Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Калюжна В.В. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 335/8715/15
24 березня 2016 року Справа № 22ц/778/1614/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Бондар М.С., Онищенко Е.А.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" про припинення зобов'язання за договором застави, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" (далі-Банк) про припинення зобов'язання за договором застави, посилаючись на те, що 01 серпня 2007 року між ним та Банком був укладений кредитний договір за яким він отримав кошти у сумі 16 400 доларів США з терміном повернення 01.08.2014 року. Виконання зобов'язань кредитного договору було забезпечено договором застави від 01.08.2007 року, предметом якого став належний йому автомобіль "Opel Astra". Стверджуючи на тому, що умови основного договору повністю ним виконані, а обтяження за договором застави зберігаються, прохав визнати договір застави припиненим.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2016 року вимоги відхилені.

В апеляційній скарзі заявник наполягав на скасуванні ухваленого рішення наголошуючи на тому, що суд неправильно визначив обставини справи щодо законності підстав припинення застави.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з розгляду цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між позивачем та Банком був укладений кредитний договір за яким позичальник отримав кошти у сумі 16 400 доларів США з терміном повернення 01.08.2014 року (а.с.3).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір застави між відповідачем та ОСОБА_1, згідно якого останній надав в заставу належний йому автомобіль "Opel Astra", 2007 року випуску (а.с.2).

Також судом з'ясовано, що позивач має невиконані зобов'язання за кредитним договором, а саме несплачену пеню та штрафи на загальну суму 138 830 грн. (Довідка Банку та рішення комітету а.с.19,18).

Застава як спосіб забезпечення виконання зобов'язань та питання щодо порядку звернення стягнення на передане у заставу майно регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України "Про заставу", Законом України "Про нотаріат", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Отже, застава, як правовий інститут цивільного законодавства виконує забезпечувальну функцію, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя.

Згідно зі ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Нормами ст.610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають передбачені законом наслідки.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про заставу", застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду та має похідний характер від забезпеченого зобов'язання.

Статтею 589 ЦК України та ст.20 Закону України "Про заставу" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм права, звернення стягнення на предмет застави є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.

Згідно із статтею 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Отже, застава не може бути припинена раніше, ніж буде виконане основне зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до п.18 Договору застави майнових прав, цей договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Як підсумок, застава не може бути припинена раніше, ніж буде виконане основне зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, що відповідає вимогам договору застави та цивільному законодавству.

Оскільки позичальником не виконане основне зобов'язання, не повернутий борг за кредитним договором, законних підстав для висновку при припинення застави не має.

В аспекті викладеного, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків у справі щодо заявлених вимог про припинення договору застави.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09.02.2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: