Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/130/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

ОСОБА_2 головуючої,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

при секретареві Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 листопада 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилалося на те, що 13.03.2008 р. між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір №KGРLGІ, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 75750 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2023 року.

Згідно із заявою відповідача ОСОБА_5 від 25.07.2008 року кредитний договір № KGPLGI від 13.08.2008 року переведено з валюти гривня в валюту долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 16244,14 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань закредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_6 укладено договір поруки.

Внаслідок невиконання зобов?язань за кредитним договором станом на 19.03.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 16741,20 доларів США, яка складається з: - 13597,32 доларів США, - заборгованість за кредитом; 1887,73 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом; 273,30 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -175,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 10,69 доларів США - штраф (фіксована частина), 796,69 доларів США - штраф (процентна складова).

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 листопада 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення в частині стягнення штрафів та зменшити розмір судового збору. Посилаються на невідповідність висновку суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказують на те, що умовами договору не передбачено сплату штрафу, а тому суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення цієї частини позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору про іпотечний кредит № KGPLG3 від 13.03.2008 року (а. с. 13-16); додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № KGPLG3 від 13.03.2008 року (а. с. 18-21) та договору поруки № KGPLG3 від 13.03.2008 року (а. с. 23-24).

Згідно з позовними вимогами та розрахунком (а.с.2-3,4-8) заборгованість станом на 19.03.2015 року становить 16741,20 доларів США, яка складається з: 13597,32 доларів США - заборгованість за кредитом; 1887,73 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 273,30 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; -175,67 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до Договору: 10,69 доларів США - штраф (фіксована частина), 796,69 доларів США - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позов є обгрунтованим, оскільки відповідачами не виконуються зобов?язання за кредитним договором, додаткової угоди та договору поруки.

Відповідачі оскаржують рішення лише в частині задоволення вимог про стягнення штрафів.

Проте доводи апеляційної скарги про те, що умовами договору не передбачені штрафи за невиконання зобов?язань, не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до п.5.3 додаткової угоди до договору про іпотечний кредит від 13.03.2008 року, яка фактично є новою редакцією договору про іпотечний кредит № KGPLG3 від 13.03.2008 року, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов?язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов?язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми позову (а.с.20-звор.)

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов?язковою для всіх судів України.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач пояснив, що пеня була нарахована на прострочену заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами та комісії відповідно до пп.5.1, 8.4 кредитного договору за період з 19.02.2015 року по 19.03.2015 року, а штраф за порушення строків сплати основного грошового зобов»язання (тіла кредиту) відповідно до п.5.3 кредитного договору, на підтвердження чого надав відповідний розрахунок.

Доводи позивача про те, що штраф та пеня нараховані за різні види порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У порушення зазначених вимог, відповідачами не надано належних та допустимих доказів щодо неправомірності стягнення з них штрафу.

Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним та дослідженим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування в частині стягнення штрафів з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. В іншій частині рішення суду відповідачі не оскаржують, а тому його законність і обґрунтованість апеляційним судом не перевіряється (ч.1ст.303 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити, а рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: