Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/387/16-ц

Номер провадження: 2/511/306/16

16 березня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Міщенко М.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1. А.О.,

представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відовідальністю « Обрій МТС » про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку.

ВСТАНОВИВ:

22.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності відповідно до Державного акту від 23.06.2001 року, серія Яа № 374736 , належить земельна ділянка площею 8,02 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 :01:001:0283 яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. 01.10..2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаних земельних ділянок строком на 7 років. Відповідач з 2013 по 2015 роки повністю здіснював розрахунки по орендній платі, але зважаючи на те , що позивач бажає сам господарювати на вказаній земельній ділянці / паї/ то вона бажає розірвати договір оренди , зобовязати відповідача повернути позивачу належну на праві власності земельну ділянку у стані, придатному для використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Представник позивача ОСОБА_4 , повноваження якої перевірено , позов підтримала та просила його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діяли на підставі доручення , позов не визнали у судовому засіданні пояснили , що договір оренди земельної ділянки укладено добровільно, земельний пай належним чином обробляється, орендна плата зумовлена в договорі виплачується у встановлений договором термін , тобто до 25 грудня поточного року. Заборгованность відсутня. Підстав для розірвання договору оренди не встановлено , просять в задоволенні вимог відмовити.

Суд, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на праві власності відповідно до Державного акту від 23.06.2001 року, серія ЯА № 374736 , належить земельна ділянка площею 8,02 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 :01:001:0283 яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області.

01.10.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років. Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2982419 від 21.10.2013 року Свої зобовязання за договором оренди позивач виконала та передала відповідачу згідно ОСОБА_3 приймання-передачі від 201.10.2013 року земельну ділянку, зазначену у договорі.

З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обовязки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у договорі, де вказано, що вона сплачується у розмірі 3374,85 грн. за 1 рік у термін по 25 грудня поточного року. Також зазначено про індексацію зазначеної суми. Згідно додатку збільшена.

Судом встановлено, що зазначеного обовязку про оплату орендної плати відповідач виконав, сплачував орендну плату у повному обсязі за період 2013-2015 років, в результаті чого відсутня заборгованість

Порушення даного договору оренди землі в частині сплати орендної плати, судом взагалі не встановлено , відповідач виконує зобовязання щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно умов договору. Дана земельна ділянка засіяна.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду землі(далі Закон) відносини, повязані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов. За змістом ст.611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. За умовами договору сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст.24 Закону України Про оренду земліє своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови щодо внесення орендної плати не пізніше 25 грудня поточного року.

Згідно з п. ач.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У свою чергу, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди ст.24 Закону Про оренду землі. Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначені такі як використання її не за цільовим призначенням, та систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.34 ЗУ Про оренду земліу разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.12 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору.

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини.

Оскільки ТОВ Обрій МТС виконує взяті на себе зобовязання за укладеним з позивачем договором оренди землі № без № від 201.10.2013 року щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, то вимоги позивача про те ,що даний договір слід достроково розірвати, зобовязати відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку необхідно залишити без задоволення.

В зв,язку з відмовою в задовленні вимог позивача судові витрати необхідно віднести на рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 526,610,611,651 ЦК України, ст.ст.25,32,34 Закону України Про оренду землі, ст.96, ст.141 Земельного кодексу України, ст.17 Закону України Про плату за землю, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задовленні вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відовідальністю « Обрій МТС » про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. І. Панчук