Справа № 361/8004/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/4877/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 25.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Журби С.О., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, ліквідаційної комісії комунального підприємства «Джерело» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням уточнених в подальшому позовних вимог просив визнати Княжицьку сільську раду боржником перед ним по невиплаченій заробітній платі за період з лютого по серпень 2006 року та стягнути з неї на його користь заборгованість по заробітній платі за вказаний період у сумі 12 312,62 грн., грошову компенсацію за невикористану відпустку 2 556,33 грн., суму індексації заробітної плати 812 925,58 грн. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати 38 983,60 грн., а всього 866 778,13 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 18 жовтня 2005 року розпорядженням № 57 сільського голови села Княжичі Броварського району Київської області ОСОБА_3 він був прийнятий на роботу на посаду начальника Комунального підприємства «Джерело» (далі КП «Джерело» або підприємство). 15 серпня 2006 року розпорядженням № 51 сільського голови села Княжичі ОСОБА_3 з даної посади його звільнено, однак до цього часу не виплачена заборгованість по заробітній платі за період з лютого по серпень 2006 року в сумі 12312,62 грн. та грошова компенсація за невикористану відпустку 2 556,33 грн.

Позивач вважав, що саме з Княжицької сільської ради має бути стягнута заборгованість по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації, оскільки вона є засновником та розпорядником майна КП «Джерело», ініціатором ліквідації КП «Джерело» та мала борг перед КП «Джерело» за виконані роботи та послуги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року відмовлено в задоволенні позову.

У своїй апеляційній скарзі позивач, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає у повній мірі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив із того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації з Княжицької сільської ради, як засновника підприємства та його ліквідатора, а також наявністю боргу перед КП «Джерело» за виконані роботи та послуги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню, а оскільки позивач не предявляв жодних вимог до ліквідаційної комісії КП «Джерело», суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості з КП «Джерело».

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням сільського голови села Княжичі ОСОБА_3 № 57 від 18 жовтня 2005 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду начальника КП «Джерело» з 18 жовтня 2005 року з випробувальним терміном два місяці. Контракт із ним не укладався.

Розпорядженням сільського голови села Княжичі ОСОБА_3 № 51 від 15 серпня 2006 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади начальника КП «Джерело» з 15 серпня 2006 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул.

Судом також встановлено, що КП «Джерело» відповідно з його Статутом засноване на комунальній власності і підпорядковане Княжицькій сільській раді. Підприємство є юридичною особою та створене з метою здійснення ремонтно-побутових робіт, соцкультпобуту, виробничої, посередницької, маркетингової, торгової діяльності та надання послуг сільському населенню, господарствам промислового комплексу (ст.ст 2, 3 Статуту).

Управління підприємством здійснює його керівник начальник, наймання якого здійснюється Органом управління майном, яким є Княжицька сільська рада, шляхом укладання з ним контракту. Підприємство самостійно визначає структуру управління і встановлює штатний розпис (ст. 6 п. п. 6.1, 6.2).

Начальник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Органу управління майном та інших органів управління даного підприємства. Він несе повну відповідальність за стан та діяльність Підприємства; представляє його в усіх установах та організаціях; розпоряджається коштами і майном відповідно до чинного законодавства; укладає договори, видає доручення, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки; несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів. Орган управління майном не має права втручатись в оперативну і господарську діяльність Підприємства (ст. 6 п. 6.3).

Джерелом коштів на оплату праці працівників Підприємства є частина прибутку, одержаного в результаті його господарської діяльності (ст. 7 п. 7.3.2).

З огляду на наведене та враховуючи, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексації та компенсації з Княжицької сільської ради, як засновника підприємства та його ліквідатора, а також наявністю боргу перед КП «Джерело» за виконані роботи та послуги не ґрунтуються на вимогах закону, а позивач не предявляв жодних вимог до ліквідаційної комісії КП «Джерело», судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить. Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана відповідна оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: