Справа № 361/8979/15-ц Головуючий у І інстанції Дутчак І. М.
Провадження № 22-ц/780/1930/16 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_3, про визнання недійсними та скасування наказу і рішень, витребування майна із незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Броварська місцева прокуратура Київської області звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2, треті особи: Реєстраційна служба Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_3, про визнання недійсними та скасування наказу і рішень, витребування майна із незаконного володіння.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року провадження у даній справі було відкрите.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі. Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що судом першої інстанції помилково відкрито провадження у справі. Вказує, що прокуратура звернулась до неналежного суду, так як в цій справі оскаржуються рішення суб'єктів владних повноважень, що зумовлює відсутність підстав для підсудності даного спору суду загальної юрисдикції. Вважає, що спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Порядок вирішення питання юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ детально регламентовано постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» за № 3 від 01.03.2013 року.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю. Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст.ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК України та інші), крім спорів, передбачених частиною першою ст. 16 Закону України від 17 листопада 2009 року «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (ст.ст. 210, 211 ЗК України), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (ст. 212 ЗК України).

З урахуванням того, що з позовної заяви вбачається наявність спору про право, а відповідачем є фізична особа, чиє право оспорюється, колегія суддів приходить до висновку про те, що даний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, підсудний Броварському міськрайонному суду Київської області, відтак його ухвала від 30 грудня 2015 року постановлена у відповідності до положень законодавства України.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303. 307. 312. 314. 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий С. О. Журба

Судді: М.В.Мережко

А.С.Сержанюк