Справа № 496/2644/15-ц
Провадження № 2/496/52/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарях Ряднової А.Ю., Ткаченко В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовна заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5) про розірвання договорів довічного утримання (догляду), припинення права власності та визнання права власності на житловий будинок і присадибну земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в якій просить суд: розірвати договір довічного утримання (догляду) від 27 травня 2012 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1313 га, який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 1284, розірвати договір довічного утримання (догляду) від 27 травня 2012 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1313 га, розташовану по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 1287, припинити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1313 га, припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1313га, розташовану по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер :02:002:0753), визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за даними державного реєстру: НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, складається з одного черепашникового житлового будинку загальною площею 91,00 кв.м, житловою площею 53,70 кв.м, позначеного на схематичному плані літерою «А», та надвірних споруд: «Б» - сарай, «В» - літня кухня, «І» - цистерна, «II» - колодязь, «1» - огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,1313 га, визнати за ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 платника податків за даними державного реєстру: НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 0,1313 га, розташовану по вулиці Волгоградська,20, у селі Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0753, визначити порядок виконання рішення суду, вказавши, що воно є підставою для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з адреси: вулиця Волгоградська,20, село Дачне Біляївського району Одеської області, що здійснюється територіальним підрозділом Державної міграційної служби України чи іншим органом реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, розподілити судові витрати між сторонами, присудивши з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 понесені останньою і документально підтверджені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач свої зобовязання за вищевказаними договорами довічного утримання (догляду) від 27 травня 2012 року набувачем ОСОБА_4 не виконуються або виконуються не належним чином, тому просить задовольнити позов.

13 липня 2015 року до суд надійшло заперечення на позовну заяву від відповідача, в якому він просить: відмовити ОСОБА_1 у задоволення позовних вимог про розірвання договорів довічного утримання, припинення права власності, визнання права власності, визначення порядку виконання рішення в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що доводи позивача є абсолютно незаконними та необґрунтованими, адже він є власником і жодним чином не перешкоджає їй засаджувати земельну ділянку тими культурами, які їй подобаються, їй було виділено окрему кімнату для проживання і в неї необмежений доступ до приміщень загального користування, також вказує, що в позивача немає підтверджень того, що він не сплачує грошову суму яка передбачена договорами довічного утримання.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача та відповідач у судових засіданнях заперечували проти задоволення позову та просили відмовити.

Третя особа, у судовому засіданні надала пояснення, що позовні вимоги не обґрунтовані, так як позивачу виділено окрему кімнату, періодично її забезпечували продуктами харчування.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим частковому задоволенню за підставами, передбаченими ст. ст. 755, 756 ЦК України та п. 10 постанови Пленуму ВС України за N 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними". За вимогами останніх, зокрема, договір довічного утримання може бути розірвано за рішення суду на вимогу відчужувача або третьої сторони, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Органи нотаріату зобов'язані провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно у випадку розірвання договору довічного утримання.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 укладено у письмовій формі з відповідачем ОСОБА_4 (далі також «набувач») договір довічного утримання (догляду) від 27.05.2012 р., який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 1284 (далі договір - 1) (а.с. 14). Відповідно до умов Договору-1 ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Волгоградська, 20, у с. Дачне Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1313 га. Взамін цього набувач ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок забезпечувати її утриманням та доглядом довічно, зберігаючи у безкоштовному довічному користуванні зазначений житловий будинок.

Крім того, ОСОБА_1 укладено у письмовій формі з ОСОБА_4 інший договір довічного тримання (догляду) від 27.05.2012 року, який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за № 1287 (далі договір 2) (а.с. 23). Відповідно до умов Договору-2 ОСОБА_1 передала у власність набувачеві ОСОБА_4 належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,1313 га, розташовану за адресою: вул. Волгоградська,20, у с. Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (далі - присадибна ділянка). Взамін цього ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок забезпечувати її утриманням та доглядом довічно, зберігаючи у її безкоштовному довічному користуванні зазначену земельну ділянку.

Так, відповідно до п.1 Договору-1 набувач ОСОБА_4 взяв на себе обов'язок зберігати у безкоштовному довічному користуванні вищезазначений житловий будинок. Отже, у даному випадку Договором-1 ОСОБА_1 надано право користування усім житловим будинком, яке може здійснюватися шляхом фактичного проживання в будинку, користування всіма приміщеннями житлової будівлі (літ. «А») та надвірними спорудами, відображеними в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовленому 6.06.2008р. КП «Одеське МБТІтаРОН». (а.с. 15-19).

З липня 2013 року більшу частину помешкання фактично займає відповідач ОСОБА_4, що підтверджується довідкою про склад сімї та прописку від 17.04.2015 року № 1058, виданою виконкомом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, а також актом від 22.04.2015 року, складеним депутатом Дачненської сільської ради ОСОБА_9 у присутності сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, який затверджено Дачненським сільським головою ОСОБА_12 (а.с. 20,21).

Статтею 610 ЦК передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Наведене підтверджене документально і сторонами у судовому засіданні не заперечувалось.

З викладеного випливає, що відповідачем рівним чином не надано суду належних доказів на підтвердження належного, повного виконання умов даного спірного договору. Оскільки твердження представника сторони відповідача щодо надання грошей у необхідному розмірі жодними доказами не підтверджено, тоді як оплата ним комунальних послуг не можуть бути достатніми в силу розуміння укладеного між сторонами договору.

ОСОБА_1 змушена проводити необхідний ремонт окремих елементів вищезазначеного житлового будинку за свій рахунок. Так, у квітні 2014 року ОСОБА_1 за свій рахунок проведено заміну двох вікон вказаного житлового будинку, встановлених в житловій кімнаті площею 9,6 кв.м, позначену на плані цифрами «1-3», яку вона займає (копія рахунку від 10.04.2014 р. на суму 1780 грн., за яким позивачкою сплачено грошові кошти у зв'язку із заміною двох вікон (а.с. 22).

Передбачений п.6 Договору-1 та п.10 Договору-2 обовязок набувача по наданню ОСОБА_1 довічного утримання та догляду у вигляді матеріального забезпечення у розмірі 150 грн. щомісячно (тобто 300 грн. щомісячно сукупно за двома договорами) виконується набувачем ОСОБА_4 лише частково (неповною мірою). Так, протягом двох років (з червня 2012 року до липня 2014 року включно) ОСОБА_4 взагалі не надавалось ОСОБА_1 матеріальне забезпечення у розмірі 300 грн. щомісячно, тобто у цей період свої обов'язки за договорами набувачем не виконувались ні повністю, ні частково. У подальшому після неодноразових наполегливих вимог про необхідність виконання набувачем своїх обов'язків за договорами, починаючи з серпня 2014 року до теперішнього часу матеріальне забезпечення у розмірі близько 300 грн. надавалось ОСОБА_4 неповною мірою (не кожний місяць та не у повному обсязі). Вказані обставини відповідачем у ході розгляду справи не були спростовані.

Так, з епікризів, виданих 02.04.2007 року та 14.05.2008 року Одеським обласним онкологічним диспансером, з виписного епікризу № 8734, виданого 05.11.2010р. Міською клінічною лікарнею № 9 (м. Одеса), з консультативного висновку лікаря-кардіолога поліклінічного відділення Одеської обласної клінічної лікарні ОСОБА_13 від 29.10.2009р., а також з виписки-епікризу з історії хвороби № 18020 від 23.08.2006 року, виданої Одеською обласною клінічною лікарнею (копія додається) вбачається, що ще задовго до укладення договорів довічного утримання (догляду) від 27.05.2012р. у ОСОБА_1 діагностовано хвороби серця та встановлено діагнози: «ішемічна хвороба серця ІІ-ІІІ стадія; стабільна стенокардія; повна блокада правої ножки пучка ОСОБА_9; недостатність аортального клапана; гіпертензивне серце; екстрасистолічна аритмія, а також ряд супутніх судинних хвороб атеросклеротичного генезу, зокрема: атеросклеротичний кардіосклероз; гіпертонічна хвороба ІІ стадії; артеріальна гіпертензія; розповсюджений остеопороз з вторинним корінцевим синдромом та інші хвороби. Рекомендовано хворій дієту № 10, таблетки «Небілет», таблетки «Кардазин», таблетки «Еналаприл», краплі «Корвалдин», таблетки «Теночек» та інші лікарські засоби. 07.12.2011р. лікарем кабінету функціональної ультразвукової діагностики Одеської обласної консультативної поліклініки ОСОБА_14 проведено дуплексне сканування окремих ділянок судинної системи у ОСОБА_1 За результатами проведеного дуплексного сканування лікарем ОСОБА_14 складено відповідний висновок від 07.12.2011р., де зазначено про те, що у ОСОБА_1 є ознаки атеросклеротичного ураження ділянки аорти та інші порушення кровотоку. Лікарями рентгенологічного відділення Одеської обласної клінічної лікарні 13.12.2012р. проводилось у пацієнта ОСОБА_1 обстеження товстого кишечнику, а 17.12.2012р. - обстеження органів грудної клітини, за результатами якого визначено, що аорта у ОСОБА_1 є склеротизованою. 12.05.2015 р. лікарем Дачненської амбулаторії загальної практики сімейної медицини видано хворій ОСОБА_1 направлення до Одеської обласної клінічної лікарні на консультацію лікаря-кардіолога у зв'язку з діагнозами: «Ішемічна хвороба серця. Стабільна стенокардія стадія напруги ІІ-ІІІ фази. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, кризове протікання». Отже, з вищенаведеного вбачається, що протягом багатьох років та до теперішнього часу у ОСОБА_1 не припиняються періодичні загострення серцево-судинних хвороб атеросклеротичного генезу, що свідчить про потребу у проведенні необхідного лікування. Внаслідок наявної у ОСОБА_1 артеріальної гіпертензії у неї розвинулась гіпертензивна енцефалопатія синдром дифузного ураження головного мозку, в основі якого лежить механізм ішемії (порушення кровопостачання). Згідно з висновками лікарів-невропатологів Одеського обласного психоневрологічного диспансеру ще з початку 2000-х років, тобто до укладення договорів довічного утримання (догляду) від 27.05.2012 р. у ОСОБА_1 діагностовано ряд неврологічних хвороб, зокрема, встановлено діагноз: «Астено-невротичний синдром». Для лікування та полегшення симптомів неврологічних хвороб ОСОБА_1 за призначенням лікарів до теперішнього часу вживає таблетки «Пірацетам», «Гідазепам», «Циннаризин» та інші. Згідно з випискою з історії хвороби № 18020 від 23.08.2006 р., виданою гастроентерологічним відділенням Одеської обласної клінічної лікарні, та згідно з консультативним висновком лікаря-гастроентеролога обласної консультативної поліклініки Одеської обласної клінічної лікарні від 27.03.2012р. у ОСОБА_1 діагностовано хронічний панкреатит з больовим та диспепсичним синдромом (стадія стихаючого загострення), кіста підшлункової залози, хронічний гастрит (стадія стихаючого загострення). При лікуванні застосовувались: «Тіосульфат натрія», таблетки «Но-шпа», капсули «Ланзап» та «Дуспаталін», а також інші лікарські препарати. Рекомендовано хворій дієту №5, капсули «Омез» («Ланзап», таблетки «Пангрол», «Панзинорм»), капсули «Меверин», капсули «Дуспаталін», «Ріабал» внутрішньом'язово, таблетки «Гідазепам», драже «Супрадин», таблетки «Мосид», спостереження терапевта за місцем проживання. Крім того, рекомендаціями лікаря-гастроентеролога від 15.03.2012 р. визначено, що ОСОБА_1, у якої діагностовано «Хронічний панкреатит, стадія загострення», потребує дотримання дієти №5, вживання капсул «Меверин», таблеток «Пангрол» («Панзинорм», «Панкреатин»), капсул «Омез», а також проведення комп'ютерної томографії черевної порожнини пацієнта. Згідно з висновком лікаря кабінету комп'ютерної томографії Одеської обласної клінічної лікарні ОСОБА_15 від 27.03.2012 р. за результатами комп'ютерної томографії черевної порожнини ОСОБА_1 знаходиться у стані після холецистектомії (видалення жовчного міхура), екстирпації матки. У неї виявлено осередкове ураження підшлункової залози (з великою ймовірністю кісти). Рекомендовано динамічне спостереження. Ознаки хронічного панкреатиту. 26.04.2012 р. лікарем-терапевтом консультативного відділу Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_16 надано ОСОБА_1, яка хворіє на рефлезофагіт, рекомендації щодо вживання лікарських засобів. 04.10.2012 р. лікарем-гастроентерологом обласної консультативної поліклініки Одеської обласної клінічної лікарні ОСОБА_17 надано ОСОБА_1 рекомендації щодо вживання лікарських засобів. Згідно з висновком лікаря Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_18 від 28.08.2014 р., за результатами ультразвукового дослідження внутрішніх органів у ОСОБА_1 діагностовано УЗ-картину хронічного панкреатиту. За результатами проведення ультразвукового дослідження (далі УЗД) печінки, підшлункової залози та інших органів черевної порожнини пацієнта ОСОБА_1 складено висновок лікаря Одеського обласного онкодиспансеру ОСОБА_19 від 03.01.2013р. Згідно з висновком лікаря Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_20 від 20.06.2012 р., за результатами ендоскопії стравоходу, шлунку, кишківника та інших органів травлення у ОСОБА_1 діагностовано хронічний гастродуоденіт (запалення данадцятипалої кишки). За результатами проведення УЗД органів черевної порожнини у ОСОБА_1 лікарем Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_21 складено відповідний протокол від 19.10.2012р. Згідно з висновком лікаря кабінету комп'ютерної томографії Одеської обласної клінічної лікарні ОСОБА_22 від 04.01.2013р. за результатами комп'ютерної томографії органів грудної клітиии та черевної порожнини у ОСОБА_1 є ознаки жирової дистрофії підшлункової залози, стан після холецистектомії (видалення жовчного міхура). За результатами проведення УЗД органів черевної порожнини у ОСОБА_1 лікарем консультативної поліклініки Одеської обласної клінічної лікарні ОСОБА_23 складено відповідні висновки від 17.12.2012р. та від 30.12.2013р. Згідно з висновком лікаря ОСОБА_23 від 30.12.2013р. пацієнт ОСОБА_1 потребує консультації лікаря-гастроентеролога. Згідно з випискою-епікризом №9861 від 27.12.2005р., виданої урологічним відділенням №1 Міської клінічної лікарні №10 (м.Одеса), ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з діагнозом «Сечокам'яна хвороба», «ОСОБА_3 лівої нирки». Рекомендовано: таблетки «Цистон», сечогінні трави. За результатами проведення радіоізотопної ренографії нирок та УЗД органів малого тазу у пацієнта ОСОБА_1 лікарями Одеської обласної клінічної лікарні видано відповідні довідки від 29.11.2012р. УЗД нирок та сечового міхура у ОСОБА_1 проведено 10.06.2013р. лікарем Одеської обласної консультативної поліклініки ОСОБА_24 Лікарем відділу ендоскопії клініко-діагностичної лабораторії Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_25 28.08.2014р. та 10.03.2015р. проведено мікроскопічні дослідження слизової оболонки шлунку у ОСОБА_1, згідно з висновком лікаря Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_25 від 28.08.2014р. за результатами ендоскопії стравоходу, шлунку, кишківника та інших органів травлення у ОСОБА_1 діагностовано хронічний езофагіт, хронічний гіперпластичний гастродуоденіт (запалення дванадцятипалої кишки), загострення. Згідно з висновком лікаря Одеського обласного консультативно-діагностичного центру ОСОБА_25 від 10.03.2015р. за результатами ендоскопії стравоходу, шлунку, кишківника та інших органів травлення у ОСОБА_1 діагностовано хронічний гіперпластичний гастродуоденіт (запалення данадцятипалої кишки), неповна ремісія. 02.07.2013 р. ОСОБА_1 була змушена проводити УЗД нирок в кабінеті ультразвукової діагностики діагностичного центру ТОВ «АСС медікал», за що сплатила лікарю ОСОБА_26 грошові кошти у сумі 120 грн. 04.02.2015 р. лікарем кабінету ультразвукової діагностики діагностичного центру ТОВ «АСС медікал» ОСОБА_27 проведено УЗД нирок та сечового міхура пацієнта ОСОБА_1, за що останньою сплачено 150 грн. (а.с. 26-75, 142-145, 169-175).

Як вбачається з фіскальних чеків, наданих суду позивачем, нею придбавались саме ті лікарські засоби, які показані їй при наявних у неї захворюваннях, що підтверджується інструкціями для медичного застосування відповідних препаратів. Таким чином, з вищенаведеного випливає, що позивачка є хворою людиною похилого віку, яка для підтримання задовільного стану власного здоров'я потребує постійного вживання лікарських засобів та медичних препаратів.

За таких обставин передбачений п.6 Договору-1 та п.10 Договору-2 обовязок набувача по забезпеченню відчужувача необхідною медичною допомогою мав виконуватись відповідачем шляхом забезпечення позивача необхідними лікарськими засобами та виробами медичного призначення, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 не має права на їх пільгове придбання. Крім того, у разі коли виникала така необхідність, відповідач мав забезпечити позивачці оплату вартості проведення медичних досліджень її організму комерційними закладами охорони здоровя, якими відповідні дослідження проводяться на платній основі.

Проте, обовязок набувача по забезпеченню відчужувача необхідною медичною допомогою виконувався відповідачем неналежним чином, оскільки набувач ніколи не цікавився станом здоров'я ОСОБА_1, лікарських засобів їй не купував. У зв'язку з цим у період дії Договору-1 та Договору-2 позивач купувала необхідні лікарські засоби за власні кошти, що підтверджується фіскальними чеками.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_28, ОСОБА_29 пояснили, що відповідач не забезпечує ОСОБА_1 продуктами харчування, не купує ліків для позивачки та остання змушена була за власний кошт зробити ремонт у кімнаті в якій живе.

Відповідно до ч.2 ст.346 ЦК право власності може бути припинене у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до положень ч.2 ст.651 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Відповідно до ч.4 ст.653 ЦК сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності.

Між тим, відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Таким чином, підставою для розірвання договору довічного утримання є факт невиконання або неналежного виконання набувачем обов'язків за договором довічного утримання.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передано, і має право вимагати його повернення.

Суд критично ставиться до пояснень відповідача ОСОБА_4, викладених у його запереченнях про те, що він виконує усі свої зобов'язання, обумовлені договором, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поясненнями сторін, свідків у судовому засіданні, жодними належними доказами не підтверджені, тому до уваги судом братися не можуть.

При таких обставинах справи, суд вбачає усі правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, тому, що відповідач не належним чином та не в повному обсязі виконував свої обов'язки, що підтверджується поясненнями позивача та свідків, а також матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5) про розірвання договорів довічного утримання (догляду), припинення права власності та визнання права власності на житловий будинок і присадибну земельну ділянку - є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача про визначення порядку виконання рішення суду, вказавши, що воно є підставою для зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з адреси: вулиця Волгоградська,20, село Дачне Біляївського району Одеської області, що здійснюється територіальним підрозділом Державної міграційної служби України чи іншим органом реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, суд вважає, що воно передчасне зі слідуючи підстав. Частина 1 ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідност.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката, сплатою судового збору, які документально підтверджені в розмірі - 8619,15 (вісім тисяч шістсот девятнадцять гривень пятнадцять копійок) гривень. (а.с. 1, 209-211).

Керуючись ст.ст. 744, 755, 756 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5) про розірвання договорів довічного утримання (догляду), припинення права власності та визнання права власності на житловий будинок і присадибну земельну ділянку задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 27 травня 2012 року відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1313 га, який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №1284.

Розірвати договір довічного утримання (догляду) від 27 травня 2012 року відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1313 га, розташовану по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який посвідчено ОСОБА_6, приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Одеської області та зареєстровано в реєстрі за №1287.

Припинити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, розташований на земельній ділянці площею 0,1313 га.

Припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1313 га розташовану по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, що призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер::02:002:0753).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, який складається з одного черепашникового житлового будинку загальною площею 91 кв.м., житловою площею 53,70 кв.м., позначеного на схематичну плані літерою „А, та надвірних споруд „Б сарай, „В літня кухня, „І- цистерна, „ІІ колодязь, „1 огорожа, розташованих на земельній ділянці площею 0,1313 га.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1313 га, розташовану по вулиці Волгоградська, 20 у селі Дачне Біляївського району Одеської області, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер::02:002:0753.

Стягнути с ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 8619,15 (вісім тисяч шістсот девятнадцять гривень пятнадцять копійок) грн.

В іншій частині відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

16 березня 2016 року