Справа №154/1176/15-ц Провадження № 22-ц/773/471/16 Головуючий у 1 інстанції: Канівець Л.Ф.
Категорія:2 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Стрільчука В.А., Здрилюк О.І.

секретар Перебойчук Р. В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 січня 2016 року,

встановила :

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом покликаючись на те, що 28 січня 2015 року бухгалтером ОСОБА_1 помилково було внесено належні позивачу гроші в розмірі 1 450,00 грн. не на його рахунок, а на розрахунковий рахунок № 908, який належить іншій особі - ОСОБА_5. Розрахунковий рахунок ОСОБА_5 арештований ВДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції у зв"язку з невиконаними зобов"язаннями ОСОБА_5 Тому адміністрація ТВБВ № 10002/097 у м. Володимирі Волинському відмовляється повертати йому помилково внесені грошові кошти.

Подавши уточнену позовну заяву просив суд визнати за ним право власності на грошові кошти у розмірі 1450,00 грн., які помилково були зараховані на розрахунковий рахунок №908, зобовязати відділ державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції винести постанову про звільнення з-під арешту грошових коштів у розмірі 1450,00грн., зобовязати ПАТ «Державний ощадний банк України» у ТВБВ № 10002/097 у м . Володимирі Волинському перерахувати грошові кошти у розмірі 1450,00 грн., які помилково перераховані на розрахунковий рахунок №908, що належить ОСОБА_5 на його розрахунковий номер.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 січня 2016 року позов задоволено.

Постановлено визнати за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в сумі 1 450,00 грн . які були помилково зараховані на розрахунковий рахунок № 90, що належить відповідачу ОСОБА_5 у ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10002/097 у м . Володимир Волинському.

Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 - Волинського міськрайонного управління юстиції звільнити з- під арешту грошові кошти належну ОСОБА_3 в розмірі 1 450 ( одну тисячу чотириста пятдесят) грн. 00 коп., які були помилково зараховані на розрахунковий рахунок № 908, що належить відповідачу ОСОБА_5 у ПАТ « Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10002/097 у м . Володимир Волинському.

ОСОБА_4 Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» філії - Волинського обласного управління Територіального безбалансового відділення №10002/097 у м . Володимир Волинському перерахувати грошові кошти в розмірі 1 450,00 грн. з р/р №908, що належать ОСОБА_5 на розрахунковий рахунок № 231, що належить позивачу ОСОБА_3 у ПАТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10002/097 у м. Володимирі Волинську .

Стягнути з ОСОБА_4 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору .

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 1212 ЦК України банк зобовязаний здійснити перерахування коштів, помилково внесених позивачем на рахунок відповідача, а ст. 60 Закону України "Про виконавчу провадження" дає підстави визнати право власності позивача на грошові кошти і покласти обовязок на ВДВС звільнити їх з-під арешту.

Такий висновок зроблений судом з порушенням норм матеріального права, тому погодитися з ним не можна.

З пояснень представника позивача, листа керуючого ТВБВ № 10002/097 вбачається, що на рахунок ОСОБА_5 представником ОСОБА_3 були помилково внесені належні останньому кошти у сумі 1450 грн.

З аналізу положень ст.1066 ЦК України у сукупності з п.1.4 постанови Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» слідує, що власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Тобто, власником рахунку № 4908, на який, як стверджує позивач, ним було помилково внесені кошти, є ОСОБА_5

Статтею 3 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Наявні у матеріалах справи докази указують на те, що ні банк, відмовляючи у поверненні ОСОБА_3 коштів, які знаходяться на рахунку ОСОБА_5, ні ВДВС Володимир-Волинського міського управління юстиції, працівником якої накладено арешт на рахунок ОСОБА_5 ще 29.03.2013 року (а.с.а.с.40-41) прав ОСОБА_3 не порушували, будь-яких неправомірних дій чи бездіяльності по відношенню до внесених на рахунок ОСОБА_5 коштів не вчиняли, відтак, суд безпідставно зобовязав ВДВС зняти арешт, а банк - здійснити перерахування коштів на рахунок позивача.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Спосіб захисту права особи у разі безпідставного набуття належного їй майна іншою особою визначений ст.1212 ЦК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд у своєму рішенні послався на цю статтю, однак не врахував, що обовязок повернути майно за цією нормою права покладається на особу, яка безпідставно набула або зберегла майно.

Як зазначалось вище, власником рахунку, на який, як стверджує позивач та його представник, відбулося помилкове перерахування 1450 грн., є ОСОБА_5 Однак, виходячи із позовної заяви (2-5), уточненої заяви (а.с.43-44), вимог до ОСОБА_5 про повернення цих коштів позивач не заявляв.

Положення ст.60 України «Про виконавче провадження», посилаючись на які позивч просив визнати право власності на грошові кошти в сумі 1450 грн. не підлягають до застосування у спірних правовідносинах», оскільки спосіб захисту права позивача за викладених ним обставин визначений нормами Цивільного Кодексу України. Крім того, його право власності на ці кошти жоден із відповідачів не заперечує.

З урахуванням наведеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту права, його вимоги є безпідставними, так як правові підстави для покладення обовязку на відповідачів про зняття арешту з рахунку, здійснення перерахування коштів, визнання права власності ОСОБА_3 на кошти у сумі 1450 грн. відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ОСОБА_6 України» судові витрати в сумі 267 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 січня 2016 року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції про визнання права власності на грошові кошти та звільнення їх з-під арешту відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 267 грн. 96 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді