Справа № 214/2197/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Саксаганської районної ради у м. Кривому Розі про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд

встановив:

Позивач звернулась до суду з даним позовом в якому просить суд встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 01.08.1996 року за життя належав на праві приватної власності житловий будинок 11, що розташований по вул. Севастопольська в м. Кривому Розі, згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.06.1963 р. Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №11, розташований по вул. Севастопольська у м. Кривому Розі в порядку спадкування за заповітом, до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 54,3 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м., сарай Б з площею основи 20,7 кв.м., сарай Г з площею основи 5,9 кв.м., літня кухня Д з площею основи 20,7 кв.м., гараж Е з площею основи26,3кв.м., вбиральня Ж, гараж И з площею основи 12,2 кв.м., №1 паркан, №2 ворота, №3 паркан, І водо колонка, ІІ замощення.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що її мати померла 01 серпня 1996 року, після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку №11, розташованого по вулиці Севастопольська, у місті Кривому Розі. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого належний їй житловий будинок вона заповіла позивачу. Згідно діючого законодавства позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок був втрачений, а отримання дублікату правовстановлюючого документу померлого власника його спадкоємцем неможливе. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватися. Враховуючи, що правовстановлюючий документ втрачено, а заявлені нею вимоги стосуються права власності, позивач також просить встановити факт, що має юридичне значення, - що ОСОБА_2 спірне майно за життя належало на праві особистої приватної власності.

Позивач до судового засідання не зявилась, представник позивача, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання також не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про одруження 04.07.1970р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, про що Центрально-Міським р/б ЗАГС м. Кривого Рогу зроблено відповідний запис №6/4. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Груша» (а.с.18).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 01.08.1996 року, про що відділом РАГС виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний запис під №1271 (а.с.5).

Згідно заповіту від 27.10.1982 р., посвідченого державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 (а.с.8)

Постановою від 27.11.2015 року приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 в звязку з неподанням нею належних правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.7).

Згідно відповіді Першої Криворізької державної нотаріальної контори №110 від 19.03.1999 року, не має змоги видати ОСОБА_1 дублікат свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння по вул. Севастопольській, 11, виданого Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою 12.06.1963 року за реєстром №1- 2047 на ім.я ОСОБА_2, в звязку з тим, що архіви за вказаний період не збереглися та останній було рекомендовано звернутись до суду (а.с.19).

Згідно даних технічного паспорту та домової книги на буд. 11 по вул. Севастопольська в м. Кривому Розі, ОСОБА_2 позначена і як власник обумовленого майна, і як особа що зареєстрована за відповідною адресою (а.с.9-11,12-16).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину від 12.06.1963 року єдиним спадкоємцем після ОСОБА_8 є її донька ОСОБА_2. До складу спадкового майна входить весь будинок, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Саксаганський 11/6 (а.с.20).

Згідно довідки Кп ДОР «Криворізьке БТІ» №148062 від 23.06.2016р., відповідно даних архівної справи, станом на 31.12.2012р. житловий будинок, розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Саксаганський, 11/6 (так як в документі) (на теперішній час вул. Севастопольська, 11) зареєстрований на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 24/95 на імя ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.06.1963р. Першою криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за №1-2047 (а.с.63).

Згідно інформації зі спадкової справи, заведеної на імя ОСОБА_2, за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 01.08.1996 року, зверталась лише ОСОБА_1 (а.с.40-61).

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про задоволення позову за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст..1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На підставі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права.

Ст. 392 ЦК України встановлює, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у нього документа, що засвідчує його право власності.

Крім того, відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, судом, на підставі наданих письмових доказів встановлено, що ОСОБА_2 за життя на праві приватної власності належав житловий будинок 11 по вул. Севастопольській в м. Кривий Ріг.

Крім того, суд також приймає до уваги, що за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_2 окрім позивача ніхто не звертався, перешкодою для нотаріального оформлення спадщини позивачу є відмова приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок 11 по вул. Севастопольській в м. Кривий Ріг, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки інакше ніж за рішенням суду оформити спадщину ОСОБА_1 не має можливості.

На підставі викладеного і керуючись ст. 15,16,392,1223,1233,1268,1270 ЦК України, ст.ст.3,10,11,15,88,209,212- 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Саксаганської районної ради у м. Кривому Розі про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Встановити факт, що за життя ОСОБА_2, яка померла 01 серпня 1996 року, на праві приватної власності належав житловий будинок 11, розташований по вул. Севастопольська в м. Кривому Розі, згідно Свідоцтва про право на спадщину, виданого на її імя 12.06.1963 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами №11, розташований по вул. Севастопольська у м. Кривому Розі в порядку спадкування за заповітом, до складу якого входять: житловий будинок А-1 загальною площею 54,3 кв.м. та житловою площею 31,1 кв.м., сарай Б з площею основи 20,7 кв.м., сарай Г з площею основи 5,9 кв.м., літня кухня Д з площею основи 20,7 кв.м., гараж Е з площею основи26,3кв.м., вбиральня Ж, гараж И з площею основи 12,2 кв.м., №1 паркан, №2 ворота, №3 паркан, І водо колонка, ІІ замощення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Щеняєва