Справа №557/18/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в особі:

судді Чорноус Л.І.

при секретарі Поліщук С.О.

за участю представників:

відповідача адвоката Оводюка П.Ю.

органу опіки та піклування

Гощанської РДА Медведюк К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну

справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про

розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу посилаючись на те , що шлюб з відповідачем було зареєстровано 14 грудня 1995 року виконкомом Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №08.

Від шлюбу сторони мають троє неповнолітніх дітей - доньок : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Причиною звернення до суду зазначає те, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та скандали. Інтересами сім'ї та вихованням неповнолітніх дітей відповідач не займається, допомоги на утримання дітей не надає. За наведених обставин зберігати надалі шлюб позивачка не бажає і просить його розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав , викладених у позовній заяві. Просила шлюб розірвати, оскільки примирення між нею та відповідачем, який неодноразово вчиняв насильство у сім'ї щодо неї, неможливе. Також просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей з нею, при цьому зазначаючи, що вона хворіє на шизофренію і часто стаціонарно лікується в Острозькій обласній психіатричній лікарні , а тому неповнолітні доньки проживають у її матері.

Відповідач та його представник ОСОБА_2. в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки примирення між ним та дружиною не можливе. Також відповідач не заперечував того , що між ним та дружиною, яка має психічні розлади , часто виникали сварки , але зазначив, що сварки мали місце не із-за зловживання ним спиртними напоями, а із-за імпульсивної поведінки позивачки, а тому запевнив, що в подальшому протиправних дій щодо дружини не вчинятиме. Проте, відповідач заперечував щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей з позивачкою, посилаючись на те, що діти, як і позивачка, зареєстровані та переважно проживають з ним, умови його проживання є кращими для дітей, він має дохід, позивачка ж хворіє на шизофренію, з приводу чого часто перебуває на лікуванні в Острозькій обласній психіатричній лікарні і сама потребує стороннього догляду, так як є інвалідом ІІ групи, а тому не зможе здійснювати належний догляд за доньками. Вважає , що визначення місця проживання неповнолітніх дітей з ним , якнайкраще відповідатиме їх інтересам.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Гощанської РДА Медведюк К.М. в судовому засіданні вважала що визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін з батьком , якнайкраще відповідатиме інтересам дітей, оскільки позивачка хворіє на психічне захворювання і сама потребує опіки. Під час обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідача, було встановлено що умови проживання для дітей цілком задовільні.

Представник третьої особи на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Садівської сільської ради в судове засідання не з'явився але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Свідок ОСОБА_7, яка є матір'ю позивачки , в судовому засіданні пояснила , що неповнолітні доньки сторін переважно проживали з батьками, але на даний час проживають з нею, оскільки її донька - позивачка перебуває на стаціонарному лікуванні в Острозькій психіатричній лікарні. Крім того, вона з січня 2016 року здійснює догляд за донькою - позивачкою по справі, якого вона потребує, так як тривалий час хворіє на шизофренію. Відповідач дає гроші на утримання онуків, забезпечує їх продуктами харчування і як вона , так і її донька, не заперечують щоб неповнолітні діти сторін проживали з батьком.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, свідка, враховуючи висновок органу опіки та піклування Гощанськї РДА та оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 14 грудня 1995 року виконкомом Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №08.

Від шлюбу мають четверо дітей з яких троє на даний час неповнолітні , а саме - доньки : ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3

У відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка хворіє на психічне захворювання, сторони разом не проживають , спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не бажають продовжувати подружні стосунки.

Причиною розпаду сім'ї позивачка зазначає протиправну поведінку відповідача. Факт вчинення відповідачем насильства у сім'ї стосовно його дружини підтверджується довідкою №А-20/203/01-16 від 19.02.2016 року, виданою Гощанським відділенням поліції Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими та буде суперечити їх інтересам і інтересам їх неповнолітніх дітей.

Оскільки в цій частині позову сторони визнали обставини справи, то згідно ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено , що неповнолітні діти сторін - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, на даний час тимчасово проживають з бабусею ОСОБА_7, але фактично перебувають на вихованні відповідача , а за донькою ОСОБА_9 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснює догляд її тітка ОСОБА_8

Батько дітей відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, має позитивну характеристику, утримує підсобне господарство, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має належні матеріально-побутові умови для забезпечення потреб дітей.

Ці обставини підтвердила в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7, яка є матір'ю позивачки і допомагає батькові дітей здійснювати догляд за ними, а крім того , вони встановлені з характеристики на ОСОБА_4, виданої Садівською сільською радою Гощанського району та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_4 від 09.03.2016 року.

Позивачка, ставлячи вимогу про визначення місця проживання неповнолітніх дітей з нею надала суду докази на підтвердження своєї позитивної характеристики. Проте, як вбачається з довідки - характеристики на ОСОБА_3 вона є інвалідом ІІ групи з приводу психічного захворювання і тому часто лікується та потребує стороннього догляду.

При вирішенні спору між сторонами , які проживають окремо, про те, з ким із них залишається проживати дитина , суд виходить з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, враховує інтереси дитини , хто з батьків виявляє більшу увагу до неї і турботу про неї , вік дитини і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку , в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості і малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати з матір'ю.

З довідки КЗ «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради №83 від 24.02.2016 року вбачається , що ОСОБА_3 хворіє психічними розладами з 1996 року і періодично проходить лікування в даному закладі , перебуває на «Д» обліку.

Таким чином , на думку суду, під час судового розгляду були встановлені виняткові обставини, за яких неповнолітніх дітей сторін слід залишити з батьком.

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, малолітні діти сторін зареєстровані та проживають разом з батьком ОСОБА_4 , умови проживання неповнолітніх задовільні, вони забезпечені всім необхідним. Оскільки матір дітей є інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу та потребує стороннього догляду безтерміново, вважають за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей з батьком. З таким рішенням органу опіки погоджується і суд.

Керуючись ст.ст. 10,60 212,213 ЦПК України, в силу ст.ст.110,112,161 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 14 грудня 1995 року виконкомом Садівської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №08 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвати.

Неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження , залишити проживати з відповідачем.

Стягнути з ОСОБА_4 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2016 року