Єдиний унікальний номер 219/9376/15-ц Номер провадження 22-ц/775/241/2016
головуючий в I інстанції Конопленко О.С. єдиний унікальний номер 219/9376/15-ц суддя доповідач Мальований Ю.М. номер провадження 22-ц/775/241/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Мальованого Ю.М.

суддів: Новосядлої В.М., Кішкіної І.В.

з участю секретаря: Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» задоволено у повному обсязі. Позивача поновлено на попередньому місці роботи слюсарем-ремонтником дільниці водопровідних, каналізаційних систем і гідротехнічних споруд цеху водопостачання підприємства, стягнуто середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у сумі 14 192 грн. 08 коп., допущено негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» подало апеляційну скаргу на вказане рішення, зазначивши, що воно є незаконним та необґрунтованим, висновки суду суперечать діючому законодавству, з огляду на що рішення слід скасувати. В обґрунтування скарги вказано, що 29 жовтня 2014 року було виявлено порушення ОСОБА_1 правил внутрішнього трудового розпорядку, пов'язаного з залишенням трудового місця. За це порушення трудової дисципліни наказом від 7 листопада 2014 року № 109-Т на працівника було накладено стягнення у вигляді догани. 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 вчинив інший дисциплінарний проступок - самовільно, без повідомлення безпосереднього керівництва, не виконавши у повному об'ємі доручену роботу, залишив робоче місце. За систематичне невиконання обов'язків, покладених трудовим договором, з урахуванням раніш накладеного стягнення, що є непогашеним, та з дозволу профспілкового комітету ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Оскільки будь-яких доказів відносно порушення процедури звільнення працівника з боку працедавця в матеріалах справи відсутні, судом дана неналежна оцінка доказам по цій справі, позовні вимоги є необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства. В апеляційній скарзі відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві відповідача з червня 2004 року, у березні 2013 року його переведено слюсарем-ремонтником дільниці водопровідних, каналізаційних систем і гідротехнічних споруджень ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» (а.с.7).

Наказом ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» № 109-Т від 7 листопада 2014 року за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді догани, з наказом ознайомлено в той же день (а.с. 9).

Із копії доповідної записки начальника дільниці вбачається, що 29 жовтня 2014 року він помітив слюсаря-ремонтника ОСОБА_1 о 13 год. 30 хв. у чистому одязі, як пояснив останній, він виходив за територію заводу щоб купити хліба. В доповідній зазначається про неодноразові порушення цим робітником трудової дисципліни, пов'язані з залишенням робочого місця, та пропозицією накласти на нього стягнення у вигляді позбавлення 100% премії (а.с. 48). У пояснювальній записці з цього факту ОСОБА_1 пояснив, що о 13 год. він ходив до магазину за хлібом, оскільки на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка (а.с. 47).

Наказом ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» від 8 вересня 2015 року № 111-Т позивача було звільнено з роботи за систематичне невиконання робітником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом ознайомлено 9 вересня 2015 року (а.с. 10).

Із копії доповідної записки в.о. начальника дільниці вбачається, що 11 серпня 2015 року він видав ОСОБА_1 робоче завдання, під час перевірки якого о 14 год. 30 хв. виявив, що робота працівником не закінчена, а сам він відсутній на робочому місці. Робітника було знайдено о 15 год. у лазні підприємства у чистому вбранні, на пояснення своєї поведінки той сказав, що на його тіло потрапила скловата. Посадовець у доповідній записці заперечував факт наявності скловати на робочому місці, де працював ОСОБА_1, до порушника дисципліни просив застосувати заходи дисциплінарного впливу (а.с. 34). У пояснювальній записці з цього факту ОСОБА_1 пояснив, що під час роботи по відновлюванню колодязю він прибирав скловату, яка за відсутності засобів захисту потрапила йому на тіло, внаслідок чого відбулася алергічна реакція організму. Він був змушений чистити свій спецодяг та піти до лазні митися (а.с. 61).

В.О. директора по персоналу ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» 4 вересня 2015 року за вихідн. № 73/021-74 звернувся до голови профкому цехового комітету профспілки цеху водопостачання ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», направивши матеріали для розгляду на засіданні профкому питання щодо звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України слюсаря-ремонтника ОСОБА_1 (а.с. 65).

Рішенням профкому цехового комітету профспілки цеху водопостачання ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», оформленим протоколом № 26 від 4 вересня 2015 року, була дана згода на звільнення ОСОБА_1 (а.с. 66).

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, організація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Як убачається з копії наказу від 8 вересня 2015 р., позивача звільнено з роботи за систематичне невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У цьому випадку відповідач при застосуванні такого крайнього заходу, як звільнення, обмежився лише загальним посиланням на систематичне невиконання без поважних причин ОСОБА_1 посадових обов'язків та не врахував положення ч. 3 ст. 149 КЗпП, згідно з яким при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 р. N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, необхідно з'ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147 1, 148, 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване одне з двох дисциплінарних стягнень: догана або звільнення, а останнє є крайнім заходом, апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вважає, що виявлені порушення та недоліки в роботі ОСОБА_1 є незначними, не потягли негативних наслідків, будь-якої шкоди підприємству не заподіяли, тому застосоване до позивача стягнення у виді звільнення з роботи не відповідає ступеню тяжкості вчиненого проступку.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку та, враховуючи порушення відповідачем принципу співмірності при накладенні стягнення на ОСОБА_1 за порушення ним трудової дисципліни, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають вимогам Закону. За таких обставин апеляційний суд не погодиться з доводами апеляційної скарги, які не спростовують правильні правові висновки суду. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст.308, ст.ст. 313-315 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: