Справа № 465/3535/15 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/1294/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Бойко С.М. і Курій Н.М.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" на рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 23 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" про поновлення на роботі та виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року позивач - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В своїй позовній заяві зазначає, що 17.05.2011 року відповідачем видано наказ про прийом її на роботу на посаду заступника фінансового директора зі строком випробування 3 місяці та з виконанням обов'язків головного бухгалтера на підставі поданої нею письмової заяви.

10.01.2014 року відповідачем видано наказ № 2 від 10.01.2014 року про внесення змін до штатного розпису товариства та скорочення штату працівників у зв'язку із погіршенням економічного становища та надмірним навантаженням на фонд заробітної плати, відповідно до п.1 якого з 10 березня 2014 року скорочено посаду заступника фінансового директора та виведено її зі штатного розпису товариства. З 11.03.2014 року посада заступника фінансового директора у штатному розписі відсутня. Позивача було повідомлено про звільнення у зв'язку із скороченням посади заступника фінансового директора. Також позивача повідомлено про відсутність будь-якої вакантної посади, яку відповідач міг їй запропонувати.

17 березня 2014 року відповідачем видано наказ про припинення трудового договору, звільнення з посади заступника фінансового директора за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та виплату вихідної допомоги.

Позивач вважає дане звільнення незаконним, оскільки їй не було запропоновано іншу роботу, а саме посаду головного бухгалтера товариства на умовах строкового трудового договору на період відпустки по догляду за дитиною головного бухгалтера товариства ОСОБА_5

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" на період відпустки по догляду за дитиною головного бухгалтера товариства ОСОБА_5

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.03.2014 року по 18.03.2015 року з врахуванням отриманого доходу від підприємницької діяльності, в розмірі 54462 грн. 84 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі та стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць у розмірі 4538 грн. 57 коп.

Вищезгадані рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур". Вважає рішення суду незаконним, оскільки воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судом як і позивачем було неправильно протрактовано норми чинного законодавства України щодо визначення терміну "вільна/вакантна посада", як наслідок посада головного бухгалтера Відповідача, посада закріплена за працівником, який перебуває в відпустці по догляду за дитиною, трактувалась судом як вільна. Окрім цього, зазначає, що судом жодним чином не обгрунтовано суму середнього заробітку, яка стягнута з відповідача на користь позивача в розмірі 54462 грн. 84 коп. Просить рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2015 року скасувати й залишити позов без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 17.05.2011 р. відповідачем видано наказ № МТ 000000051 про прийом на роботу позивача - ОСОБА_3 з 17.05.2011 р. на посаду заступника фінансового директора зі строком випробування 3 місяця та з виконанням обов'язків головного бухгалтера на підставі поданої нею письмової заяви на ім" я генерального директора від 17.05.2011р., в якій вона просить прийняти її на роботу на посаду заступника фінансового директора підприємства з 17 травня 2011 року з окладом згідно штатного розпису.

Згідно з відомостями, внесеними до трудової книжки позивача під № 38, міститься запис про прийняття на посаду в ТзОВ СП «Міст-тур» на роботу на посаду заступника фінансового директора (підстава наказ №3 від 17.05.2011 р.). Під №39 міститься запис в трудовій книжці про звільнення з роботи за скороченням штату згідно з п.1 ст.40 КЗпП України (підстава наказ №2 від 17.03.2013 р.).

10.01.2014 року відповідачем видано наказ №2 від 10.01.2014 року про внесення змін до штатного розпису Товариства та скорочення штату працівників у зв'язку із погіршенням економічного становища та надмірним навантаженням на фонд заробітної плати, відповідно до п.1 якого з 10 березня 2014 року скорочено посаду заступника фінансового директора та виведено її зі штатного розпису товариства, пунктом 2 даного наказу затверджено штатний розпис товариства у новій редакції з 11 березня 2014 року.

Відповідно до штатного розпису відповідача, що запроваджується з 11.03.2014 року посада заступника фінансового директора у штатному розписі відсутня.

Листом за №3 від 10 січня 2014 року позивач повідомлена відповідачем на підставі ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням посади заступника фінансового директора з 10 березня 2014 року. Водночас позивачу повідомлено, що будь-які вакантні посади, які ТзОВ СП «Міст-Тур» може їй запропонувати, у штатному розписі Товариства відсутні.

17 березня 2014 року відповідачем видано наказ № МТ000000051 про припинення трудового договору (контракту), звільнення з 17 березня 2014 року ОСОБА_3 з посади заступника фінансового директора за скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України та виплати їй вихідної допомоги у розмірі 5843 грн. 12 коп. Позивач ознайомлена з наказом 17.03.2014 року, про що свідчить її підпис під наказом.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТзОВ СП «Міст-Тур» від 17 травня 2011 року вирішено призначити на посаду головного бухгалтера ТзОВ СП «Міст-Тур» ОСОБА_3 з 17.05.2011 року, враховуючи подання Наглядової ради товариства від 17.05.2011 року. В матеріалах справи відсутня заява позивача щодо призначення її на посаду головного бухгалтера товариства.

Відповідно до наказу відповідача №3/к51/1 від 17.05.2011р., анульовано наказ Товариства №3/к51 від 17.05.2011 року, як такий, що виданий помилково, щодо ОСОБА_3, надалі приймати до уваги виключно Наказ Товариства про прийняття на роботу №000000051 від 17.05.2011 року.

Згідно відомостей, які містяться в особовій картці працівника, ОСОБА_3 призначена на посаду заступника фінансового директора 17.05.2011 року, звільнена 17.03.2014 року за скороченням штату згідно п. 1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до наказу відповідача за №17/1 від 26 липня 2012 року про тимчасове замісництво на час відрядження генерального директора з 27 по 30 липня 2012 року покладено обов'язки генерального директора на заступника фінансового директора ОСОБА_3, з виплатою різниці у посадових окладах.

Відповідно до наказу ТзОВ СП «Міст-тур» №12 від 04 серпня 2010 року головному бухгалтеру ОСОБА_5 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06.08.2010 року по 14.06.2013 року. Відповідно до наказу відповідача за №23 від 27 серпня 2013 року надано відпустку головному бухгалтеру ОСОБА_5 по догляду за дитиною з 3 вересня 2013 року по 18 липня 2016 року.

Вищезгадані обставини встановлені рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.12.2014 року, та ухвало Апеляційного суду Львівської області від 31 березня 2015 року, які набрало законної сили.

Також, згаданим ухвалами встановлено, що у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" мало місце скорочення штату працівників, посада заступника фінансового директора скорочена та виведена з штатного розпису товариства з 11.03.2014 року. Тим же рішенням встановлено, що за наявності вакантної посади головного бухгалтера у зв'язку з тим що працівник, який займає таку, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, така посада на умовах строкового трудового договору мала бути запропонована позивачу по справі, однак відповідачем цього зроблено не було, що являє собою порушення вимог ст.49-2 КЗпП України.

Згідно довідки про середню заробітну плату (дохід) (для розрахунку виплат на випадок безробіття) № 38 від 20.03.2014 року становить 201 грн. 96 коп.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за один рік, з 18.03.2014 року по 18.03.2015 року з врахуванням отриманого доходу від підприємницької діяльності, оскільки позивачу відповідачем не було запропоновано вакантної посади головного бухгалтера, в зв"язку було порушено права позивача.

Проте, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, оскільки, поновивши ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/"СП "Міст-Тур", суд фактично вийшов за межі позовних вимог, так як позивач не просила суд про поновлення на згаданій посаді, в зв"язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справ.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст.40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу.

Оскільки відповідачем не було запропоновано позивачу вакантної посади, слід вважати, що така була звільнена з роботи з порушенням норм трудового законодавства, в зв"язку з чим така особа - ОСОБА_3 підлягає поновленню раніше займаній нею посаді, а саме - посаді заступника фінансового директора товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур"

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше, як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи положення ч.2 ст.235 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На згадану норму права суд першої інстанції звернув увагу та надав її належну правову оцінку, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.03.2014 року по 18.03.2015 року, за один рік, оскільки розгляд трудового спору про поновлення ОСОБА_3 на роботі тривав більше одного року з її вини, так як останньою був обраний неправильний спосіб захисту своїх порушених прав.

Поскільки середньоденна заробітна плата позивача по справі становить 201 грн. 96 коп., така сума множиться на кількість робочих днів за період з 18.03.2014 року по 18.03.2015 року, де остання перебувала у вимушеному прогулі, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за мінусом отриманого доходу від підприємницької діяльності за вказаний період склала 54462 грн. 84 коп., а тому вищевказану суму слід стягнути з відповідача в користь позивача по справі.

Щодо строку позовної давності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно поновлено позивачу такий, з врахуванням вимог ч.2 ст. 264 ЦК України. Окрім цього, беручи до уваги попередні рішення суду першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_3 вчасно звернулась з позовом до відповідача про поновлення на роботі 17 квітня 2014 року. В період з 05.05.2015 року по 26.05.2015 року перебувала на амбулаторному лікуванні. За таких обставин колегія суддів вважає, що місячний строк звернення до суду з даним позовом був пропущений з поважних причин.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суд в частині, де суд вийшов за межі позовних вимог підлягає скасуванню на підставі ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення в цій частині, про поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника фінансового директора товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Міст-Тур".

В решті рішення, колегія суддів вважає таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2015 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного бухгалтера товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур" на період відпустки по догляду за дитиною головного бухгалтера товариства ОСОБА_5 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким поновити ОСОБА_3 на посаді заступника фінансового директора товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "СП "Міст-Тур".

В решті рішення Франківського районного суду міста Львова від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Бойко

Н.М. Курій