Провадження № 2/369/16/16
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2015 року позивач звернувся до відповідачки з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :02:002:5352,яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_3

Позивач зазначає, що у період з 01.05.2015 р. по 10.06.2016 р. відповідачкою ОСОБА_2 була встановлена огорожа,яка приєднала належну позивачу земельну ділянку 0,1 га до ділянки 2 га, яка належить відповідачу. При встановлені огорожі ОСОБА_2 знищені межові знаки, які були встановлені у 2014 році.

Позивач зазначає, що своїми діями відповідач завдала йому значної матеріальної шкоди. У звязку з цим позивач був вимушений звернутись з цим позовом до суду.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просив суд ухвалити рішення,яким зобов»язати відповідача звільнити земельну ділянку :02:002:5352,яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області. Стягнути з відповідача на його користь завдану майнову шкоду у розмірі 3000 грн.00 коп. Стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн. 00 коп. на відшкодування завданої моральної шкоди. Зобов»язати відповідача встановити межові знаки ділянки, яка належить відповідачу і межує з ділянкою позивача. Стягнути з відповідача на корить позивача витрати по сплаті судового збору.

Позивач та представник позивача в судове засідання зявилися й позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач у судове засіданні з»явилась. Проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу, на підставі договорів купівлі продажу земельної ділянки від 17.06.2014 року посвідченого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області, належить земельна ділянка з кадастровим :02:002:5352, яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У період з 01.05.2015 р. по 10.06.2016 р. відповідачкою ОСОБА_2 була встановлена огорожа,яка приєднала належну позивачу земельну ділянку 0,1 га до ділянки 2 га, яка належить відповідачу. При встановлені огорожі огорожі ОСОБА_2 знищені межові знаки, які були встановлені у 2014 році.

Відповідно до акту земельної комісії від 09.06.2015 р. при здійсненні виїзду в район лісосмуги до власників земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 при перевірці було виявлено, що спірна земельна ділянка огорожена сіткою громадянкою ОСОБА_2

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Також відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Частиною 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів.

Статтею 155 ЗК України проголошено, що у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права щодо володіння, користування чи розпорядження належною особі земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Частиною другою статті 158 Земельного кодексу України встановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до ст. 81ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. За ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, в тому числі і на відшкодування збитків у випадках передбачених законом. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та користувачів, дотримуватись правил добросусідства.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач подав суду, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, акт земельної комісії від 09 червня 2015 року, з яких вбачається, що земельна ділянка огорожена парканом.

Згідно ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до акту здачі приймання робіт від 30 жовтня 2014 року ТОВ «Земсервіс груп» в особі директора ОСОБА_5 було виконано наступні роботи: винос земельної ділянки в натуру (на місцевості) з встановленням межових знаків в адміністративних межах Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Вартість послуг без ПДВ становить 2000 грн. 00 коп.

Витрати на оплату виїзду бригади геодезистів,які не були допущені до виконання робіт ОСОБА_2 з групою осіб склала 1 000 грн. 00 коп.

Позивач наголошує, що своїми діями відповідач завдала йому значної моральної шкоди,тим, що порушила його ритм його життя, тому просив стягнути з відповідач на його користь відшкодування завданої моральної шкодив розмірі 5 000 грн. 00 коп., проте доказів на підтвердження понесеної ним моральної шкоди суду не надав.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення частково позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19, 38, 39, 152, 155, 158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 15, 16, 377 ЦК України, ст.ст. ст.ст.3,6,15,118-120, 57-64,208-223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2, звільнити земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :02:002:5352, яка розташована на території Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, шляхом перенесення її самовільно встановленого паркану за межі земельної ділянки, належній позивачу.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду у розмірі 3 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. Д. Усатов