Справа № 409/73/16-ц
Пров. № 2/409/485/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Полєна В.С.

при секретарі: Острогляд В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом Моторного транспортного страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу суми відшкодування , а також судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на трасі Київ-Чоп Львівської області ОСОБА_1, керуючи автомобілем ОСОБА_2 з державним знаком ВВ 0679 ВТ, не вибрав небезпечну швидкість, в результаті чого сталася ДТП за участю автомобіля Мерседес з державним знаком АС 0102 ВС, який належить ОСОБА_3 Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 03.01.2013 року водія ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Таким чином, вина відповідача була доведена в судовому порядку. ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою від 11.01.2013 року про відшкодування шкоди, яка заподіяна внаслідок пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП, скоєної водієм транспортного засобу ОСОБА_2 з державним знаком ВВ 0679 ВТ. На момент здійснення ДТП. ОСОБА_1 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі Висновку № 636 від 12.01.2013 року ОСОБА_3 була відшкодована сума матеріальних збитків внаслідок ДТП. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування 28.03.2011р. МТСБУ надіслала регресну вимогу, однак відповідач відмовився відшкодовувати понесені витрати позивача в добровільному порядку. У звязку з чим просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу суму відшкодування у розмірі 50840,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., а також понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив суду, що 05.12.2012 року сталася ДТП за його участю та участю застрахованої особи ОСОБА_3 Відповідно до ст. 8 Закону України „Про страхування вказана подія є страховим випадком, з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з вимогами ст. 251 ЦК України факт вказаного ДТП є певним періодом у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Таким чином, вважав, що саме з 05.12.2012 року відповідно до ст. 253 ЦК України почався перебіг строку позовної давнини, строк якої у даному випадку становить 3 роки. На час звернення позивача до суду строк позовної давнини вже сплив, тому відповідач просить відмовити в позові у звязку зі спливом позовної давності.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2012 року по дорозі Київ-Чоп була скоєна ДТП між автомобілем марки ОСОБА_2, державний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та автомобілем Мерседес, дорожній знак НОМЕР_2, в результаті чого автомобіль Мерседес отримав механічні ушкодження. ОСОБА_1 за скоєну ДТП було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 03.01.2013 року.

Власник пошкодженого траснопортного засобу звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про відшкодування шкоди та надав поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/1669188 з терміном дії з 06.12.2011 року до 05.12.2012 року.

Зазначену ДТП було визнано страховою подією, проведено розрахунок суми відшкодування згідно звіту експертного авто товарознавчого дослідження автомобіля.

На підставі Наказу № 651 від 06.03.2013 року виплата страхового відшкодування в розмірі 50000 грн.. була здійснена 12.03.2013 року на підставі платіжного доручення № 1107 від 11.03.2013 року.

12.03.2013 року ОСОБА_1 була надіслана регресна вимога щодо сплати суми страхового відшкодування, однак відповідач відмовився відшкодовувати завдані збитки в добровільному порядку.

Відповідно до ст.. 8 ЗУ «Про страхування» страховим випадок є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 27 Закону України „Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.6 ст. 261 ЦК України за регрес ними зобовязаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобовязання.

Враховуючи, що основне зобовязання, тобто виплата страхового відшкодування, виконане 12.03.2013 року, то й строк позовної давності починає відраховуватися саме з 12.03.2013 року. Тому посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності не заслуговують уваги.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача до відповідача, у звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також 1218 грн. сума сплаченого судового збору, 2000 грн. понесені витрати на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 27 Закону України „Про страхування, ст.ст.. 257, 261, 1191 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Моторного транспортного страхового бюро України задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пспорт серії ЕН № 754609, виданий Білокуракинським РВ МВС України в Луганській області 01.02.2010 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, р/р 871, МФО 322313) 50840 (пятдесят тисяч вісімсот сорок грн.. 00 коп) гривень в якості відшкодування в порядку регресу, а також понесені позивачем при подачі позову до суду судові витрати: судовий збір в розмірі 1218 грн. та витрати на на правову допомогу в сумі 2000 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутніми в судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення .

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_2