Справа №464/8083/16-ц
пр.№ 4-с/464/66/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Борачка М.В.

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Львові скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна», заінтересована особа ОСОБА_2 на неправомірні дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківчського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 29.12.2015р. у виконавчому провадженні №42421333 про повернення стягувачеав виконавчого листа №464/6072/13-ц виданого 15.10.2013р.

В обґрунтування скарги покликається на те, що на виконанні у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ знаходився виконавчий лист, виданий 15.10.2013р. Сихівським районним судом м.Львова. Виконавчий лист виданий на виконання рішення суду від 04.10.2013р. у справі №464/6072/13-ц, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» 421661,41грн. заборгованості за кредитним договором від 05.08.2008р. та 3441 грн. судових витрат. 29.12.2015р. державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві підставі п.2 ч.1 ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Дану постанову представником заявника отримано лише 26.10.2016р. З даною постановою категорично не погоджується, оскільки державний виконавець не вжив всіх передбачених законом заходів, необхідних для своєчасного і повного виконання рішення суду. Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо результатів розшуку як майна боржника так і доказів, що такі дії взагалі проводились, не винесено постанов про розшук майна боржника, не скеровано орієнтування на затримання автотранспорту. Крім того державний втконавець не перевірив чи боржник працює, не перевірив наявність у боржника банківських рахунків. Стягувач письмово повідомляв відділ ДВС про наявність заставного майна в боржника, яке знаходиться в іпотеці, зокрема: ? садового будинку №87 який розташований в х.Копятин Пустомитівського району Львівської області та ? земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_4 та перебуває в іпотеці в ПАТ «Петрокоммерц-Україна». 29.04.2014р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, якою зобовязано ФОП ОСОБА_6 надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна. Банком проведено оплату за проведення даної оцінки, висновок про оцінку майна наявний в матеріалах виконавчого провадження, однак жодних дій для подальшої реалізації описаного майна державний виконавець не проводив. Таким чином, державний виконавець не здійснив всі можливі дії щодо розшуку майна боржника, реалізації предмета іпотеки та розшуку коштів в банках, що вказує на не бажання державного ивконавця вчиняти примусові дії щодо виконання судового рішення та на передчасність винесення оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та просить задоволити. Додатково зазначила, що державний виконавець не перевірив чи боржник працює, не перевірив наявності у боржника банківських рахунків.

Представник субєкта оскарження Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції в судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Та додатково зазначив, що державним виконавцем дійсно не встановлено чи боржник працевлаштований та не перевірено наявності в боржника банківських рахунків. Крім того, подав письмові заперечення, в яких зазначає, що вимоги скарги є необгрунтованими. Вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2015р. винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_5, яка належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками судового розгляду, на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №42421333 з примусового ивконання виконавчого листа виданого на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 04.10.2013р. у справі №464/6072/13-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акцілнерного товариства «Банк Петрокомерц-Україна» 421661,41грн. заборгованості за кредитним договором від 05.08.2008р. та 3441 грн. судових витрат.

29 грудня 2015 року державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві. Дану постанову мотивовано тим, що боржником виконавчий документ не виконано. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно боржника накладено арешт в межах суми звернення стягнення. Здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку належного боржнику на праві власності майна виявилися безрезультатними, про що складено акти державного виконавця. Ліквідного майна на яке можна звернути стягнення не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Відповідно до відповідей УДАІ при ГУМВСУ у Львівській області транспортних засобів за боржником не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано ? частку житлового будинку, який розташований на земельній ділянці. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» разом з житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Дане майно неможливо реалізувати, оскільки діє заборона на відчуження земельних ділянок. Відтак у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 32 Закону України „Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV заходами примусового виконання рішення суду є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України „Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIVвиконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, державним виконавцем не здійснено всіх передбачених законодавством дій спрямованих на виконання рішення суду, зокрема не вчинено дій щодо розшуку майна боржника, розшуку коштів на рахунках в банках, не перевірено наявність джерел одержання доходів боржником. Відтак оскаржувана постанова винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід визнати неправомірною постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 29.12.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, та скасувати зазначену постанову.

Відповідно до ст.ст. 11, 32, 47, 52 Закону України від 21.04.1999 р. №606-ХІV «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.208, 210, 214-215, 293-294, 383-389 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 29.12.2016 р. (ВП №42421333) про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий Борачок М.В.