Справа № 752/6052/15-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3919/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,
суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,
при секретарі:Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1
представників відповідача Кислякової Н.В., Боронило І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «ЖЕО-103 Голосіївського району», Печерсько - Голосіївський районний військовий комісаріат в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В процесі розгляду справи, 13 жовтня 2015 року позивач змінив підстави позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що відповідач ОСОБА_3 з власної ініціативи покинув житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі не проживає з грудня 2012 року без поважних причин. Спірна житлова площа цікавить ОСОБА_3 лише як об`єкт отримання прибутку внаслідок здачі в оренду або приватизації та продажу житлової площі.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Комунальне підприємство «ЖЕО-103 Голосіївського району», Печерсько - Голосіївський районний військовий комісаріат в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В судове засідання представники третіх осіб - КП «ЖЕО-103 Голосіївського району, Печерсько-Голосіївського районного військового комісаріату в м.Києві не з`явилися. про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.34-35), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представники ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред`явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана нині покійному ОСОБА_6 . На даний час, як убачається з довідки форми №3, в квартирі зареєстровані сторони по справі, а саме позивач ОСОБА_2 , відповідач ОСОБА_3 (син позивача), ОСОБА_7 (колишня дружина позивача), ОСОБА_8 ( син позивача), ОСОБА_9 , 2007 року народження (онука позивача) (т.1 а.с. 31,96).

В квартирі фактично проживає позивач ОСОБА_6 , ОСОБА_3 не проживає з лютого 2009 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 22 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 8 грудня 2009 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , КП «ЖЕО-103» Голосіївського районної в м.Києві ради, третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про зміну умов договору найму житлового приміщення та визначення порядку користування житлом відмовлено.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20 травня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 22 вересня 2010 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовлено, зустрічний позов задоволено та вселено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту державного виконавця від 15 серпня 2011 року відповідач ОСОБА_3 був вселений у квартиру АДРЕСА_3 з особистими речами (а.с.26 т.1).

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 18 грудня 2012 року, в задоволенні позову ОСОБА_10 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а тому вважав відсутніми підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.10 Постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_2 зазначав про те, що відповідач ОСОБА_3 у період з 15 грудня 2012 року до 7 квітня 2015 року без поважних на то причин не мешкав у квартирі АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з 2009 року з поважних причин, інтересу до спірної квартири не втратив, частково здійснює оплату за комунальні послуги, в тому числі протягом 2012 2015 років ( т.2 а.с.4045) Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 20 травня 2010 року ОСОБА_3 був вселений у спірну квартиру (т.1 а.с.27-28), зазначене рішення було виконано державним виконавцем 15 серпня 2011 року (т.1 а.с.26).

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 18 грудня 2012 року, відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_10 про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі з поважних причин.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_10 зверталися до суду з позовом до ОСОБА_3 : у серпні 2013 року - про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням спірної квартири (т.1 а.с.74), у грудні 2013 року - про зміну умов договору найму жилого приміщення (т.1 а.с.73), восени 2014 року - про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку (т.1 а.с.86). Зазначені позови залишені без розгляду відповідно ухвалами Голосіївського районного суду м.Києва від 11 лютого 2014 року, від 16 липня 2014 року 23 лютого 2015 року.

Наявність зазначених судових справ, предметом яких є право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , свідчить про існування між сторонами протягом тривалого часу конфлікту, що є підставою вважати причини не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі поважними та правильним висновок суду про відсутність підстав для визнання відповідача таким, який втратив право користування жилим приміщенням.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не доведено факту існування перешкод у користуванні спірною квартирою, про що свідчить відсутність звернень останнього до органів міліції в період часу з грудня 2012 року по квітень 2015 року, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки поважність причин не проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі доводиться іншими доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.
Самі по собі складені 15 грудня 2012 року (т.1 а.с.16), 21 лютого 2013 року (т.1 а.с.17), 25 липня 2013 року (т.1 а.с.18) комісією в складі майстра дільниці № 1 КП «ЖЕО-103» та мешканцями квартир будинку АДРЕСА_4 , акти про відсутність ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_3 на момент перевірки, не дають підстав вважати, що останній відсутній в спірній квартирі без поважних причин.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на встановлені Окружним адміністративним судом м.Києва, Київським Апеляційним судом м.Києва обставини не мають правового значення, оскільки предметом розгляду адміністративного суду були дії та рішення державного виконавця, а не обставини, які мають значення для вирішення даного спору.

Крім того, наявність у ОСОБА_3 у власності іншого житла не може бути підставою для визнання його таким, який втратив право користування жилим приміщенням, на підставі ст. ст. 71,72 ЖК України.
Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну оцінку відповідно до норм ЦПК України та є такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: