Справа № 541/18/16-ц
Провадження №2/541/222/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права в порядку спадкування на завершення приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, третя особа Реєстраційна служба Миргородського міськрайонного управління юстиції,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району про визнання її права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки, розпочатої її матірю ОСОБА_3. В позові посилається на те, що 10 липня 2010 року в селі Клюшниківка Миргородського району Полтавської області померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла та отримала відповідне свідоцтво на її частину. За життя ОСОБА_3, 09 лютого 2007 року, ОСОБА_2 сільська рада Миргородського району прийняла рішення про погодження надання останній у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,00 га, що розташована в межах с.Гасенки Миргородського району Полтавської області. Таким чином ОСОБА_3 розпочала процедуру приватизації. ОСОБА_2 сільська рада відмовила позивачці у завершені приватизації та видачі державного акту про право власності на земельну ділянку, у звязку з чим позивачка звернулася до суду з вказаним позовом і посилаючись на вимоги Земельного кодексу України просила визнати за нею право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах с.Гасенки Миргородського району Полтавської області, розпочатої ОСОБА_3 згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області від 09.02.2007 року, та отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку на своє імя.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.22), позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада свого представника в судове засідання не направила, у поданих до суду заявах просила розглядати справу без його присутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.18, 30).

Представник третьої особи Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання свого представника не направив, до суду подав заяву, в якій заперечень проти позову не висловив, при винесені рішення покладався на розсуд суду, справу просив розглянути у відсутність представника (а.с. 17).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2010 року померла ОСОБА_3 (а.с. 7), яка є матірю позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області від 09 лютого 2007 року ОСОБА_3 було погоджено надання у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 1.00га, яка розташована в межах с.Гасенки Миргородського району Полтавської області (а.с. 10). На даний час дане рішення не скасоване ї є чинним. За життя ОСОБА_3 Державним підприємством «Полтавський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства на території с.Гасенки, с.Вовки Миргородського району, в т.ч. на земельну ділянку ОСОБА_3 (а.с. 50-58), тобто остання розпочала процедуру приватизації але не встигла її завершити в звязку зі смертю.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 14.03.2011 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 8). Інших спадкоємців немає, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 89/2010 (а.с.32-38). ОСОБА_2 сільська рада відмовила позивачці у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність земельної ділянки ля ведення особистого селянського господарства орієнтовно площею 1га ріллі, яка розташована в межах с.Гасенки Миргородського району, що підтверджується копією листа № 23 від 02.11.2015 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч.1 ст. 18 цього Закону свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає що на момент смерті ОСОБА_3 належало право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу про право власності на землю, яке відповідно до ст..ст.1216, 1218 ЦК України перейшло до позивачки, тому позов слід задовольнити.

В звязку з тим, що позивачка не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст 10, 15, 60, 208, 209, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, яка померла 10 липня 2010 року, право на завершення приватизації земельної ділянки площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства в межах с.Гасенки Миргородського району Полтавської області, розпочатої ОСОБА_3 згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради Миргородського району Полтавської області від 09.02.2007 року, та отримання свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку на своє імя.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6