Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/167/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Франко В.А.

суддів - Сукач Т.О., Чельник О.І.

при секретарі - Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новопразької селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 рок, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Новопразької селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0947га (кадастровий номер: НОМЕР_1), передану для обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1, яка належала - ОСОБА_4

Свої вимоги мотивує тим, що 25 травня 2011 року ОСОБА_5. було складено заповіт за реєстровим № 129, за яким все належне їй майно вона заповіла ОСОБА_2 тобто позивачці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її рідна тітка ОСОБА_5 і після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 0,0947га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

30 серпня 2013 року, коли вона звернулася до нотаріуса районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 нотаріус їй повідомив про неможливість його видачі, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку та запропонувала звернутися до суду.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 року в позові ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з тих підстав, що вони не відповідають обставинам справи, з'ясовані в ході розгляду справи. Позивач зазначає, що нею надавались докази, що спірна земельна ділянка належала ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Просила ухвалити рішення, яким задовольнити її позовні вимоги про визнання право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулося 3 березня 2016 року позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити . Зазначала, що Державний акт на спірну земельну ділянку було виготовлено 15 грудня 2011року, але її покійна тітка не встигла його отримати ,так як померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Новопразька сільська рада про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином згідно зворотних повідомлень. Своїм листом від 13.01.2016 року просила розглядати справу у відсутності представника Новопразької селищної ради.

По даній справі оголошувалась перерва для витребування доказів за клопотанням позивача.

На час розгляду справи 23 березня 2016 року сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів ухвалила слухати справу без участі належним чином повідомлених сторін на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

У зв»язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалась.

Дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 127 (а.с.5).

ОСОБА_4 за життя було складено заповіт від 25 травня 2011 року за реєстровим №129, за яким все належне спадкодавцю майно вона заповіла ОСОБА_2 (а.с. 32)

За даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) було знайдено таку інформацію : заповіт від імені ОСОБА_4, дата посвідчення 25.05.2011 року, місце посвідчення Новопразька селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.27)

Таким чином, спадкоємцем за заповітом є, позивач по справі ОСОБА_2

Відповідно ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 04.01.2013 року було задоволено позов ОСОБА_2 та визначено додатковий строк терміном на два місяці з часу вступу рішення в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 26).

15.03.2013 року позивач звернулася в Другу Олександрійську районну державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини (а.с. 25).

29.10.2013 року нею було подано до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва на спадкове майно (а.с. 30).

29.10.2013 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, де вказано, що спадщина на яке видано це свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 42, 43).

Матеріали справи містять також постанову Державного нотаріуса Ліб В.В. районної нотаріальної контори Кіровоградської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.08.2013 року, де вказано, що розглянувши документи надані ОСОБА_2.з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4,померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, нотаріус вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена в зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не надала правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку (державного акта на право приватної власності на землю) (а.с. 8).

Відмовляючи в позові ОСОБА_2 суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки після винесення рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 05.04.2011 року № 81, про передачу ОСОБА_4 безкоштовно у власність спірну земельну ділянку, загальною площею 947,00 кв.м, (присадибна ділянка), ОСОБА_4 жодних дій щодо приватизації даної земельної ділянки, та оформлення інших документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку не було вчинено, але з урахуванням того, що відповідач не оспорює право позивачки на спадщину, на спірну земельну ділянку, але відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначену земельну ділянку, то позивач вибрала не той спосіб захисту свого порушеного права. Інтереси позивачки мають бути захищені шляхом подання нею позову про визнання за нею права на завершення приватизації вищевказаної земельної (присадибної) ділянки та дооформлення документів на право власності на вищевказану земельну ділянку.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Встановлено, що рішенням сьомої сесії шостого скликання Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 05.04.2011 року № 81, яка розглянула заяву ОСОБА_4 про передачу безоплатно у власність земельної ділянки, селищна рада вирішила передати безоплатно у власність громадянці ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 земельну ділянку, загальною площею 947,00 кв.м, в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 947,00кв.м, за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах селища Нова Прага за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 62).

В довідці Держземагенства в Олександрійському районі Кіровоградської області №3560 від 18.09.2014р., про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами угіддями (за даними форми 6-зем), зазначено, що за ОСОБА_4 зареєстровано земельну ділянку площею 0,0947га (кадастровий номер: НОМЕР_1), яка призначена для будівництва житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61).

З архівної копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 вбачається, що він виданий ОСОБА_4, та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 15 грудня 2011 року.

За клопотанням позивача Держземагенством в Олександрійському районі Кіровоградської області на запит апеляційного суду надано належним чином завірену копію архівного екземпляру вище зазначеного Державного акту від 15.12.2011 року на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 площею 0,0947 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Встановлено, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не встигла отримати Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку від 15.12.2011 року .

Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, а також допустив порушення норм процесуального права, та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, відповідно до п.3 та п.4 ч.1ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст..ст.303,304, 307,309 ,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів:-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 жовтня 2015 - скасувати та ухвалити нове рішення. Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0947 га для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя:

Судді: