Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2016 Справа №607/20761/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони стали чужими один одному, втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного, їх шлюб носить формальний характер, не проживають разом понад двадцять років, і збереження сім'ї є неможливим.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак попередньо подала суду письмову заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує з мотивів викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавав.

Тому, суд в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів і постановляє заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1991 року, що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 29.06.1991 року відділом ЗАГСу Фрунзенського району міста Душанбе, актовий запис №338.

Від даного шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою.

Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбних стосунків, не проживають разом понад двадцять років. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 60, 169, 212, 218, 226, 232, 233, 294 Цивільного процесуального кодексу, ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 29 червня 1991 відділом ЗАГСу Фрунзенського району міста Душанбе, актовий запис №338.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення заочного рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський