Справа № 360/2735/13 Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/16/16 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 47 15.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, виділення часток у спільній сумісній власності подружжя та розподіл майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що під час шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 збудувала дачний будинок АДРЕСА_1 та придбала земельну ділянку, за цією ж адресою, легковий автомобіль «Hyundai Tucson», легковий автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO» 2004 року випуску та вантажний автомобіль ГАЗ 02 року випуску.

Оскільки шлюб між сторонами розірваний, а відповідач заперечує проти поділу спільного майна просила визнати об'єктами спільної сумісної власності вказане майно розділивши яке таким чином - виділити їй: легковий автомобіль «Hyundai Tucson»; легковий автомобіль «ЗАЗ - Daewoo»; визнати за нею право власності на 1/2 частину матеріалів та обладнання, конструкцій, які були використані в процесі будівництва садового будинку по АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою на якій зведений садовий будинок.

Виділити відповідачу ОСОБА_3: автомобіль ГАЗ 33022300; визнати право власності на 1/2 частину матеріалів та обладнання, конструкцій, які були використані в процесі будівництва садового та на 1/2 частину земельної ділянки за вказаною адресою, на якій зведений садовий будинок.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що під час шлюбу з ОСОБА_2 придбали автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO Sens». Оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому в користуванні спірним автомобілем просив визнати вказаний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя.

В порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя виділити у власність ОСОБА_2 спірний автомобіль «ЗАЗ - Daewoo», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 23 жовтня 2004 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, грошову компенсацію за 1/2 частку вартості автомобіля «ЗАЗ - Daewoo», в розмірі 21500 гривень.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 01 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «Hyundai Tucson» (2008 року випуску), державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та право власності на 1/2 частину легкового автомобіля «ЗАЗ - Daewoo», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину транспортного засобу «Hyundai Tucson» (2008 року випуску), державний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 та право власності на 1/2 частину легкового автомобіля «ЗАЗ - Daewoo», 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3. В іншій частині позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач в своїй апеляційній скарзі просив його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Постановляючи рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, місцевий суд виходив з того, що за час сумісного проживання у шлюбі сторони набули майно, яке є їх спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, одержані одним із подружжя.

Положеннями ст. 62 СК України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленість між ними або шлюбним договором ( ч. 1 ст. 70 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 20 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. У п. 23 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 31 січня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2012 року, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження (т.1 а.с.19) та копією рішення суду (т.1 а.с. 175).

Під час шлюбу сторонами набуто легковий автомобіль «Hyundai Tucson» д.р.н. НОМЕР_6, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 листопада 2013 року (т.1 а.с.81-83) та легковий автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO Sens» д.р.н. НОМЕР_5, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (т.1 а.с.182), копією довідки УДАІ від 23 жовтня 2013 року (т.1 а.с.179) та визнається сторонами.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 на якій збудований спірний дачний будинок належить ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (т.1 а.с.132)

Разом з тим, колегія суддів повністю не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині того, що позивачем не надано доказів будівництва спірного дачного будинку під час шлюбу, яке ґрунтується всупереч вимогам діючого законодавства, лише на показах свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6

В цій частині суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для визнання права власності на будівельні матеріали з яких побудований дачний будинок АДРЕСА_1 не вбачається та відмовив в задоволенні позову в цій частині.

При цьому колегія суддів приймає до уваги ту обставину, що позивачем не надано належних та допустимих доказів для підтвердження своєї позиції в цій частині.

При цьому колегія суддів встановила, що спірний садовий будинок не введено в експлуатацію, не зареєстрований у встановленому порядку.

Відповідач відмовився провести будівельно-технічну експертизу для визначення для визначення переліку кількість та ринкову вартість будівельних матеріалів витрачений при будівництві спірного садового будинку та відповідно визначити ступінь готовності до експлуатації та ринкову вартість об'єктута відповідно надати доступ до спірного будинку.

Оскільки інші відомості про вартість та кількість будівельних матеріалів витрачений при будівництві спірного садового будинку в матеріалах справи відсутні, - вказана обставина позбавляє колегію суддів застосувати вимоги ч.1 ст.146 ЦПК України.

Крім того, вказані обставини не позбавляють можливості апелянта звернутись до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу в порядку спадкування, а тому підстав для поділу земельної ділянки не вбачається оскільки вона набута відповідачем в порядку спадкування після смерті батька, який за життя був її власником (т.1 а.с.131).

Також не вбачається підстав для поділу автомобіля ГАЗ, оскільки доказів набуття у власність цього автомобіля під час шлюбу суду не надано, а пояснення позивачки, що ОСОБА_3 придбав його за місцем роботи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Стаття 71 СК України передбачає, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Як роз'яснено у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції правильно встановив обсяг майна, яке підлягає поділу, а саме транспортні засоби «ЗАЗ-DAEWOO Sens» д.р.н. НОМЕР_5 та «Hyundai Tucson» д.р.н. НОМЕР_6. Оскільки вони являються неподільними, а належних доказів, що підтверджують їх вартість суду правильно визнав ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу, залишивши його у спільній частковій власності.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: