Справа № 559/2623/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Юзьвяк Б.Г.

при секретарі Свирида М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про спростування недостовірної інформації, і відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Позивач посилається на те, що працює директором комунального закладу «Вербська санаторназагальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради.

23 вересня 2015 року в новинах телеканалу «ZIK» (програма «Огляд дня»), що розпочинаються щобудня о 21:00 год, було показано сюжет про те, що дітей із Вербської школи-інтернату наймають як робочу силу. У даному репортажі про експлуатацію дітей кореспондент вказаного телеканалу брав коментар в жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. У своїй розповіді про те, що подекуди дитячу працю використовує і директор школи-інтернату, ОСОБА_2 зазначив наступне: «То, що в нього там працюють діти, то є таке».

Копія випуску новин «Огляд дня» за 23.09.2015 розміщена в мережі інтернет на веб-ресурсі за наступною адресою: httр://zіk.иа/tv/рrоjесt/оglуаd/23.09.2015/. У даному випуску новин сюжет про Вербську школу інтернат знаходиться в часовому проміжку 7:10-11:05 згаданого відеоролика. Копія відеозапису також додається до позовної заяви на СD-R-диску.

Вищенаведений коментар відповідача позивач вважає таким, що не відповідає дійсності, принижує його честь та гідність, і за своєю суттю є недостовірною інформацією та наклепом, адже позивач ніколи не експлуатував дітей і не використовував їхньої праці для отримання власної вигоди. Оскільки, поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі, то ця інформація вважається недостовірною (абз. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).

Поширена відповідачем недостовірна інформація являє собою також і наклеп.

Вітчизняною доктриною права визначено поняття «наклеп» - це поширення завідомо неправдивої інформації; що ганьбить особу потерпілого (Юридична енциклопедія. Інститут держави і права Національної академії наук України. За ред. Акад. ОСОБА_3, - К.:Українська Енциклопедія, 1998. -ТА -С.36).

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка rрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. А під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових,. службових, громадських чи інших обов' язків.

Своїм коментарем відповідач фактично стверджує, що позивач, як директор школи-інтернату використовує в своїх корисливих цілях працю дітей, які там навчаються. Висловленим твердженням ОСОБА_2 намагається переконати суспільство в тому, що позивач зневажає закон і здійснює аморальні вчинки. Негативні наслідки такого наклепу особливо поглиблюються тим, що в аморальній поведінці відповідач звинувачує саме педагогічного працівника, який виконує виховні функції, і навпаки, повинен бути прикладом для наслідування. Тобто, коментар відповідача з недостовірною інформацією про позивача породжує не лише негативне сприйняття суспільством його як людини, але й негативну оцінку і його професійних якостей.

Слід зауважити, що коментар відповідача відносно позивача, з огляду на його зміст та використані мовні засоби, за своєю суттю не був критикою чи оцінкою дій позивача, а являв собою твердження, що містить конкретні фактичні дані, і явно не є оціночним судженням.

Надаючи такий коментар кореспонденту служби новин, відповідач вже розповсюдив недостовірну інформацію як мінімум двом особам - кореспонденту телеканалу та оператору, що здійснював відеозйомку. Крім того, ОСОБА_2 розумів, що завданням телевізійної програми новин є оповіщення про різноманітні події широкого кола телеглядачів, тобто повідомлення інформації для значної частини суспільства. Разом з тим, відповідач явно усвідомлював, що навіть якщо його коментар не використають для даного сюжету, або використають не в повному обсязі, то крім кореспондента телеканалу та оператора, його коментар побачать ще, як мінімум, фахівці телеканалу, котрі здійснюють монтаж і редагування відзнятих відеоматеріалів та готують остаточну версію відеосюжету.

За інформацією офіційного веб-сайту телеканалу (http://zik.ualualabout/) мовлення телеканалу ZIK охоплює 100% території України. Також ZIK можна постійно дивитись у мережі провайдерів інтернет-телебачення ІРТУ та ОТТ. Присутній телеканал в онлайн-трансляціях понад п'ятдесяти інтернет-ресурсів.

Варто також зазначити, що на даний час відеозапис згаданого випуску новин за 23.09.2015 і досі знаходиться на сайті телеканалу ZIK, а значить, крім того, що він був показаний широкій аудиторії телеглядачів 23 вересня 2015 року, він також і зараз доступний для подальшого його перегляду необмеженою кількістю осіб, що підсилює моральні страждання позивача в результаті здійсненого відповідачем наклепу.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

За приписами ст. 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно зі ст. 68 Основного Закону України кожен зобов 'язаний нeyxильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, відповідач здійснив поширення недостовірної інформації про позивача, так як довів ії до відома більше, ніж одній особі. Своїми діями ОСОБА_2 порушив особисті немайнові права позивача. Таким чином, має місце юридичний склад правопорушення, наявність якого за змістом п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» є підставою для задоволення позову.

Зважаючи на численну глядацьку аудиторію даного телеканалу та величезну кількість відвідувачів відповідного сайту, недостовірна інформація про позивача була доведена до відома великій частині суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації; а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформаціі.

За місцем свого проживання позивач є досить відомою, авторитетною і шанованою людиною.

Коментар відповідача про використання позивачем праці дітей Вербської школи-інтернату не лише ображає його честь і гідність, але й підриває його авторитет як керівника, оскільки поширений відповідачем наклеп стосувався позивача саме як директора відповідного закладу. ОСОБА_2 п. не лише принизив честь і гідність, а й посягнув на ділову репутацію, підірвав його авторитет у робочому колективі, серед жителів Дубенського району, і взагалі серед значної частини суспільства - телеглядачів каналу ZIK та iнтернет-користувачів відповідного інформаційного ресурсу.

Для позивача дуже неприємно усвідомлювати те, що його рідні, його колеги, його друзі та знайомі, і навіть абсолютно чужі йому люди вважатимуть, що позивач експлуатує дітей, порушує закон, дозволяє собі аморальні вчинки.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст. 28 Основного Закону України ніхто не може бути підданий ... такому, що принижує його гідність, поводженню. Таким чином, поведінка особи, яка полягає в образі іншої особи, приниженні честі, гідності та ділової репутації - суперечить діючим положенням законодавства, а отже є протиправною.

Частиною 2 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї само і; членів її сім 'ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідач, поширюючи про позивача недостовірну інформацію та ще й значній частині суспільства, допустив протиправну поведінку відносно позивача, і разом з тим, принизив його честь, гідність і ділову репутацію, чим завдав моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайновоі) шкоди.

Таким чином, своїми діями (поширенням недостовірної інформації про позивача) відповідач завдав йому моральної шкоди, яка полягає у, приниженні його честі, гідності, ділової репутації, а також у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього.

Після оприлюднення по телебаченню згаданого сюжету позивач помітив, що його стосунки з рідними стали напруженими. Сам він також втратив душевну рівновагу і спокій, став часто нервуватися навіть із дріб'язкових причин. Останнім часом значно погіршився сон і самопочуття позивача. Його знайомі постійно в нього перепитують чи дійсно він займається експлуатацією дітей, розповідають позивачу про негативну реакцію інших людей на даний відеосюжет. Все це постійно відволікає думки позивача, породжує тривогу, не дає йому спокою і не дозволяє жити повноцінним життям, зосередитися на роботі і на своїх поточних завданнях.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що відповідачем було публічно зневажено задекларовані ст. 3 Конституції України найвищі соціальні цінності - честь і гідність людини, враховуючи глибину завданих йому душевних страждань та приниження, позивач оцінює заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Вказаний розмір моральної шкоди адекватний завданому порушенню його прав, покликаний компенсувати те приниження, яке він пережив і ні в якому разі не призведе до необrpунтованого збагачення позивача.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформаціі; має право на відповідь, а також на спростування цієї інформаціі: Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

З огляду на викладене позивач просить: - визнати недостовірними і такими, що принижують його честь, гідність і ділову репутацію, відомості, що були оприлюднені у новинах телеканалу «ZIK» «Огляд дня» за 23.09.2015 у вигляді коментаря ОСОБА_2 наступного змісту: «То, що в нього там працюють діти, то є таке»;

Зобов'язати відповідача у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про позивача у спосіб, найбільш близький до способу поширення: шляхом надання програмі «Огляд дня» телеканалу «ZIK» коментаря наступного змісту: «СПРОСТУВАННЯ! Я, ОСОБА_2, заявляю, що інформація стосовно використання дитячої праці директором Вербської санаторної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів є неправдивою та недостовірною»;

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь позивача 10000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу протиправною поведінкою відповідача - приниженням честі, гідності та ділової репутації;

Судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що з відповідачем вони практично помирились, але щоб відшкодувати понесені витрати відповідач повинен сплатити йому 3000 гривень. Всі інші позовній вимоги позивач знімає з розгляду.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що висловився для кореспондента телеканалу необачно і неточно. Для відшкодування нанесеної моральної шкоди згоден сплатити позивачу 3000 гривень.

Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Отже в судовому засіданні позивач фактично зменшив свої позовні вимоги до відшкодування за моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. Відповідач цей позов визнав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації і відшкодування моральної шкоди завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації, задоволити.

Визнати інформацію, стосовно використання дитячої праці директором Вербської санаторної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів ОСОБА_1 розповсюджену ОСОБА_2 у новинах телеканалу "ZІК" (програма "Огляд дня" за 23 вересня 2015 року) неправдивою та недостовірною.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень як відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною поведінкою відповідача - приниженням честі, гідності та ділової репутації позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: