Справа № 161/1611/15-ц
Провадження № 2/161/94/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря Шандерик В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «СК «Провідна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до відповідача ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_2, ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначає, що є власником транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1. 23.12.2013 року близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи належним ФОП ОСОБА_4 автомобілем марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Клима Савури в м. Луцьку не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з припаркованим їй автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.ст. 122, 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_4 ПрАТ «СК «Провідна» було відшкодовано страхове відшкодування в сумі 50000 грн., однак вартість відновлювального ремонту становить 142000,32 грн. Так як, майнова шкода не покривається страховим відшкодуванням просить стягнути з ОСОБА_2 із врахуванням уточнених позовних вимог на свою користь 107608,12 грн. матеріальної шкоди та 40000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2015 року до участі у якості відповідача за вказаним позовом було залучено ПрАТ СК «Провідна».

03.08.2015 року за ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області було змінено процесуальний статус третьої особи ОСОБА_2 на статус відповідача, оскільки в ході розгляду справи було зясовано, що останній не перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4

На підставі ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.09.2015 року позовні вимоги в частині стягнення завданої шкоди із відповідача ФОП ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 позовні вимоги із врахуванням їх уточнення підтримала та просила задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що розмір моральної шкоди є значно завищеним, покладався на розсуд суду при вирішення питання про відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а тому суду вирішує справи за наявними у ній матеріалами.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши подані суду докази у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 Ц України).

Спеціальними у співвідношенні із наведеними нормами є положення ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст.1188 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 23.12.2013 року близько 21:30 год. керуючи автомобілем марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Клима Савури в м. Луцьку, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_1 та огородження будинку № 40-а, що по вул. Клима Савури в м. Луцьку, наслідок чого огородження та транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожнього-транспортної пригоди, не повідомивши працівників міліції, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1.2.10 (а) ПДР.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2014 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122, 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 61 ЦПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122, 124 КУпАП.

Судом встановлено, що 17.01.2014 року позивач ОСОБА_3 звернулась до відповідача ОСОБА_5 «СК «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування щодо ДТП.

ПрАТ «СК «Провідна» із врахуванням того, що ФОП ОСОБА_4 як власник транспортного засобу «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_4 застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8895561 в ПрАТ «СК «Провідна», відповідно до п. 4. полісу та звіту № 14/01-А17 автотоварознавчого дослідження від 06.02.2014 року, останнє виплатило позивачу 50000 грн. страхового відшкодування.

Обставини виплати страхового відшкодування сторонами не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними в порядку визначеному ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Із матеріалів справи вбачається, що на момент ДТП ОСОБА_2 не перебував у зареєстрованих трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4 (а.с.76). Однак, ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на транспортний засіб «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2, переданий йому власником автомобіля ФОП ОСОБА_4, а тому за вимогами пункту 2.2 Правил дорожнього руху України, ч. 2 ст.1187 ЦК України останній буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Таким чином, суд вважає, що ПрАТ «СК «Провідна» не є належним відповідачем по даному спору, а тому у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок ДТП щодо вказаної особи слід відмовити.

Як вбачається із висновку № 8237 судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», р.н.з. АС9643ВН станом на 31.01.2014 року складає 157608,12 грн., а вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля станом на 18.01.2016 року складає 381664,97 грн. (а.с.108-112). Враховуючи, що станом на дату події вартість відновлювального ремонту становила 157608,12 грн., яку представник позивача просить стягнути, а також те, що ПрАТ «СК «Провідна» позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 50000 грн., суд вважає, що із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути 107608,12 грн. матеріальної шкоди.

Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 3 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріалами справи доведено у сукупності неправомірність поведінки відповідача ОСОБА_2, наявність шкоди, причинний зв'язок між неправомірною поведінкою останнім та шкодою, наявність вини ОСОБА_2 у завданні шкоди, з урахуванням засад справедливості, добросовісності й розумності, суд вважає, що із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути 1500 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 86, 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір у розмірі 1323,68 грн. та 2304 грн. витрат за проведення судової авто товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-61, 86, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром майнової шкоди і страховою виплатою в розмірі 107608 (сто сім тисяч шістсот вісім) гривень 12 копійок та 1500 (одну тисячу пятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1323 (одна тисяча двадцять три) гривні 68 копійок та 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.