Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Давиденко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де вказала, що 29 вересня 2013 року помер ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина у вигляді належного його майна. Його спадкоємцем був його син, чоловік позивача, ОСОБА_3. Позивач зазначає, що її чоловік не встиг прийняти спадщину від свого батька, оскільки 17 січня 2014 року він помер.

Посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, про що має Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі № 31. Однак до складу спадкового майна, яке перейшло їй в порядку спадкування, не було включено 2/18 частин квартири № 11 в будинку № 4 по м-ну Соборному у м. Житомирі, що належали померлому ОСОБА_2

Позивач не може оформити свої права через нотаріальну контору, оскільки ОСОБА_3, за час свого життя не встиг прийняти спадщину від свого батька та здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на частину зазначеного нерухомого майна, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Сторони у судове засідання не зявились.

Від позивача та представника відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких ОСОБА_1 свій позов підтримала, а представник відповідача вказав, що позов не визнає.

За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що 29 вересня 2013 року помер ОСОБА_2, що підтвердилось копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Після чого відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на 2/18 частин квартири № 11 в будинку № 4 по м-ну Соборному у м. Житомирі.

Спадкоємцем ОСОБА_2 був його син, чоловік позивача ОСОБА_3, який спадщину не встиг прийняти оскільки помер 17 січня 2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 17 січня 2014 року (актовий запис №144).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 прийняла 07.04.15, спадкова справа №7/2014 заведена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4

11 серпня 1994 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори (реєстр №4-7253), згідно якого належну йому частку квартири № 11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі, заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в рівних долях кожному.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом АВІ №244005, посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори 6 грудня 1999 року (спадкова справа №209/98 реєстр №5-4001), ОСОБА_2 на момент смерті належало на праві власності 2/9 долі майна, що складається з 1/2 частини квартири № 11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі. При цьому слід враховувати, що 2/9 долі з 1/2 частини квартири дорівнює 2/18 долі цілої квартири.

Після смерті 17 січня 2014 року ОСОБА_3, позивач успадкувала 1/2 (або 9/18) частини квартири № 11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі, що підтверджується Свідоцтвом про спадщину за законом виданим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 13 січня 2015 року (спадкова справа №2/2014 реєстр №31) .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори 22 квітня 2015 року (спадкова справа №209/98 реєстр №5-163), 7/18 частин квартини № 11 у буднику № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі, успадкував ОСОБА_5. Згідно вказаного Свідоцтва за ОСОБА_2 залишилось 2/18 долей вказаної квартири.

29 травня 2015 року, згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 7/18 частин квартири №11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі і таким чином стала власницею 16/18 її частин.

ОСОБА_6 і ОСОБА_5 відмовились від спадщини, яка відкрилась після померлого 29 вересня 2013 року ОСОБА_2

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 16.01.14 № 000130 за відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Житомирській області ОСОБА_2 07.11.1929 р. н., був зареєстрований за адресою м. Житомир, майдан СоборнийАДРЕСА_1.

Згідно інформації від 22.05.2015 вих.№214, наданій нотаріусу від ПП «АММОНН», за адресою м. Житомир, майдан Соборний, 4, кв. 11, ніхто не зареєстрований.

Таким чином ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 та згідно ст.ст.1222, 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцем першої черги.

У встановлений законом термін та порядок, позивач звернулася до приватного нотаріуса житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

5 червня 2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_4, яким відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_1П, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/18 квартири № 11 у будинку №4 по майдану Соборному у місті Житомирі їй було відмовлено.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.06.15 вих.№1/246/01-24 нотаріус визнав позивача єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, але зазначив, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/18 квартири №11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі їй відмовлено, тому що право встановлювальний документ - Свідоцтво про право на спадщину за законом АВІ № 244005, згідно якого ОСОБА_2 на момент смерті належало на праві власності 2/9 долі майна, що складається з 1/2 частини квартири № 11 у будинку № 4 по майдану Соборному у місті Житомирі не зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через неможливість провести реєстрацію на померлу особу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав до обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом.

Оскільки встановити право власності на частину нерухомого майна через нотаріальну контору неможливо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання за нею права власності на неї в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 Такий спосіб захисту прав позивача відповідає вимогам статті 16 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1222, 1225, 1233, 1261 ЦК України, ст.ст.5, 6, 15, 60, 212, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/18 частин квартири № 11 в будинку № 4 по м-ну Соборному у м. Житомирі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 29.09.1013.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. П. Сингаївський