частині надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2.0000 га. та наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:03:016/00000003 від 08 січня 2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" підлягає визнанню незаконним і скасуванню.

Право власності на земельну ділянку, відповідно до ст. 125 ЗК України, виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку без достатніх підстав, тому відповідно підлягає скасуванню рішення реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12392737 від 14.04.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За подання апеляційної скарги прокуратура Хмельницької області оплатила судовий збір у сумі 803 грн. 88 коп. Оскільки рішення постановлене на користь прокуратури Хмельницької області, з ОСОБА_6, який є законним представником ОСОБА_4, слід стягнути на користь прокуратури 803 грн 88 коп. судового збору.

Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (в редакції на час подачі позовної заяви) за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2015 року становить 1218 грн. (0,2 від 1218 грн. становить 243 грн. 60 коп.).

У позовній заяві прокуратури об'єднано три вимоги немайнового характеру, тому до сплати підлягало 730 грн. 80 коп. судового збору, який при зверненні до суду з позовом прокурором не сплачувався.

Тому, з ОСОБА_6 також підлягає стягненню в дохід держави 730 (сімсот тридцять) грн 80 коп. судового збору, який підлягав оплаті при поданні позовної заяви.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є, відповідно до п.п. 1, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 18 грудня 2015 року скасувати.

Позов прокурора Ярмолинецького району задовольнити.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 20.12.2012 року № 633/2012-р "Про надання дозволу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Вербсько-Мурованої сільської ради за межами с. Вербка-Мурована" в частині надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:03:016/00000003 від 08 січня 2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність".

Скасувати рішення реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12392737 від 14.04.2014 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 за ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_6, який є законним представником ОСОБА_4, на користь прокуратури Хмельницької області 803 (вісімсот три) грн 88 коп. судового збору, та в дохід держави 730 (сімсот тридцять) грн 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис

Суддя: підпис

Суддя: підпис

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Шевчик О.М.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 47