Справа № 161/529/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/419/16 Категорія: 73 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Губарик К.А.,

прокурора - Тарасюк Т.В.,

заявника - ОСОБА_1,

представників психіатричного закладу - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

заінтересованої особи - ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою лікаря-ординатора Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 міста Луцька ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

19 січня 2016 року лікар-ординатор Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 міста Луцька ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2016 року заяву задоволено.

Ухвалено провести госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1 (фактично проживає АДРЕСА_2) до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 в примусовому порядку.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області, поликаючись на порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті поданої заяви психіатричного закладу.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, яка на даний час фактично проживає за адресою АДРЕСА_2, до психіатричного закладу була доставлена працівниками поліції, яких викликала самостійно в зв'язку з тим, що в квартиру хочуть потрапити люди, які постійно її переслідують, хочуть вбити та заволодіти її майном. Була госпіталізована черговим лікарем ОСОБА_7 в примусовому порядку за скеруванням дільничного - психіатра ОСОБА_8 по заяві батька в зв'язку з психічними порушеннями, які відмічаються на протязі останніх 2-х років та з приводу яких лікувалась стаціонарно в психлікарні міста Київ у 2013 році. Останні 2 місяці стан погіршився: вважає, що її викрали і утримують, знущаються, переслідують зловмисники з метою заволодіти рухомим і нерухомим майном, знищити її, не визнає рідних батьків «бандитів», втікала з метою врятуватись, поведінка хаотична, не слідкує за зовнішністю, не спить по ночах, відмовляється від лікування, висловлювала погрози на адресу батьків, погрожувала «покінчити життя самогубством, піти втопитися». З 08.01.2016 року по 12.01.2016 року знаходилась в 10 відділенні і була виписана після рішення Луцького міськрайонного суду в зв'язку з відмовою про примусову госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу. При повторному поступленні оглянута комісією лікарів-психіатрів.

З висновку комісії лікарів-психіатрів від 18.01.2016 року вбачається, що враховуючи наявність у ОСОБА_6 високого ступеню емоційної напруги, з висловлюванням великої кількості різнопланових маячних ідей, що викликають підозрілість та злобно-агресивні афекти до оточуючих та унеможливлюють повноцінне соціальне функціонування громадянки, відсутність критики до свого стану та у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» в зв'язку з наявністю у ОСОБА_6 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчиняти в подальшому дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а також неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність, остання потребує госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Наявність психічних розладів у ОСОБА_6 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

З врахуванням наведеного та досліджених в судовому засіданні доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що по справі достатньо доказів про те, що ОСОБА_6 на даний час страждає на тяжкий психічний розлад, потреби в лікуванні не усвідомлює, у зв'язку з чим обгрунтовано задовольнив заяву лікаря-ординатора Волинської обласної психіатричної лікарні № 1 міста Луцька ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

В апеляційній скарзі не наведено доводів на спростування таких висновків суду.

Покликання заступника прокурора області в апеляційній скарзі на те, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу без участі ОСОБА_6, не впливають в даному випадку на правильність ухваленого рішення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 була присутня в судовому засіданні 20 січня 2016 року, однак за її клопотанням справа слуханням була відкладена на 25 січня 2016 року, про що остання була повідомлена належним чином (а.с.30), що свідчить про небажання її добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Крім того, відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства сам по собі факт розгляду судом справи за відсутності особи, яка бере участь у справі, не повідомлених належним чином про час і місце судового засідання, не тягне за собою скасування правильного по суті рішення (ч. 2 ст. 308, ч. 3 ст. 309 ЦПК України).

Разом з тим, прокурор, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, вважав подання лікаря-психіатра ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу в примусовому порядку підставним.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду від 25 січня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді