Справа №173/57/16-ц
Провадження №2/173/206/2016
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-
До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_3, згідно якого росить розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 грн., та на її утримання в твердій грошовій сумі 300 грн., посилаючись на наступне: 01.06.2013 вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 41.
В період шлюбу в них народився син Іван, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Протягом року у них з відповідачем було взаємопорозуміння та повага одне до одного. Але після народження сина стосунки між ними зіпсувались через небажання відповідача приймати участь у вихованні та утриманні сина. А також через розгульний спосіб життя.
В серпні 2014 року вона зверталась до суду з позовом про розірвання шлюбу, але так як вони під час розгляду справи помирились, вона написала заяву про залишення позову без розгляду. Після цього вони з відповідачем проживали спільно майже три місяці. Але згодом їх відносини знову погіршились. Між ними знову почали виникати конфлікти. Відповідач поводив себе агресивно, погрожував фізичною розправою. Тому побоюючись за себе та сина вона почала проживати з відповідачем окремо.
Протягом пів року вона з відповідачем проживає окремо одне від одного та спільного господарства не ведуть
Син перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Крім того вона перебуває у відпустці по догляду за дитино до досягнення трирічного віку, самостійного прибутку не має, так вимушена була звільнитись з роботи в зв'язку з частими захворюваннями дитини, тому також потребує матеріальної допомоги, що й стало причиною звернення до суду.
В судове засідання позивач не з'явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Свої позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 01.06.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 41, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
В період шлюбу у сторін народився син Іван, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, в якому сторони записані її батьками.
Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що призвело до виникнення сварок та конфліктів між ними і як наслідок до втрати любові, поваги одне до одного. В результаті чого спільне проживання та сімейне життя сторін стало не можливим. Сторони проживають окремо одне від одного.
Сторони припинили ведення спільного господарства та спільне проживання пів року назад.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін та їх дітей. В зв»язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.
До цього висновку суд приходить ще й з тих підстав, що позивач вже подавала позовну заяву про розірвання шлюбу, але під час розгляду справи сторони примирились та деякий час проживали разом. Проте таке проживання виявилось короткостроковим, та позивач знову змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище
Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Суд вважає, що витрати пов»язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на позивача, так як в розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін.
Відповідно дж ост. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
В судовому засіданні встановлено, що син сторін проживає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.
Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.
З пояснень позивача встановлено, що відповідач не працює, та не має постійного заробітку, тому суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню в твердій грошовій сумі відповідно до вимог ст. 184 СК України.
Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне положення сторін: які не працюють, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитино до досягнення трирічного віку, інших утриманців не мають. Хронічних захворювань сторони, не мають. Син сторін часто хворіє простудними захворюваннями З урахуванням всіх встановлених обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, на користь позивачки аліменти в твердій грошові сумі 800 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, з моменту звернення до суду і до повноліття дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред»явлення позову.
Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 20.01.2016 року, тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.
Також суд вважає за потрібне задовольнити вимоги позивачки і про стягнення аліментів на її утримання виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Судом встановлено, що позивач не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує допомогу на утримання дитини в сумі 130 грн., що підтверджується довідками . Відповідач не працює та не має постійного заробітоку. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку.
Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд враховує, що з відповідача стягнені аліменти в сумі 800 грн., на утримання дитини тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивачки аліменти в твердій грошовій сумі 300 грн.
Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.
На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10,60,88,212. 213, 214, 215 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити
Шлюб, зареєстрований 01 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 41 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стягнути з ОСОБА_1 витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: 552 грн., за сплачений судовий.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - Івана, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 800 грн.. з наступною індексацією відповідно до закону , щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2016 року і до повноліття дитини.
Відповідно п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення піддати негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини до досягнення сином - Іваном, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку в твердій грошовій сумі 300 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 20.01.2016 року і до 13.08.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1102 грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги або заяви про скасування заочного рішення, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.