РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/14062/15-ц

№ 2/521/748/16

11 лютого 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути на його користь солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1 суму боргу по договору про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ від 24.10.2007р. в розмірі 644 199, 30 гривень, з яких: 177146,17 гривень - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту; 19877,32 гривень - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту; 3854,11 гривень - сума строкової заборгованості по процентам; 104972,80 гривень - сума простроченої заборгованості по процентам; 338 348, 90 гривень - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та процентам за період з 11.08.2014 р. по 11.08.2015 р., судові витрати у розмірі 3654,00 гривень також просить покласти на відповідачів.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідно до укладеного договору про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ з Додатковою угодою № 1 від 07.03.2012 р. та Додатковою угодою №2 від 28.02.2013 р. (надалі «Кредитний договір»), Банком було надано ОСОБА_1 кредит у сумі 200 000 гривень, які ОСОБА_1 зобов'язався повернути в строк до 15.10.2012 р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 17 % процентів річних. У забезпечення виконання своїх зобов'язань між позичальником ОСОБА_1 та Банком був укладений Іпотечний договір (надалі «Іпотечний договір»), згідно якого ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку житловий будинок з надвірними спорудами під №41, загальною площею 121,70 кв. метрів та земельну ділянку площею 0,126 гектарів, які розташовані за адресою: Одеська обл. Біляївський р-н, с. Усатове. вул. Лазарева. Крім того, виконання зобов'язання було забезпечено порукою ОСОБА_2 Заборгованість по кредиту співвідповідачами тривалий час не погашається, внаслідок чого Банк звернувся до суду із цим позовом.

Під час судового розгляду даної справи відповідач ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання договору поруки №2103/07 від 24.10.2007 року, укладеного між Банком і поручителем ОСОБА_2, припиненим, вказуючи, що, по-перше укладеними між Банком та ОСОБА_1 додатковими угодами за № 1 від 07.03.2012 р. та Додатковою угодою № 2 від 28.02.2013 р. її зобовязання як поручителя, без її згоди, збільшилися, що суперечить положенням ч.1 ст.559 ЦК України; по-друге, з договору поруки № 2103/07 від 24.10.2007 року вбачається, що в ньому є імперативні приписи, після яких порука припиняється, а саме, у разі, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя і, по-третє, Банк звернувся до ОСОБА_2, ОСОБА_1 із письмовими вимогами №293/1, 280/1 від 29.01.2010 року, які містять вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату усіх нарахувань за ним в повному обсязі, а звернувся з даним позовом до суду у вересні 2015 року, а отже, фактично, до поручителя було предявлено вимогу про стягнення заборгованості після спливу шестимісячного терміну, у звязку з чим, з огляду на приписи ч.2 ст. 1050 ЦК ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука за договором на час звернення до суду вважається припиненою.

Ухвалою суду вказані позови було обєднано в одне провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, наполягав на його задоволені, проти задоволення зустрічного позову заперечував, надавши адресовані суду письмові заперечення, які приєднані судом до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримавши зустрічний позов, та заперечував проти задоволення первісного позову в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 в останні судові засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно з договором про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ від 24.10.2007 року Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», надав ОСОБА_1 кредит в національній валюті в сумі 200 000 грн., на строк користування по 15.10.2012 р., із сплатою процентів у розмірі 17 % річних відповідно до п. 2.1, 3.2, 4.1. Кредитного договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних ануїтетних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним по 15.10.2012 р.

Однак, ані ОСОБА_1, ані поручитель ОСОБА_2 свої зобовязання за цим договором щодо повернення кредиту та внесення плати за користування кредитними коштами не виконують.

Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору, іпотечного договору від 24.10.2007 року, у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором позичальник передав в іпотеку, а банк прийняв житловий будинок з надвірними спорудами під № 41, загальною площею 121,70 кв. метрів та земельну ділянку площею 0,126 гектарів, які розташовані за адресою: Одеська обл. Біляївський р-н, с. Усатове. вул. Лазарева, буд. 41.

Згідно п. 3.4. Кредитного договору, Банк має право зупинити видачу Кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні строку дії цього Кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати нарахованих процентів по них, неустойки відповідно до умов Кредитного договору, зокрема, якщо: Позичальник в період дії Кредитного договору порушував будь-які умови цього Договору, у тому числі: позичальник несвоєчасно або не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або процентами, відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3, 3.1 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобовязань за Кредитним договором Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплати комісійної винагороди, сплати неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків. У випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за кредитним договором у зазначені у Договорі строки поручитель зобовязується не пізніше 2-х банківських днів з моменту повідомлення його кредитором (письмово чи телетрансмісійно) про невиконання боржником прийнятих на себе зобов'язань уплатити вимагаєму кредитором грошову суму, шляхом її перерахування на рахунок кредитора будь-яким засобом, виказаним Кредитором.

Вказана вимога Банку і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 була отримана 03.02.2010 року вказані обставини у судовому засіданні не заперечувалися представником позивача, та відповідно до умов договору поруки повинна була бути нею виконана не пізніше 2-х банківських днів з моменту отримання вказаної вимоги, отже кінцевий термін до сплати сплинув 05.02.2010 року.

Проте і ОСОБА_2 і ОСОБА_1 залишив цю вимогу банку без задоволення.

Тобто у зв'язку з порушенням боржником ОСОБА_1 виконання зобов'язання за кредитним договором Банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 3.4. Кредитного договору використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 29 січня 2010 року претензію-повідомлення (вимогу) про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від дати 05.02.2010 року.

Таким чином шестимісячний строк для звернення до суду із відповідним позовом про стягнення сплинув ще 05.08.2010 року.

Проте позивач звернувся до суду з даним позовом до поручителя ОСОБА_2 лише 28 серпня 2015 року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку, перебіг якого у даному разі почався 05.02.2010 року.

Вказана правова позиція цілком узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-1077цс15, яка є обовязковою для усіх судів.

Разом із цим судом встановлено, що між Банком та ОСОБА_1 були укладені дві додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ від 24.10.2007р., а саме Додаткова угода № 1 від 07.03.2012 року та Додаткова угода № 2 від 28.02.2013 року.

Відповідно до умов п.3.2 Додаткової угоди № 1 від 07.03.2012 року встановлено, що позичальник зобов'язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до 15 жовтня 2022р. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок.

Позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з «1» до «15» число кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 3402,00 (три тисячі чотириста дві) грн., згідно Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до цієї Додаткової угоди).

Відповідно до умов п. 4.3 Додаткової угоди № 1 від 07.03.2012 року встановлено, що позичальник зобовязується здійснити погашення прострочених відсотків на суму 47 381,42 грн. у період з квітня 2012 р. по березень 2015 р. згідно Додатку №2 до Додаткової угоди №1 від 15.02.2012 р. до Договору про відкриття кредитної лінії №М-210/07-КЛ 24.10.2007р.

Відповідно до умов п.3.2 Додаткової угоди № 2 від 24.10.2013 року встановлено, що позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з «1» до «15» число кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 3 470 гри., згідно Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток №1 до цієї додаткової угоди)».

Відповідно до умов п.4.3 Додаткової угоди № 2 від 24.10.2013 року встановлено, що Позичальник сплачує проценти щомісяця, у строк до 15 числа кожного місяця, у складі щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого встановлений п.3.2. цього Договору, та сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць шляхом зарахування відповідної суми на рахунок процентів №2208.4.003/2208.1.00.28470.02 Крім того Позичальник зобовязується здійснити погашення прострочених відсотків на загальну суму 49 220,12 грн. у період з березня 2013 р. по березень 2018 р. згідно Додаткової угоди №1 від 28.02.2013р. до Договору про відкриття кредитної лінії №М-210/07-КЛ від 24.10.2007р.

Отже, відповідно до п. п. 2.1., 3.2. Кредитного договору, зі змінами, внесеними до п.3.2 Додатковою угодою № 2 від 28.02.2013 р., Додатковою угодою № 1 від 07.03.2012 року зобовязання, щодо повернення Кредитних ресурсів збільшилося з встановленого договором про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ від 24.10.2007 р кінцевого терміну визначеного як 15.10.2012 року до 15.10.2022 року передбачених додатковими угодами.

Окрім того Додаткової угодою № 2 від 24.10.2013 року було збільшено розмір щомісячного ануїтетного платежу, розмір якого було встановлено Додатковою угодою № 1 від 07.03.2012 року з 3402,00 (Три тисячі чотириста дві) грн до 3470 (три тисячі чотириста сімдесят) грн.

Також Додатковою угодою № 2 від 24.10.2013 року було збільшено суму прострочених відсотків, що підлягає до сплати.

Згідно до п. 4.4. Договору поруки № 2103/07 від 24.10.2007р., внесення змін до кредитного договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, тобто ОСОБА_2, не дозволяється без узгодження із поручителем.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Отже, враховуючи, що зазначеними додатковими угодами було передбачено відстрочення виконання договору про відкриття кредитної лінії, та змінено в бік збільшення розмір щомісячного ануітетного платежу, збільшено суму прострочених відсотків, що підлягає до сплати, яке здійснено без згоди ОСОБА_2, що було визнано сторонами у судовому засіданні, саме тому суд дійшов до висновку, що вказані умови є зміною умови основного зобов'язання, тому зазначене є підставою для припинення поруки останнього, оскільки ОСОБА_2, як поручитель, не давала згоди на його укладення, тобто порука є припиненою одночасно з укладанням Додаткової угоди №1 від 07.03.2012 року тобто з 07.03.2012 року.

Вказана правова позиція цілком узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі № 6-20цс11 від 21 травня 2012 року яка є обовязковою для усіх судів.

Таким чином, суд вважає доведеними зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, а отже, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати в сумі 3654,00 гривень, повязані зі сплатою судового збору.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, суд стягує з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 487 грн. 20 коп., повязані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 553, 554, 559, 589, 590, 610. 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № М-210/07-КЛ від 24 жовтня 2007 року в розмірі 644199 грн. 30 коп., яка складається із 177146 грн. 17 коп. сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 19877 грн. 32 коп. сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 3854 грн. 11 коп. сума строкової заборгованості по процентам, 104972 грн. 80 коп. сума простроченої заборгованості по процентам, 338348 грн. 90 коп. пеня за прострочення заборгованості по основному боргу та процентам.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 3654 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 2103/07 від 24 жовтня 2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 в рівних частках судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп., по 243 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ю.В. Тополева