Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі договору купівлі-продажу,посвідченого 28.12.2015 р.приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ,вона є власником квартири 82 в житловому будинку 1 по вул.Бочарова в м.Запоріжжі.

Відповідач ОСОБА_2являється колишнім власником цієї квартири та з цих підстав був зареєстрований у ній.

Посилаючись на те,що відповідач ОСОБА_4не являється членом її сім*ї або близьким родичем, реєстрація його проживання у спірній квартирі порушує права власника та змушує нести додаткові витрати на утримання житла,відповідач порушує домовленість добровільно припинити реєстрацію проживання у квартирі,позивач просить суд з підстав,передбачених ст.391 ЦК України,усунути перешкоди у користуванні власністю,щляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

В судове засідання позивач подала письмову заяву про розгляд справи без її участі,в якій наполягала на задоволенні позову та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не з*явився,викликався шляхом направлення судової повістки,яка повернута до суду за закінчення терміну зберігання.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження ,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74,76,77 ЦПК України відповідач вважається таким,що повідомлений належним чином та не з*явився в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору купівлі-продажу квартири,посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьминою Н.О.28.12.2015 р.за р№ 934 та зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.12.2015 р.за р№ 01,ОСОБА_1О.є власником квартири 82 в житловому будинку 1 по вул.Бочарова в м.Запоріжжі.

З наведеного суд встановив,що позивач набула право власності на спірну квартиру у встановлений законом спосіб,з правочину,та підтвердила ці обставини належними допустимими доказами,які відповідач нічим не спростував.

На час укладання договору купівлі-продажу,в квартирі був зареєстрований відповідач ОСОБА_2,що підтверджено довідкою від 28.01.2016 р.Центру обслуговування абонентів,реєстрація відповідача була проведена як колишнього власника спірної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України та з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України , власник житла зберігає право на користування цим житлом саме на період,коли існує його право приватної власності на це житло.

Оскільки закон не передбачає переходу прав і обов*язків в частині збереження права користування житлом колишнього власника у випадку зміни власника будинку(квартири),суд дійшов висновку,що відповідач ОСОБА_2внаслідок припинення права власності на спірну квартиру після її продажу,втратив право користування житловим приміщенням зазначеної квартири.

Встановлені судом обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем під час її судового розгляду.

Відповідно до ст.383,391 ЦК України,ст.157 ЖК України власник житлового будинку,квартири має право використовувати помешкання для власного проживання,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб,вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином,суд встановив,що позов грунтується на законі,підтверджений доказами і підлягає задоволенню,оскільки правові підстави для користування спірною квартирою відповідачем відсутні,його реєстрація у квартирі без згоди нового власника створює перешкоди ОСОБА_1для користування та розпорядження власністю,ці перешкоди необхідно усунути,визнавши відповідача таким,що втратив право користування спірною квартирою.

Водночас,обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є адекватним змісту порушення,тому суд застосовує правовий механізм,врегульований нормами ЦК України щодо захисту прав власника.

На підставі ст.156,157 ЖК України,ст.383,391,405 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,212 -215,218,224-225,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,у користуванні власністю,визнавши ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,втратившим право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко