Справа № 487/3758/16-ц
Провадження № 2/487/2053/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.11.2016 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав, в якому посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позивач позов підтримала, з підстав викладених у позові і просила його задовольнити.

Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, надав до суду письмову заяву, позов підтримав, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 30.03.2016 року, є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

20 січня 2016 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Відповідач з листопада 2014 року знаходиться у міжнародному кримінальному розшуку за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч. 3, 5 ст. 27 п.п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України.

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради у висновку від 03.11.2016 року за № 2364/02.02.01-22/22/14/16, вважає доцільним позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_2 по відношенню до дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, не обхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Виходячи з вище зазначених факторів, суд розцінює їх як ухилення відповідача ОСОБА_2 від виховання своєї доньки, ОСОБА_3, який свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками.

Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 1979 р.н., відносно його доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з моменту проголошення та може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строк і в порядку, передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання рішення.

Суддя Д.Г. Нікітін