Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Вох В.С.,

з участю представника відповідачів - ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4,ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_6 - ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду від 20 січня 2016 року задоволено позов ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Зобов»язано Сарненський районний територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)(далі Сарненський районний ТЦСО), редакцію газети "Сарненські новини" та ОСОБА_6 спростувати відомості, що не відповідають дійсності(недостовірну інформацію) і порочать честь та гідність, ділову репутацію, а саме:

- спростувати текст статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_6 на стор. 4 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1: "...Приміром сестри ОСОБА_8 та ОСОБА_9 жили разом. В ОСОБА_8, правда, дві дорослі дочки мешкають за кордоном. Тож ОСОБА_12 опікувалась ОСОБА_8, як кажуть, до останніх днів її життя. Що доводиться робити ОСОБА_10? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір»ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального працівника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей...".

- спростувати текст статті "ІНФОРМАЦІЯ_3" авторства ОСОБА_11, поміщений на стор. 13 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме: "...ОСОБА_12 обслуговувала Вашу маму ОСОБА_8, з вересня 2009 року. Надавала їй повний комплект соціальних послуг...

...Соціальний робітник надавала їй соціальні послуги, передбачені Положенням про територіальний центр, та затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1417 від 29 грудня 2009 року...

______________________________________________________________________

Справа № 560/398/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Отупор К.М.

Провадження № 22-ц 787/594/2016 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно з укладеним договором, соціальний робітник виконувала різні види робіт (прибирання, обробіток земельної ділянки, оплата комунальних послуг, представництво інтересів в установах та організаціях, інше)...

...з 1 вересня 2010 року ОСОБА_8 була переведена на платне обслуговування. Оплата проводилася у відповідності до встановлених і затверджених тарифів на платні послуги...

...На прохання ОСОБА_8 соціальні послуги надавав ще один соціальний робітник ОСОБА_14, за що оплата не проводилася...

...Тому, враховуючи погіршення стану здоров'я Вашої мами, Ви, звичайно, змушені були скористатися послугами людей, які могли доглядати її цілодобово. Але чомусь ви не відмовилися і від послуг нашого робітника...

...Мабуть, у силу певних причин і ви опинилися далеко від дому, за кордоном, тим самим не змогли здійснювати догляд за Вашою мамою...".

Спростувати недостовірну інформацію від 6 березня 2014 року зобов»язано автора статті ОСОБА_6, а інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_4 - директора Сарненського районного ТЦСО шляхом розміщення тексту на аналогічних сторінках газети "Сарненській новини" й аналогічним шрифтом.

Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду від 28 січня 2016 року таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи, представник відповідачів оскаржив його в апеляційному порядку. Зазначає, що суд прийшов до помилкового висновку про те, що договір про соціальне обслуговування відділенням соціальної допомоги з ОСОБА_15 не укладався та ОСОБА_12 послуги не надавались. Судом не враховано, що газетна публікація, в якій висвітлено трудову діяльність соціального працівника за жанром журналістики являється художньою замальовкою, а не статтею, заміткою, інтерв»ю чи оглядом, завданням яких є надання інформації, порушення якогось проблемного питання, де вимагається надання фактів, цифр, звітності, статистичних даних. Тому, текст в статті ОСОБА_6 «жили разом» не означає факт прописки в одній квартирі, а слово «опікувались» не означає прийняття органом опіки і піклування розпорядження по встановлення опіки.

В рішенні не зазначено, чим публікацією в газеті принижено честь та гідність і ділову репутацію позивачів, яким чином вони постраждали, та як знизилась їх соціальна оцінка. Суд не врахував роз»яснення п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі Постанови) і не навів у своєму рішенні які обставини становлять склад цивільного правопорушення, та які саме немайнові права позивачів були порушені.

Суд, не давши оцінку всьому тексту публікації, обмежився тільки частиною тексту, викладену у позовній заяві. Частина тексту, а саме: «Що доводиться робити ОСОБА_12? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір'ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального робітника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей...", поміщена в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_6 стосується лише оцінки роботи соціального працівника.

Факт надання ОСОБА_15 соціальних послуг не спростований, тому висновок суду про недостовірність інформації необґрунтований і надуманий. В публікації ішла мова про те, як під час розмови з ОСОБА_12 автор переконалась, що вона є старанний та відповідальний працівник, робота є її покликанням. На початку публікації автор чітко говорить, що дійшла до особистого переконання, тобто зробила певні висновки про працівника, що є оціночними судженнями.

Відповідно до роз»ясень п.19 Постанови не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет відповідності дійсності і спростувати, що відповідає судовій практиці Європейського суду з прав людини.

Суд не взяв до уваги, що в газеті «Сарненські новини» від ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано можливість під заголовком «Спростування» опублікувати свою статтю на газетну публікацію "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_6. Відтак інформація, викладена в газетній замальовці ОСОБА_6, спростована позивачами.

Публікація "ІНФОРМАЦІЯ_3" авторства ОСОБА_11 надрукована як відповідь на вимогу позивачів про принесення публічних вибачень за попередню статтю "ІНФОРМАЦІЯ_2". У вказаній публікації не наведено будь-яких недостовірних даних, які би потенційно могли порочити будь-чию честь і гідність і ділову репутацію.

Позиція позивачів зводиться до факту не укладення договору про соціальне обслуговування з ОСОБА_15, що, на думку позивачів, автоматично спростовує обставини виконання умов договору. Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що договір про надання соціальної допомоги не укладався, оскільки за висновками експертизи не підписувався ОСОБА_15 При цьому суд не взяв до уваги, що у висновках експерта зазначено про те, що підписи на договорі виконані ймовірно не ОСОБА_15 за умови, що у відомостях про виплату пенсії, наданих для порівняльного дослідження, підписи виконані самою ОСОБА_15. За таких умов, ймовірний висновок експертизи поставлений у залежність від умови, що надані зразки належать покійній. Зібрані і досліджені судом докази не дають підстав вважати, що у відомостях про отримання пенсії розписувалась ОСОБА_15 Суд безпідставно взяв до уваги показання свідків зі сторони позивачів і не взяв до уваги показання працівників соціальної служби, які підміняли ОСОБА_12 на час відпустки або непрацездатності.

Покликаючись на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено: в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 на сторінці 4 в рубриці «ІНФОРМАЦІЯ_5» журналіст ОСОБА_6, після спілкування із соціальним робітником районного територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_12, опублікувала статтю під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2» про роботу соціального працівника(а.с.7 т.1).

Вважаючи, що у вказаній статті є неправдива інформація щодо надання соціальних послуг їх покійній матері ОСОБА_15, позивачі у газеті «Сарненські новини» від ІНФОРМАЦІЯ_4 в рубриці «Повертаючись до надрукованого» опублікували «Спростування на статтю ОСОБА_6 "ІНФОРМАЦІЯ_2». В своїй статті позивачі зазначили, що є неправдивою інформація про те, що ОСОБА_12 опікувалась їх мамою до останніх днів її життя. Вони біля восьми років проживають за кордоном і за власні кошти користувались послугами людей, які доглядали їх маму і ці люди не мають ніякого відношення до соціальної служби. Окрім цього, спростували інформацію ОСОБА_6 про те, що їх покійна мама проживала разом із сестрою, а їх тіткою, ОСОБА_16 Вони проживали в одному будинку, але в різних квартирах(а.с.8 т.1).

В цьому ж спростуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вимагали від директора Сарненського районного ТЦСО публічно вибачитись за надання неправдивої інформації та наклеп.

В цьому ж номері газети під «Спростуванням…» в рубриці «Прошу слова» надрукована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_6» під авторством директора Сарненського районного ТЦСО ОСОБА_11(а.с.8 т.1).

У лютому 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 звернулись до суду з даним позовом про спростування недостовірної інформації, викладеної у статті ОСОБА_6 "ІНФОРМАЦІЯ_2» та у статті ОСОБА_11«ІНФОРМАЦІЯ_6». Позов обґрунтовували там, що, на їх думку, статті містять недостовірну інформацію про те, що їх мамою до самої її смерті опікувались соціальні працівники і мама проживала разом із сестрою. Однак особи, які доглядали їх маму, ніякого відношення до соціальних служб не мають, і мама Договір про соціальне обслуговування(надання соціальних послуг) відділенням соціальної допомоги вдома одинокого (проживаючого самотньо) громадянина від 1 вересня 2010 року(далі Договір) не підписувала.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірна інформація є недостовірною, такою, що порушує немайнові права позивачів щодо права на повагу до гідності та честі, ділової репутації і підлягає спростуванню.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи із слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Види особистих немайнових прав визначено в ст.270 ЦК України. Зокрема, в зазначеній статті вказано, що до немайнових прав особи відноситься право на повагу до гідності та честі. Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншими законами не є вичерпним.

В пункті 3 Постанови Верховний Суд України роз»яснив, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

У пункті 19 вищевказаної постанови зазначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ст. 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як встановлено судом, в тексті статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_6, що поміщена в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено: "...Приміром сестри ОСОБА_15 та ОСОБА_9 жили разом. В ОСОБА_15, правда, дві дорослі дочки мешкають за кордоном. Тож ОСОБА_12 опікувалась ОСОБА_15, як кажуть, до останніх днів її життя».

Добутими в суді першої інстанції доказами доведено, що сестри ОСОБА_15 та ОСОБА_9 жили разом проживали в окремих квартирах.

Також достовірно встановлено, що до останніх днів життя соціальний працівник ОСОБА_12 не опікувалась ОСОБА_15, а на прохання позивачів останньою опікувались інші особи.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дана інформація є фактичним твердженням і вона є недостовірною, порушує права позивачів на повагу до честі та гідності, а тому підлягає спростуванню.

Разом з тим, норми статті 277 ЦК України до способів захисту порушення немайнових прав особи поширенням недостовірної інформації відносять спростування недостовірної інформації та/або право особи на відповідь.

Помістивши свою відповідь в номері газети "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 в рубриці «Повертаючись до надрукованого» під назвою «Спростування на статтю ОСОБА_6 "ІНФОРМАЦІЯ_2», позивачі скористались передбаченим законом способом захисту порушених прав - правом відповіді на неправдиву інформацію, спростувавши її шляхом публікації в газеті статті під назвою «Спростування на статтю ОСОБА_6 "ІНФОРМАЦІЯ_2».

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що порушені права позивачів є відновленими і повторному захисту не потребують, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо тексту в статті "ІНФОРМАЦІЯ_2" авторства ОСОБА_6, що поміщена в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_1 " Що доводиться робити ОСОБА_12? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір»ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального працівника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей...", а також тексту в статті "ІНФОРМАЦІЯ_3" авторства ОСОБА_11, поміщеного на стор. 13 в газеті "Сарненські новини" від ІНФОРМАЦІЯ_4"...ОСОБА_12 обслуговувала Вашу маму ОСОБА_8, з вересня 2009 року. Надавала їй повний комплект соціальних послуг...

...Соціальний робітник надавала їй соціальні послуги, передбачені Положенням про територіальний центр, та затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1417 від 29 грудня 2009 року...

Згідно з укладеним договором, соціальний робітник виконувала різні види робіт (прибирання, обробіток земельної ділянки, оплата комунальних послуг, представництво інтересів в установах та організаціях, інше)...

...з 1 вересня 2010 року ОСОБА_8 була переведена на платне обслуговування. Оплата проводилася у відповідності до встановлених і затверджених тарифів на платні послуги...

...На прохання ОСОБА_8 соціальні послуги надавав ще один соціальний робітник ОСОБА_14, за що оплата не проводилася...

...Тому, враховуючи погіршення стану здоров'я Вашої мами, Ви, звичайно, змушені були скористатися послугами людей, які могли доглядати її цілодобово. Але чомусь ви не відмовилися і від послуг нашого робітника...

...Мабуть, у силу певних причин і ви опинилися далеко від дому, за кордоном, тим самим не змогли здійснювати догляд за Вашою мамою...", то, з огляду на норми ст. 30 Закону України "Про інформацію" вказані тексти є оціночними судженнями, які не містять фактичних даних, критики, оцінки дій, а тому не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Судом достовірно встановлено, що Сарненським районним ТЦСО надавались соціальних послуг ОСОБА_15

Так, в матеріалах справи міститься Договір від 9 лютого 2006 року між Сарненським районним ТЦСОта ОСОБА_15, де зазначено, що у відповідності до висновків поліклініки та акту обстеження матеріально-побутових умов відділення соціальної допомоги надає ОСОБА_15 ряд послуг. Кількість відвідувань обслуговуваного 2 рази на тиждень(а.с.168 т.1).

Відповідно до облікової картки одинокого непрацездатного громадянина ОСОБА_15 перебувала на обліку у Сарненському районному ТЦСО з 15 лютого 2006 року(а.с.176 т.1).

Договір від 9 лютого 2006 року не містять даних про строк його дії

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 підтвердив факт перебування ОСОБА_15 на обслуговуванні у відділенні соцдопомоги у 2006 році.

Положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо свободи вирішення поглядів (далі - Конвенція) та практика Європейського суду з прав людини звертає увагу на те, що ст.10 Конвенції захищає право журналістів оприлюднювати інформацію з питань, які становлять загальний інтерес, за умови, що вони діють сумлінно і використовують достовірні факти, які представляють надійну і точну інформацію відповідно з журналістською етикою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.

На думку колегії суддів, інформація, яку просять спростувати позивачі, містить роздуми, оцінку певних фактів, які є вираженням суб'єктивної думки і поглядів авторів статтей.

Тексти "Що доводиться робити ОСОБА_12? Допомагає бабусям прибирати домівки, порядкувати на подвір»ї, купувати ліки. До всього, цим не обмежується старання соціального працівника. Почасти залишається в стареньких, аби розважити їх, втішити, наче малих дітей...", "...ОСОБА_12 обслуговувала Вашу маму ОСОБА_8, з вересня 2009 року. Надавала їй повний комплект соціальних послуг...

...Соціальний робітник надавала їй соціальні послуги, передбачені Положенням про територіальний центр, та затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1417 від 29 грудня 2009 року...

Згідно з укладеним договором, соціальний робітник виконувала різні види робіт (прибирання, обробіток земельної ділянки, оплата комунальних послуг, представництво інтересів в установах та організаціях, інше)...

...з 1 вересня 2010 року ОСОБА_8 була переведена на платне обслуговування. Оплата проводилася у відповідності до встановлених і затверджених тарифів на платні послуги...

...На прохання ОСОБА_8 соціальні послуги надавав ще один соціальний робітник ОСОБА_14, за що оплата не проводилася... ...Тому, враховуючи погіршення стану здоров'я Вашої мами, Ви, звичайно, змушені були скористатися послугами людей, які могли доглядати її цілодобово. Але чомусь ви не відмовилися і від послуг нашого робітника...

...Мабуть, у силу певних причин і ви опинилися далеко від дому, за кордоном, тим самим не змогли здійснювати догляд за Вашою мамою...". не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, оскільки викладені з використанням мовних засобів не у стверджуючій формі, а як припущення, тому такі оціночні судження, на думку колегії суддів, не підлягають спростуванню та доведенню на їх правдивість, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

А тому, висновок суду першої інстанції про те, що зазначена інформація повинна бути визнана недостовірною та спростована через засіб масової інформації, що її поширив, є невірним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_6 - ОСОБА_2 на рішення Дубровицького районного суду від 20 січня 2016 року задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду від 20 січня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до Сарненського районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг), Редакції газети «Сарненські новини», ОСОБА_6 про спростування недостовірної інформації відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь відповідачів по 134 гривні з кожної.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Григоренко М.П.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.