З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Цуранова А. Ю. ,при секретарі Бондаренко Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву: 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_2; 3) ОСОБА_3 до: 1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У листопаді 2015 року позивачі звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою.
Вказували, що квартира АДРЕСА_1 належить їм на праві спільної часткової власності, а відповідачам по справі було надано дозвіл лише на тимчасову реєстрацію, а саме на один рік, починаючи з 03.09.2008 р. по 03.09.2009 р.
Посилаючись на те, що фактично відповідачі не проживали за місцем реєстрації, позивачі просили визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вказаною адресою, а також стягнути судові витрати.
В поданій до суду 22.02.2016 року заяві позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_4 кошти за оголошення в газеті «Час Київщини» про виклик в судове засідання.
В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, на адресу суду надіслала заяву в якій просила справу розглядати без її участі, в якій позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Час Київщини», тому суд вважає за необхідне провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні в частині позовних вимог до неповнолітнього ОСОБА_5 просив відмовити, в іншій частині вимог покладався на розсуду суду.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Позивачам по справі на праві приватної власності належить квартира в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, а також копією свідоцтва про право на спадщину за законом ( а. с. 14, 16 ).
Відповідачі по справі зареєстровані за вищевказаною адресою, що вбачається з довідки Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора № 1 від 28.04.2014 року № 159 (а.с. 12).
ОСОБА_5 народився 30.07.2008 року в м.Біла Церква Київської області, а його батьками являються ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що вбачається з копії свідоцтва про народження, виданого 12.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.11).
29.03.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.13).
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надав покази про те, що ОСОБА_4 являється його колишньою дружиною, а ОСОБА_5 є його сином, однак вони ніколи не проживали за зареєстрованою адресою.
Частиною 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає (ч.4 ст.29 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України закріплено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-яких доказів або заперечень на викладені в позовній заяві обставини відповідач суду не надав.
Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про відсутність відповідачів за місцем своєї реєстрації понад один рік, тому вимоги позовної заяви про визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто 487,20 грн. сплаченого судового збору та 412 грн. витрат за оплату публікації оголошення в газеті «Час Київщини».
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву: 1) ОСОБА_1; 2) ОСОБА_2; 3) ОСОБА_3 до: 1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 487,20 (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.) грн. судового збору, а також 412 (чотириста дванадцять) грн. витрат за публікацію оголошення в газеті.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Суддя ОСОБА_9