справа №619/3441/15-ц
провадження №2/619/121/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 Управління Держземагенства у Харківській області, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_8 селищна рада Дергачівського району Харківської області, Дергачівська філія ВАТ «Харківгаз», Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про визнання неправомірними дій, скасування наказу, скасування свідоцтва про право власності, зобовязання демонтування гаражу,

установив

Позивачі, після уточнення позовних вимог, просять суд ухвалити рішення, згідно якому визнати неправомірними дії ОСОБА_6 управління Держземагенства у Харківській області щодо видання наказу № 2435-СГ від 06.10.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність»; визнати неправомірним та скасувати наказ ОСОБА_6 управління Держземагенства у Харківській області № 2435-СГ від 06.10.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність»; скасувати Свідоцтво про право власності на земельну ділянку, з кадастровим номером :00:003:1652, площею 0,0349га видане 21.10.2014 року реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області № 28356288; зобовязати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 демонтувати гараж встановлений на проїжджій частині вулиці Української селища ОСОБА_8 Данилівка Дергачівського району Харківської області та звільнити вулицю для загального користування посилаючись на те, що вони проживають по вулиці Українській та Молодіжній селища ОСОБА_8 Данилівка Дергачівського району Харківської області. На вулиці Українській, 31 та 33 розташовані домоволодіння, які належали на праві власності громадянці ОСОБА_5, яка встановила гараж та висадила фруктові дерева на проїжджій частині вулиці Української. В результаті таких дій ОСОБА_5 ширина вулиці Української зменшилась з 12 метрів до 6, чим порушено ряд норм законодавства України, що також підтверджується Актом земельної комісії при виконкомі ОСОБА_8 селищної ради від 12 травня 2015 року та листом Голови ОСОБА_8 селищної ради Дергачівського району І Харківської області від 14.05.2015 за вих. № А 22-21/4-110. З приводу неправомірних дій ОСОБА_5 вони неодноразово звертались до органів владних повноважень і з відповідей компетентних органів стало відомо, що на підставі наказу ОСОБА_6 управління Держземагенства у Харківській області № І435-СГ від 06.10.2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність» затверджено розроблений ТОВ «Геобудпроект» «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5 для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої за межами смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області, та передано у власність гр. ОСОБА_5 земельну ділянку, розташовану за межами смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області, з кадастровим номером :00:003:1652, площею 0,0349га із земель державної власності сільськогосподарського призначення і сільськогосподарських угідь (рілля) для індивідуального садівництва (код згідно КВЦПЗ-01.05). На підставі вищезазначеного наказу громадянка ОСОБА_5 отримала Свідоцтво про право власності на зазначену земельну ділянку, видане 21.10.2014 року реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області № 28356288. Дії ОСОБА_6 управління Держземагенства у Харківській області з затвердження вищезазначеного проекту та передачі у власність громадянці ОСОБА_5 проїжджої частини вулиці Української селища ОСОБА_8 Данилівка Дергачівського району Харківської області вважають неправомірними та такими, що грубо порушують норми чинного законодавства України, а саме: ст. 83 Земельного кодексу, де зазначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Окрім того, Дергачівською районною державною адміністрацією на підставі їх звернення було утворено виїзну комісію у складі головного архітектора та головного спеціаліста сектору містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації, якою встановлено що на зазначеній земельній ділянці розміщено металевий гараж без будь-якої дозвільної документації та з порушенням існуючих будівельних норм і правил (ДБН 360-92**). Також, встановлено, що погодження проекту відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої за межами смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області не відповідає вимогам розробленої та затвердженої містобудівної документації Схеми генерального плану смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області (розробленого інститутом «ХАРКІВПРОЕКТ» в 1994 році) та рішенню ОСОБА_8 селищної ради від 28.01.2008 «Про затвердження проекту планування вулиць садибної забудови району Нагорний в смт ОСОБА_9», що є підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, адже, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Встановлено, також, що проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташованої за межами смт ОСОБА_9, ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області не погоджувався в секторі містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації, що порушує пункт 2 статті 186-1 Земельного кодексу України, відповідно до якого проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури. Порушення Відповідачами зазначених вище норм законодавства України також підтверджено Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області в листі від № 04.01-29/3403. В результаті неправомірних дій відповідачів по справі грубо порушується право позивачів на користування місцем загального користування (вулицею) у звязку з чим вони змушені звернутись до суду з даним позовом. Крім того, в результаті забудови частини вулиці Української проїжджа частина вулиці стала проходити по газовій трубі, що становить велику небезпеку для мешканців вулиці Української та інших мешканців селища смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. 29 січня 2016 року на підставі відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на запит щодо відомостей стосовно права власності та речових прав на спірну земельну ділянку вони дізналися, що власник спірної земельної ділянки знову змінився, відтепер ним являється ОСОБА_7.

Сторони у судове засідання не зявилися.

Від представника відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі, надав письмові заперечення, в яких зазначено, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту та на ній не розташовано жодних обєктів комунальної власності, з чого випливає неможливість застосування до неї норм ст. 83 ЗК України. Посилання на невідповідність відведення земельної ділянки «Схемі генерального плану смт ОСОБА_9» є бездоказовим припущенням. Звуження проїзної частини вулиці відбулося внаслідок дій позивачів , котрі здійснили перенесення паркану до проїзної частини з облаштуванням тротуарів по дорозі. Спірна земельна ділянка має сільськогосподарське призначення, в той час як погодженню підлягає лише проект відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта. Спірний гараж розташований на земельній ділянці, що знаходиться в приватній власності. З чого випливає можливість заявлення вимоги щодо його знесення лише з боку власника ділянки.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак судова повістка повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Представник відповідача ОСОБА_6 управління держземагенства у Харківській області подав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення. З яких вбачається, що відповідач заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до позовних вимог, позивачі просять суд визнати неправомірним та скасувати наказ ОСОБА_6 управління №2435-СГ від 06.10.2014 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у власність». Статтею 118 Земельного кодексу України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Норми безоплатної приватизації передбачені статтею 121 ЗК України, зокрема для ведення садівництва передбачено не більше 0,12 га. Зокрема у відповідності до п. 9 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 нього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Так, 02.10.2014 року до ОСОБА_6 управління надійшла заява ОСОБА_5 стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0, 0349га для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту сел. ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області та передачі зазначеної земельної ділянки у власність. До поданої заяви ОСОБА_5 подано погоджений Відділом Держземагентства у Дергачівському районі Харківської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг із Державного земельного кадастру. За результатами розгляду вищевказаної заяви наказом ОСОБА_6 управління від 06.10.2014 року за №2435-СГ затверджено розроблений проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку, розташовану за межами смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області з растровим номером :00:003:1652 площею 0,0349га із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для індивідуального садівництва. За інформацією, яка надана Відділом Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області, згідно матеріалів проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:1652, наявність обєктів нерухомого майна на ній не встановлено. Також не встановлено наявність обєктів загального користування. Згідно з пояснювальною запискою запроектована до відведення земельна ділянка межує з північного заходу, північного сходу та південного сходу - з землями державної власності сільськогосподарського призначення, з південного сходу - з присадибними ділянками гр.ОСОБА_5 по вул. Українській, 31 та по вул. Українській, 33 з смт Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Згідно переліку обмежень прав на земельну ділянку зазначена ділянка має обмеження використання у вигляді охоронної зони навколо обєктів енергетики (ЛЕМ 0,4 кВ) площею 0,0193 га. Статтею 78 Земельного кодексу України встановлено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. А згідно статті 80 Земельного кодексу України визначено субєктів права власності на землю, зокрема, одним із субєктів права власності на землю є держава, яка реалізує це траво через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції із 01.01.2013) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Головне управління Держземагентства у Харківській області станом на час винесення оскаржуваного наказу від 06.10.2014 №2435-СГ було територіальним органом Держземагентства України у Харківській області та згідно зі статтею 122 Земельного кодексу України та з Положенням про Головне управління (зі змінами від 14.03.2013) передавало відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення 1 державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. На підставі вищевикладеного, вказаний у позовній заяві наказ ОСОБА_6 правлінням прийнятий в межах компетенції (статті 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держземагентства у Харківській області) та у спосіб, визначений чинним законодавством, з урахуванням строків та вимог, встановлених статтями 118, 121 ЗК України, відтак підстави для визнання його неправомірним та скасування відсутні (а.с.77-79).

Представник позивачів надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи ОСОБА_8 селищної ради надав письмові пояснення по справі (а.с.43-45), з яких вбачається, що ОСОБА_2 звернувся з заявою 06.05.2015 року до ОСОБА_8 селищної ради щодо встановлення гр. ОСОБА_5 металевого гаражу та висаджування нею дерев на проїжджій частині вулиці Української. При розгляді даного звернення з виїздом на місце ОСОБА_8 селищною радою було встановлено, що біля присадибних земельних ділянок в смт Мала Данилівка вул. Українська № 31 і № 33, які знаходяться у власності гр. ОСОБА_5 дійсно на проїжджій частині вулиці Української розміщений металевий гараж та розпочата робота по висаджуванню дерев. При вивченні даної ситуації та розгляді правових матеріалів встановлено, що громадянкою ОСОБА_5 був замовлений та розроблений ТОВ «Геобудпроект» проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0.0349га для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) розташованої за межами смт ОСОБА_9 на території Дергачівського району Харківської області. Відповідно до довідки № 336 (форма 6-зем) та висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки виданих Відділом Держземагентства у Дергачівському районі № 156 від 26.09.2014р. наказом ОСОБА_6 управління Держземаганства у Харківській області № 2435-СГ від 06.102014 року була затверджена документація із землеустрою та передана земельна ділянка кадастровий номер :00:003:1652 у приватну власність вищезазначеній особі. Вищевказана земельна ділянка фактично розміщена на проїжджій частині вулиці Української, яка згідно проекту корегування червоних ліній становить 12м, а при відведенні даної території для садівництва, ширина вулиці зменшується на 6м, що порушує правила забудови і проїзд автотранспорту необхідно буде здійснювати по газовій трубі, що аварійно небезпечно та привело до конфліктної ситуації між забудовниками даної вулиці. Для зясування всіх обставин по даному питанню, ОСОБА_8 селищна рада направила звернення до ОСОБА_6 управління Держземагентства у Харківській області. По даному питанню ОСОБА_6 управлянням було розяснено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування для всіх потреб земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою ст. 122 Земельного кодексу України. Також, зазначено, що при наданні ОСОБА_6 управлінням Держземагентства у Харківські області ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності, яка розташована за межами населеного пункту смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області, згода ОСОБА_8 селищної ради на відведення земельної ділянки на той час не враховувалась, так як, забезпечувати обовязкове направлення на розгляд місцевих рад в тому числі селищної ради, питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення держаної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою необхідно тільки з 15.10.2014р. (відповідно до протоколу № 2 від 14.10.2014р. колегії Держземагентства України). Крім того у листі повідомляється, що державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема, за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог визначених у проектах землеустрою здійснює Державна інспекція сільського господарства України. Відповідно до ст. 83 земельного кодексу землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Отже, ОСОБА_8 селищна рада вважає, що дана земельна ділянка була надана ОСОБА_5 з порушенням чинного законодавства.

Представник третьої особи Дергачівської філії ВВАТ «Харківгаз» надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не має (а.с.94).

Представник Дергачівської районної державної адміністрації в Харківській області просить справу розгляду без його участі, надав письмові пояснення, відповідно до яких повністю погоджується з позовними вимогами позивачів, вважає їх законними та обґрунтованими, а дії відповідачів такими, що порушують правовий порядок з наступних підстав: відповідно до пункту 2 статті 186-1 Земельного кодексу України Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури». Відповідачами ця норма законодавства була порушена, тобто проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_5 не погоджувався з сектором містобудування та архітектури районної державної адміністрації відповідно до статті 186-1 Земельного кодексу України. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відповідає вимогам розробленої та затвердженої містобудівної документації схеми генерального плану смт ОСОБА_9 розробленої інститутом «ХАРКІВПРОЕКТ» у 1994 році. Згідно кадастровому плану земельна ділянка має довжину 52,09 м, ширину 6,46 м, ширина вул. Українська біля домоволодінь 31,33 складає 12 м. Прибудинкова територія складає 3,5 м, а отже при захваті території площею 6,46 м 2,96 м - це проїзд вул. Українська. ОСОБА_5 на земельній ділянці для ведення індивідуального садівництва без будь-якої дозвільної документації встановив металевий гараж, що є порушенням будівельних норм і правил та норм земельного законодавства, а саме статті 40 Земельного кодексу України, яка відноситься до глави 6 землі житлової та громадської забудови, які належать до земель в межах населеного пункту. Гаражне будівництво за межами населених пунктів Земельним кодексом України не передбачено. Отже, враховуючи численні порушення з боку обох відповідачів просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник Державної інспекції сільського господарства просить справу розглядати без його часті (а.с.54).

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Підстави та порядок безоплатного набуття права власності на землю із земель державної та комунальної власності громадянами передбачені ст. ст. 116, 118, 121, 122, 149, 151, 184, 186 Земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України (далі Кодексу) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Статтею 118 Кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 ст. 118 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ОСОБА_6 управління Держземагенства у Харківській області від 06.10.2014 року а № 2435-СГ затверджено, розроблений ТОВ «Геобудпроект» «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 земельної ділянки для індивідуального садівництва за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) розташованої за межами смт ОСОБА_8 селищної ради на території Дергачівського району Харківської області» та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :00:003:162 площею 0,0349га із земель державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля) для індивідуального садівництва (а.с.18).

21 жовтня 2014 року Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області видано свідоцтво про право власності №28356288 на зазначену вище земельну ділянку на імя ОСОБА_5, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19).

Відповідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку 25.11.2015 року право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_7.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст. ст. 316, 317, 321 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як на підставу позовних вимог позивачі посилаються на порушення ОСОБА_6 Управлінням Держземагенства у Харківській області вимог 186-1 ЗК України щодо погодження проекту відведення у власність земельної ділянки у секторі містобудування та архітектури Дергачівської районної державної адміністрації.

При цьому, ч.2 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, спірна земельна ділянка розташована за межами населеного пункту, при вирішенні питання про передачу даної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_5 не встановлено, що на ній розташовано обєкт будівництва або планується розташування такого обєкта, не встановлено обєктів загального користування, тому проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не підлягав погодженню структурним підрозділом районної державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.

Крім того, позивачі посилаються на те, що погодження проекту не відповідає вимогам розробленої та затвердженої містобудівної документації Схеми генерального плану смт ОСОБА_9, розробленого інститутом «Харківпроект» в 1994 році та рішенню ОСОБА_8 селищної ради від 28.01.2008 року «Про затвердження проекту планування вулиць садибної забудови району Нагорний в смт ОСОБА_9», що є підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, суд зазначає, що позивачами не зазначено у чому саме виразились зазначені невідповідності та на підтвердження даної обставини не надано належних та допустимих доказів, в тому числі: висновку експертизи з цих питань, акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, яка відповідно до п.4 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. Також відсутнє рішення органу виконавчої влади, що землі, серед яких розташована спірна земельна, відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населеного пункту або включено в ці межі.

Також, суд відмічає, що позивачами зазначено про порушення норм ст. 83 ЗК України, відповідно до якої у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, в тому числі землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває за межами населеного пункту та на ній не розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності, посилання на порушення норм ст. 83 ЗК України та застосування до даних правовідносин цієї норми є неможливим.

Щодо посилань позивачів про розміщення на території спірної земельної ділянки металевого гаражу та насадження багаторічних плодових дерев, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 35 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

За нормами ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ч.1 ст.391 ЦК України ч.2 ст.152 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленнями права володіння земельною ділянкою.

Доводи позивачів про те, що гараж побудований на проїжджій частині дороги, а також те, що це чинить їм перешкоди в користуванні місцем загального користування не підтверджені належними доказами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, в зв'язку з чим в позові про демонтування гаражу слід відмовити.

Суд не бере до уваги акт, складений земельною комісією при виконкомі ОСОБА_8 селищної ради (а.с.21) та лист Дергачівської районної державної адміністрації від 28.05.2015 року (а.с.30), в яких зазначено, що металевий гараж розміщений на проїжджій частині вулиці, оскільки дані докази достовірно не відображають та не підтверджують факт знаходження гаражу саме на проїжджій частині, тому не є допустимими, в розумінні ч.2 ст. 59 ЦПК України, отже, в цій частині позовні вимоги не знайшли свого підтвердження.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України залишаються за рахунок позивачів.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити у позові ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 Управління Держземагенства у Харківській області, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_8 селищна рада Дергачівського району Харківської області, Дергачівська філія ВАТ «Харківгаз», Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, Державна інспекція сільського господарства в Харківській області про визнання неправомірними дій, скасування наказу, скасування свідоцтва про право власності, зобовязання демонтування гаражу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко