Провадження № 2/752/1463/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29.02.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

у жовтні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та та зняття з реєстрації.

В обгрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.08.2003 р. державною адміністрацією Голосіївського району м. Києва.

Позивачі зазначають, що у зазначеній квартирі 28.02.2008 р. було зареєстровано проживання онуки позивачів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а 12.01.2012 р. було зареєстровано проживання відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на момент реєстрації був чоловіком їх онуки.

До червня 2013 р. відповідач проживав у спірній квартирі. Проте сімейне життя між онукою та її чоловіком не склалося, внаслідок чого у червні 2013 року їх сім"я фактично розпалася. Відповідач забрав усі свої речі та пішов з квартири, де з вказаного часу не проживає. Шлюб між ними було розірвано органом РАГС, оскільки дітей від шлюбу вони не мали.

З метою врегулювання майнових та інших питань 24.07.2013 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Васько А.В., зі змісту якого вбачається, що на дату укладення даного договору сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують.

Проте, до цього часу відповідач добровільно не зняв себе з реєстрації проживання у вказаній квартирі, не несе будь-яких витрат на утримання квартири, не сплачує комунальні послуги, дані витрати позивачі сплачують самостійно. Реєстрація відповідача у належній позивачам квартирі перешкоджає їм, як співвласникам, належним чином володіти та користуватися квартирою, завдяки такій реєстрації створюється необ"єктивна інформація щодо місця проживання відповідача.

За таких підстав, просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1, та зяти відповідача з реєстрації за вказаною адресою.

В судове засідання представник позивачів надав клопотання про судовий розгляд без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання також надіслала клопотання про слухання справи без їх участі.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 09 вересня 2003 року державною адміністрацією Голосіївського району м. Києва (а.с. 10).

У зазначеній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, їх син ОСОБА_6, онука ОСОБА_4, а також з 12 січня 2012 року зареєстроваий відповідач ОСОБА_3, що підтверджується довідкою форми № 3 від 05 вересня 2015 року № 2023 (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що з 28 серпня 2009 року ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 11 зв.)

05 жовтня 2013 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 13)

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази.

Актом від 15 жовтн 2015 року обстеження квартири підтверджений факт відсутності ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з червня 2013 року. (а.с. 21).

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2013 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріаьного округу Васько А.В., зі змісту якого вбачається, що на дату укладення даного договору сторони проживають окремо, спільного бюджету не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. (а.с. 8-9)

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з ОСОБА_3 на користь позивачів підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 та 405 ЦК України, статтями 109, 156 ЖК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Гомель Республіки Білорусь, іден. номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 243 гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: