Дата документу 18.03.2016
Справа № 334/1647/16-ц
Провадження № 2/334/1714/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Добрєв М.В. вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення збитків від інфляції за невиконання грошового зобовязання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення збитків від інфляції за невиконання грошового зобовязання у сумі 312646,10 грн.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що рішенням суду від 19.03.2015р. на її користь було стягнуто з боржника за договорами внеску (вкладу) 787643,00 грн., а також 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за всіма договорам на загальну суму 16579,40 грн. У звязку з невиконанням зазначеного рішення суду позивач просить на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України стягнути з боржника заборгованість з урахуванням збитків від інфляції з 01.02.2015р. по теперішній час у сумі 312646,10 грн., надаючи при цьому розрахунок збитків від інфляції на суму 312646,10 грн. за вказаний період.

При цьому позивач за посилається на звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 17 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 вказаного Закону встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону до 01.09.2015) від сплати судового збору звільнялись: державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, що кореспондувалось з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VIII від 22.05.2015, що набрав чинності з 1 вересня 2015 року, внесеними змінами до Закону України «Про судовий збір» споживачів виключено зі складу осіб, які звільняються від сплати судового збору.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Вирішуючи питання колізії норм щодо сплати судового збору, зокрема, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд виходить з того, що саме Законом України «Про судовий збір», як спеціальним законом, визначаються правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Враховуючи необхідність застосування спеціального закону, що регулює правовідносини на час реалізації субєктом його права на судовий захист та застосування нормативно-правового акту, що прийнятий за хронологією пізніше, суд вважає, що у разі звернення до суду з позовом про захист прав споживачів, є необхідним сплата судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

За подання даного позову позивач повинен сплатити судовий збір на користь держави в розмірі, що визначається ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діє з 01.09.2015р.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позовна заява подана з порушенням вищезазначених вимог, а сааме, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у розмірі, згідно з вимогами ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевказаного позивачу слід усунути зазначені недоліки та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення інфляційних збитків залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Добрєв М. В.