Справа № 347/445/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Сабадаха Б.В.,

секретаря Удудяк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого 26 лютого 2013 року у виконкомі Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1.

В сторін в шлюбі народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка не з'явилася, звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просить розглянути без її участі.

Із позовних вимог вбачається, що спільне життя у сторін не склалось. На даний час вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Зазначені обставини свідчать про те що, надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер, просить позов задоволити.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення за наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні сторони зареєстрували шлюб 26 лютого 2013 року у виконкомі Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.7) в сторін за час перебування в шлюбі народився син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Через несумісність характерів, частих сварок сторони втратили почуття один до одного. З кінця 2015 року вони не підтримують подружніх відносин і проживають окремо, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не можливим. Зазначені обставини свідчать про те що, надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сім"ї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом з цим, згідно ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачкою заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища "ОСОБА_1" .

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_1 продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задовольнити.

Малолітню дитину, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - слід залишити на виховання та проживання із матір"ю, ОСОБА_1

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 110 - 112, 161 СК України та керуючись ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 26 лютого 2013 року у виконкомі Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1, - розірвати.

Неповнолітнього сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання та проживання із матір"ю, ОСОБА_1

При реєстрації розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Б.В. Сабадах