У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок, розташованих на території Бобруйської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Вона не може прийняти спадщину та оформити відповідне свідоцтво в нотаріальній конторі, через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на те, що строк пропущено нею з поважних причин, оскільки їй не було відомо про наявність спадкового майна у померлої, позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Так, відмовляючи у позові, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходили із того, що зазначена позивачем причина пропуску прийняття спадщини, а саме необізнаність про наявність спадкового майна та юридична необізнаність, не може бути визнана поважною, оскільки, відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування» поважними є причини, пов'язані із об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Бобруйківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, Біликівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова