Справа № 128/701/16-ц Провадження № 22-ц/772/1021/2016Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 47Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого - Луценка В.В.,

суддів - Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю.,

при секретарі - Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області, в інтересах Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держгеокадастру в Вінницькому районі, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання повернути земельні ділянки у комунальну власність сільської ради, за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області - Карманчук Людмили Володимирівни на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області Карманчук Л.В., в інтересах Дорожненської сільської ради Вінницького району Вінницької області, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Держгеокадастру в Вінницькому районі, про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та зобов'язання повернути земельні ділянки у комунальну власність сільської ради.

Позов мотивований тим, що голова Дорожненської сільської ради - ОСОБА_9, за попередньою змовою з секретарем вказаної сільської ради - ОСОБА_10, з метою заволодіння на свою користь та на користь третіх осіб земельною ділянкою площею 1,4023га, що належить територіальній громаді с. Дорожне, Вінницького району, Вінницької області, підписав та завірив відтиском печатки сільської ради складені ОСОБА_10 офіційній документи - завідомо неправдивий протокол від 16.03.2007 року 6 сесії Дорожненської сільської ради 5 скликання.

05.11.2008 року ОСОБА_9 підписав та завірив відтиском печатки сільської ради завідомо неправдивий протокол від 05.11.2008 року 20 сесії сільської ради 5 скликання «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок», достовірно знаючи, що на сесії дане питання не розглядалось, а вказане рішення депутатами не приймалось.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2014 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Позивач вказує, що у зв'язку з вищевказаними злочинними діяннями голови Дорожненської сільської ради ОСОБА_9 відбулась незаконна приватизація відповідачами земельних ділянок загальною площею 1,10га, які в подальшому на підставі вищевказаних рішень сільської ради отримали державні акти на право власності на земельні ділянки.

Враховуючи наведене заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області Карманчук Л.В. просила визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та повернути їх Дорожненській сільській раді.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року позовну заяву повернуто позивачеві, на підставі п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції заступник керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області Карманчук Л.В.оскаржує її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просила її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області Карманчук Л.В., суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що позивачем не доведено існування порушення інтересів держави та обґрунтувань необхідності захисту інтересів держави з боку прокуратури.

Проте з такими висновками суду першої інстанції судова колегія погодитись не може, враховуючи наступне.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Матеріалами справи встановлено, що з моменту винесення вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 29.12.2014 року та постанови від 16.12.2014 року, якими встановлено, що рішення сільської ради є підроблені, видача та реєстрація державних актів здійснена незаконно, Дорожненська сільська рада не скасувала вказані рішення та не звернулася до суду з позовом про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, тобто не вжила будь-яких заходів щодо повернення до комунальної власності незаконно вибулих земельних ділянок.

Як вбачається з рішення №3-рп/99 Конституційного Суду України від 08.04.1999 року прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Пунктом 2 резолютивної частини зазначеного рішення КСУ визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Абзацом 1 ст.13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з п.«а» ч.2 ст.83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

З наведеного вбачається, що підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором стало порушення матеріальних інтересів держави, в особі Дорожненьскої сільської ради, з питань використання земель комунальної власності в с. Дорожне, внаслідок неправомірного переходу права власності на земельні ділянки до відповідачів, без відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції залишатись в силі не може та підлягає скасуванню, з направленням справи до Вінницького районного суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області - Карманчук Людмили Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2016 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі та розгляду заявлених позовних вимог.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ Зайцев А.Ю.