ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Фастівський міськрайонний суд

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Антощенко Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Фастівська районна державна нотаріальна контора про виділ спадкового майна в натурі та визнання права власності на його частку, -

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з позовною заявою до ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач), третя особа: Фастівська районна державна нотаріальна контора про виділ спадкового майна в натурі та визнання права власності на його частку, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є його сестрою. 19.03.2008 року померла їх мати ОСОБА_3, а 30.03.2010 року помер їх батько ОСОБА_4. Після смерті батьків відкрилась спадщина. Оскільки між сторонами є спір про розподіл спадкового майна позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

Позивач та представник позивача впродовж розгляду справи позов підтримували та просили його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши свої письмові заперечення проти позову, де просила в задоволенні позову відмовити, оскільки за умовами ст..1278 ЦК України частки спадкоємців є рівними та усі питання переходу майна померлого до спадкоємців і їх оформлення вирішується нотаріальними конторами. Згідно ст..1267 ЦК України розмір часток за взаємною згодою може бути змінений спадкоємцями та лише спадкоємцями, що одержали свідоцтва про право на спадщину, можуть провести поділ спадкового майна в натурі. Таким чином, поділ спадщини в натурі можливий лише після оформлення свідоцтва про право на спадщину, чого спадкоємцями по справі зроблено не було. Між сторонами відсутній спір про поділ спадкового майна, доказів оформлення спадщини надано не було, що є підставою для відмови у позові у звязку з тим, що жодних прав позивача відповідачем порушено не було.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду лист, в якому просив суд розглянути справу без представника Фастівської районної державної нотаріальної контори.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою.

Як вбачається зі свідоцтв про народження (а.с. 11, 64) їх батьками були ОСОБА_3, яка померла 19.03.2008 року та ОСОБА_4, який помер 30.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 9, 10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складалась із земельної ділянки площею 3,4356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дідівщинської сільської Ради Фастівського р-ну, кадастровий номер :03:002:0084, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ № 093306 виданим Фастівською районною державною адміністрацією 01.08.2007 року. (а.с.13).

Як вбачається із відповіді Фастівського районного державного нотаріуса ОСОБА_5 спадкова справа після смерті ОСОБА_3 по Фастівській районній державній нотаріальній конторі не заводилася. (а.с.56).

Між тим, спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 стали сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як діти спадкодавця, та чоловік ОСОБА_4, як подружжя, що її пережив.

Відповідно до довідки Дідівщинської сільської Ради народних депутатів від 21.09.2010 року за № 182 ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_3, був зареєстрований та постійно проживав разом з нею в буд.6 по вул. Івана Франка в с. Деминівка Фастівського р-ну, Київської області.

Однак, ОСОБА_4 фактично прийнявши спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 не встиг її оформити в нотаріальній конторі в звязку зі своєю смертю.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, на:

- земельну ділянку площею 3,4356 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дідівщинської сільської Ради Фастівського р-ну, кадастровий номер :03:002:0084, яку він прийняв та не оформив після смерті своєї дружини;

- земельну ділянку площею 3,8302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дідівщинської сільської Ради Фастівського р-ну, кадастровий номер :03:002:0085, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 504279 виданим Фастівською районною державною адміністрацією 11.10.2006 року;

- земельну ділянку площею 0,8425 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Деминівка Фастівського р-ну по вул. Івана Франка буд.6, кадастровий номер :01:002:0061, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 763418 виданим Дідівщинською сільською Радою 18.11.2009 року;

- земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Деминівка Фастівського р-ну по вул. Івана Франка буд.6, кадастровий номер :01:002:0060, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 763417 виданим Дідівщинською сільською Радою 18.11.2009 року;

- житловий будинок № 6 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Івана Франка в с. Деминівка Фастівського р-ну Київської обл., вартістю 145.965 грн., що підтверджується Свідоцтвом про право власності виданим Дідівщанською сільською Радою 14.07.1988 року згідно Рішення виконкому Фастівської районної Ради № 89 від 27.06.1988 року та Технічним паспортом виданим Фастівським бюро технічної інвентаризації 22.05.2015 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

За таких обставин, сторони по справі є єдиними спадкоємцями по закону першої черги та мають право в рівних частинах на спадкове майно.

З матеріалів спадкової справи № 288/2010 померлого 30.03.2010 року ОСОБА_4 вбачається, що 21.09.2010 року сторони у справі, вчасно звернулися із заявою до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини (а.с.60,66).

Як вбачається із відповіді Державного нотаріуса ОСОБА_5, позивач та відповідач є спадкоємцями за законом на ? частку спадкового майна кожний. Нотаріусом розяснено, що вони мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину, та у разі відсутності спірних питань між спадкоємцями, повинні звернутися до Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області за одержанням свідоцтв про право на спадщину після померлого ОСОБА_6.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно після смерті батька не має можливості, оскільки між ним та відповідачкою існує спір, щодо її поділу, тому ОСОБА_1 звернувся до суду та просить виділити в натурі та визнати за ним право власності на спадкові: житловий будинок та земельні ділянки площею 0,2500 га та 0,8425 га що знаходяться по вул. Івана Франка, буд. 6 в с. Деминівка Фастівського р-ну, Київської області.

Між тим, за відповідачем просить виділити в натурі та визнати право власності на спадкові: земельну ділянку площею 3,4356 га та земельну ділянку площею 3,8302 га для ведення товарного сільськогосподарського будівництва, що розташовані на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області.

Різницю між вартістю частки спадкового майна, що належить кожному із них та вартість спадкового майна, яке позивач просить виділити на користь відповідача ОСОБА_2, позивач просить стягнути із нього на користь останньої.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до п.23 постанови пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, за умовами п.27 вказаної постанови, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст..1296 ЦК України, є правом, а не обовязком спадкоємця.

З пояснень позивача, його представника та матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач вчасно звернулися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але доказів отримання свідоцтва про право на спадщину суду не надали та відмови в його отриманні у нотаріуса не отримували.

Відповідно до ст..3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

За ч.1 ст..15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому захисту. Лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд, що визначено ст. 67 Закону України «Про нотаріат».

Сторони безперешкодно мають право отримати свідоцтво про право на спадщину, на частки які передбачені законом, у нотаріуса, тому вимога про визнання за позивачем та відповідачем права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають.

Вимога позивача про стягнення грошової компенсації, різниці між вартістю частки спадкового майна з нього на користь відповідача також є похідною від вище вказаних вимог, тому також задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не було надано суду доказів наявності спору між сторонами про поділу спадщини та підстав для зміни розміру часток до отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

При цьому слід зазначити, що рішення у даній справі не перешкодить позивачам повторно звернутись до суду із позовом про виділ частки спадкового майна в натурі, у разі задоволення їх позову та набрання законної сили рішенням суду про визнання права власності на спадкове майно, так як зміниться підстава для звернення до суду.

Згідно із вимогами статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як судові витрати понесені лише позивачами і рішення ухвалено не на їх користь, судові витрати розподілу, стягненню чи поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 364, 1218, 1268,1278, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», ст.ст. 3, 11, 15, 57-60, 64, 88, 179, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Фастівська районна державна нотаріальна контора про виділ спадкового майна в натурі та визнання права власності на його частку відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Суддя