Справа №587/106/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Куц В. І.
Номер провадження 22-ц/788/602/16 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Косівщинська»

про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не врахував належним чином умови договору оренди землі про те, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції за всі попередні роки користування відповідача земельною ділянкою позивача, тому дійшов помилкового висновку про відсутність заборгованості з орендної плати. Крім того, на думку представника позивача, висновок суду першої інстанції про сплату відповідачем пені за прострочення сплати орендної плати не відповідає дійсності. Також посилається на те, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для розірвання договору оренди землі між позивачкою і відповідачем, оскільки вживаний судом термін «несвоєчасна сплата» свідчить про несплату коштів за певний період, зокрема, у строк, передбачений договором оренди землі. Отже, представник позивача вважає доведеним факт систематичної несплати відповідачем орендної плати позивачу (протягом двох платіжних періодів підряд) за користування її земельною ділянкою, що є підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди землі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що орендна плата за користування земельною ділянкою ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» за 2011 та 2012 роки була виплачена позивачу з порушенням визначених договором строків, однак у повному обсязі з нарахуванням інфляційних сум та пені, за 2013 рік вона була виплачена їй своєчасно і в повному обсязі та станом на 28 листопада 2013 року відповідач за ці роки розрахувався з нею в повному обсязі, порушення визначених договором строків виплати орендної плати за 2011 - 2012 роки не є систематичною несплатою орендної плати, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ТОВ «АФ «Косівщинська» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, який 14 травня 2015 року її представник ОСОБА_5 остаточно уточнивши та збільшивши вимоги, просила стягнути з відповідача на користь позивача 2 197 грн. 27 коп., з яких - 1 671 грн. 14 коп. заборгованості з орендної плати, 99 грн. 99 коп. - 3% річних, 426 грн. 14 коп. інфляційного збільшення заборгованості, розірвати договір оренди землі від 11 січня 2005 року та стягнути судові витрати в сумі 487 грн. 20 грн. Вимоги мотивувала тим, що 11 січня 2005 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі, згідно акту приймання передачі земельної ділянки, відповідно до якого позивач надав у строкове платне користування відповідачу належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,80 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зі сплатою в розмірі 442 грн. Також 01 січня 2009 року між сторонами був укладений додатковий договір до договору оренди землі, яким змінений строк дії договору з 5 років на 10 років, в зв'язку з чим відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік. ТОВ «АФ «Косівщинська» систематично не сплачувало орендну плату, а саме не сплатило орендну плату в 2011 році, не сплатило її і в 2012 році (за 2011 та 2012 роки сплачено лише в грудні 2013 року).

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,80га, рілля, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим 24 січня 2000 року на підставі рішення 9 сесії 23 скликання Косівщинської сільської ради Сумського району від 20 січня 2000 року (а.с.8 на звороті, 9).

11 січня 2005 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АФ «Косівщинська» був укладений договір оренди землі. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_3 надала ТОВ «Агрофірма «Косівщинська» у строкове платне користування земельну ділянку строком на 5 років (п. 8 договору) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,80 га, яка розташована на території Косівщинської сільської ради, на умовах сплати даним товариством орендної плати у розмірі 442 грн., що становить 1,5% від грошової оцінки землі (п.10 договору) і яка вноситься до 30 числа останнього у звітному році місяця (п.12 договору) обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (п.11 договору) (а.с. 7,7 на звороті).

Крім того, п.14 вказаного договору визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки, зокрема, в разі змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, а пункт 21 договору передбачає, що у разі несплати орендної плати у строки визначені Договором, справляється пеня в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п.36 зазначеного Договору його дія припиняється шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною договірних зобов'язань, а також з інших підстав, визначених законом.

06 грудня 2006 року вищевказаний договір оренди землі було зареєстровано у Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що в Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис за № 02 (а.с.7 на звороті).

Земельна ділянка була передана позивачем та прийнята відповідачем в оренду згідно Акту приймання - передачі від 07 грудня 2006 року (а.с.8).

01 січня 2009 року між ТОВ «АФ «Косівщинська» та ОСОБА_3 до вищевказаного договору оренди землі був укладений додатковий договір, який 08 жовтня 2010 року за №81 зареєстрований у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» (а.с. 7).

Пунктом 1.2 зазначеного додаткового договору викладено в новій редакції п. 8 договору оренди землі та строк оренди збільшено до 10 років, а пунктом 1.3 додаткового договору внесено зміни до п. 9 договору оренди землі та визначено, що орендна плата вноситься в розмірі 1 083 грн. 75 коп. за рік, що становить 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної частки (паю).

Як вбачається з видаткових касових ордерів без номерів від 28 листопада 2013 року, та визнали сторони, ОСОБА_3 було 28 листопада 2013 року двома платежами по 1 712 грн. 89 коп. виплачено 3 425 грн. 78 коп. орендної плати за 2011 - 2013 роки (а.с. 34,35). Орендна плата за 2013 рік була виплачена ОСОБА_3 своєчасно і у повному обсязі, орендна плата за 2011 і за 2012 роки виплачена 28 листопада 2013 року, тобто із порушеннями визначених договором строків, однак теж у повному обсязі з нарахуванням інфляційних та пені на загальну суму 3 425 грн. 78 коп. (а.с. 34,35).

Судом встановлено та визнається сторонами, що 28 листопада 2013 року відповідач виплатив ОСОБА_3 3 425 грн.78 коп орендної плати за користування землею за 2011-2013 роки, що підтверджується копіями видаткових касових ордерів (а.с. 49,50).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про помилковість виконаного представником позивача розрахунку орендної плати з врахуванням індексів інфляції, починаючи з грудня 2006 року, оскільки законних підстав застосовувати до обумовленої сторонами у додатковому договорі, який набрав чинності 15 листопада 2010 року, річної орендної плати індексів інфляції за попередні періоди, тобто з 2006 року, не вбачається.

Визначена додатковим договором орендна плата у розмірі 1 083 гр. 75 коп. підлягала нарахуванню з урахуванням індексів інфляції, як це передбачено умовами договору оренди.

Так, орендна плата за 2011 рік повинна становити 1 159 грн. 61 коп. (1083,75 грн. х 107%, де 107% - індекс інфляції з 01 грудня 2010 року по 30 листопада 2011 року).

Орендна плата за 2012 рік - 1171 грн.21 коп. (1159, 61 грн. х 101%, де 101% - індекс інфляції з 01 грудня 2011 року по 30 листопада 2012 року).

Орендна плата за 2013 рік - 1181 грн. 75 коп.(1171 грн. 21коп. х 100,9%, де 100,9% - індекс інфляції з 01 грудня 2012 року по 30 жовтня 2013 року, оскільки орендна плата за 2011 - 2013 роки виплачена 28 листопада 2013 року).

Всього нарахована орендна плата за 2011 - 2013 роки складає суму 3 512 грн. 57 коп.

Прострочення сплати орендної плати за 2011 рік складає 696 днів ( з 31 грудня 2010 року по 26 листопада 2013 року), пеня у зв'язку з несплатою орендної плати за 2011 рік становить 80 гр. 71 коп.- 1159,61 грн. х 0,01% х 696 днів).

Прострочення сплати орендної плати за 2012 рік складає 331 день ( з 31 грудня 2011 року по 26 листопада 2013 року), пеня у зв'язку з несплатою орендної плати за 2012 рік становить 38 грн. 76 коп. ( 1171,21 грн. х 0,01% х 331 день).

За 2013 рік орендна плата сплачена у листопаді, тобто без прострочення строку виплати.

Всього сума нарахованої пені у зв'язку з затримкою виплати орендної плати становить 119 грн. 48 коп.

За період 2011-2013 року сума нарахованої орендної плати і пені становить 3 632 грн. 05 коп., за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (15%), становить до виплати -3 087 грн. 24 коп. Відповідачем виплачена орендна плата з урахуванням індексу інфляції і пені, визначеної договором, у розмірі 3 425 грн. 78 коп. (видаткові касові ордери а.с. 34,35), тобто більше,ніж підлягала виплаті.

Таким чином, орендна плата за 2011, 2012, 2013 роки була виплачена позивачу повністю, а тому, неможливо погодитись з її доводами про недоплату орендної плати у розмірі 1671 грн. 14 коп. (згідно уточнених позовних вимог, а.с.58-62), на яку вона просила нарахувати пеню та інфляційні за ст. 625 ЦК України, з листопада 2013 року (з моменту виплати заборгованості по орендній платі) по день звернення до суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність законних підстав для стягнення орендної плати за спірний період та відповідно і для застосування до цих виплат після 28 листопада 2013 року положень ч.2 ст. 625 ЦК України. Про застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України за інший період позивачем не заявлялось.

Судом було встановлено, що на день звернення до суду з даним позовом права позивача фактично були відновлені, у подальшому аналогічних порушень відповідачем допущено не було. Крім того, протягом грудня 2013 року грудня 2014 року з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати позивач та її представник до відповідача не зверталися.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку відсутній факт систематичного невиконання відповідачем договірних зобов'язань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Таким чином, фактів систематичної несплати ТОВ «АФ «Косівщинська» орендної плати та фактів невиконання відповідачем обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону «Про оренду землі», судом першої інстанції та апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -