АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Рудь В.В.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» до ОСОБА_5 про визнання договору неукладеним, стягнення грошових коштів, -

встановила:

ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Кашута Д.Є. звернувся з позовом до ОСОБА_5 про визнання договору оренди неукладеним та повернення грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.12.2014 між банком та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення. Згідно умов якого, до 15.01.2015 року позивач повинен внести на рахунок відповідача гарантійний платіж у розмірі орендної плати за останній місяц та до 30.01.2015 року відповідач повинен передати приміщення, а позивач прийняти його. 13.02.2015 позивач сплатив орендну плату на рахунок відповідача. У зв'язку з тим, що умови договору виконані не були та майно відповідач не передав, просив визнати договір неукладеним та повернути сплачені грошові кошти.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 грудня 2014 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_5 укладений договір оренди нежитлового приміщення, предметом якого є нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. (а. с. 5-8).

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору приміщення, що становить предмет договору, повинно бути передане ОСОБА_5 та прийнято ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» за актом прийому-передачі в термін не пізніше 30 січня 2015 року. Акт прийому передачі підписується сторонами та скріплюється печаткою. До акту долучається фотозвіт про стан приміщення, яке передається в оренду. Даний акт є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності). Дія договору - з 17 грудня 2014 року по 10 грудня 2017 року включно.

Умовами зазначеного договору оренди нежитлового приміщення також передбачено, що до передачі об'єкту оренди орендар повинен сплатити гарантійний платіж на рахунок орендодавця у строк не пізніше 15 січня 2015 року, у розмірі місячної орендної плати за останній місяць дії договору (п. 4.11); даний договір припиняє свою дію у тому разі, якщо в односторонньому порядку однією із сторін, за умови письмового повідомлення другу із сторін не менше, ніж за 30 календарних днів до дати дострокового припинення дії даного договору. Датою повідомлення буде вважатися дата відправлення рекомендованого листа з повідомленням на вказану у цьому договорі адресу сторони (п. 5.3.4).

13 лютого 2015 року ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» на виконання п. 4.11 договору було перераховано ОСОБА_5 грошові кошти в загальному розмірі 42355,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 5032 та № 5034, копії яких позивачем були додані до позовної заяви (а. с. 9, 10).

ОСОБА_5 листом від 31 березня 2015 року за вих. № 23 звернулась на адресу банку з проханням підписати акт прийому-передачі приміщення (а. с. 11), у відповідь на який позивач листом-вимогою № 1983 від 29 травня 2015 року просив відповідачку повернути авансовий платіж у розмірі 43 000,00 грн., у зв'язку з несвоєчасним виконанням останньою п. 3.1 договору (а. с. 12).

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інтасанції прийшов до висновку, що оспорюваний договір є укладеним відповідно до п. 5.1 договору, оскільки набрав чинності з моменту його підписання сторонами, тому не може бути, оспорюваний договір визнаний неукладеним.

Суд прийшов до висновку, що позивачем обраний невірний спосіб захисту цивільних прав та інтересів, оскільки договір є укладеним, а у разі, якщо позивач вважає, що його інтереси порушені відповідачем, він може звернутись з іншими вимогами шодо розірвання договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 16, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки вимога про визнання договору неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не прийняв до уваги приписи ст. 795 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позову про визнання договору неукладеним, оскільки зазначена норма закону регулює лише питання щодо передання наймачеві будівлі, а не набирає чинності договору, який відповідно до п. 5.1. договору, набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності).

З матеріалів справи вбачається, що договір підписаний сторонами /а.с. 5-8/.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Суди мають відмовляти в позові з такою вимогою.

Посилання апелянта, що виконання договору не розпочалось, не може бути підставою для визнання договору неукладеним.

Між тим, на виконання п. 4.1.договору оренди позивач перерахував грошові кошти у розмірі 43000 грн на рахунок відповідача.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

СУДДІ: