Справа № 2/489/1480/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Вказувала, що з 1997 р. по 2003 р. вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3, який, під час перебування у шлюбі, придбав гараж в автокооперативі «ТЕМП-2», який, на переконання ОСОБА_1, є спільною сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки гаражу НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки померлий ОСОБА_3 за життя належним чином не оформив своє право власності на належну йому частку гаражу.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просить суд: визнати за нею право власності ? частку гаражу НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві, як спільну сумісну власність подружжя, а також право власності на ? частку гаражу НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом .

Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

30.08.1997 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15.09.1998 р. ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_5 гараж за НОМЕР_1, що знаходиться в м. Миколаєві, в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2», загальною площею 25,40 кв.м.

Відповідно до ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст. 28 Кодексу законів про шлюб та сімю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що гараж НОМЕР_1, що знаходиться в м. Миколаєві, в автогаражному кооперативі «ТЕМП-2», був придбаний ОСОБА_3 в період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 суд вважає, що вимоги в частині визнання за позивачкою права власності на ? частку гаражу, як на частку у спільному майні подружжя обґрунтовані та підлягають задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки гаражу НОМЕР_1 в авто гаражному кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В квітні 2016 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_3

Відповідно до копії спадкової справи № 1146/2003, наданої Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою на запит суду, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв також його син - ОСОБА_2, оскільки звернувся з відповідною заявою до нотаріуса.

Отже спадкоємцями майна померлого є його дружина та син, в рівній мірі.

Відповідно до Постанови нотаріуса від 19.04.2016 р. позивачці було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спадкове майно за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 належним чином не зареєстровано.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані докази у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку гаражу НОМЕР_1 в авто кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві, як частку в спільній сумісній власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частку гаражу НОМЕР_1 в авто кооперативі «ТЕМП-2» в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: