АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/444/К/16 Тимошенко Т.І.
Категорія № 27 (4) Доповідач - Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.

суддів: Грищенко Н.М., Михайлів Л.В.

при секретарі: Євтодій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Ро, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (надалі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2, за умовами якого Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі 21200,00 доларів США зі сплатою 11,9 % річних за користуванням кредитом, зі строком повернення кредитних коштів до 19 лютого 2018 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 20 лютого 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4, а також між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 укладені Договори поруки № 0309/0208/88-476-Р-1, № 0309/0208/88-476-Р-2.

Відповідно до умов договорів поруки, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як поручителі поручаються за виконання ОСОБА_2 обов'язків, що виникли на підставі Основного договору кредиту, або можуть виникнути на його підставі у майбутньому.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 01 вересня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 8030,65 доларів США, що за курсом НБУ на 01 вересня 2014 року складає 105314,84 грн., заборгованість за відсотками - 82,51 дол. США, що за курсом НБУ складає 1082,05 грн., заборгованість по пені - 48,84 дол. США, що за курсом НБУ складає 640,49 грн., а всього 107037, 38 грн., яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути солідарно витрати по сплаті судового збору у сумі 1070,37 грн.

Рішенням Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 107037,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 105314,84 грн., заборгованості по відсотках в розмірі 1082,05 грн., пені в розмірі 640,49 грн. та судовий збір в сумі 1070,37 грн.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Альфа Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в стягнення заборгованості з поручителів за кредитним договором ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Зазначає, що на теперішній час договори поруки свою дію не припинили та вважає, що суд не звернув уваги на вимоги ст. 553 ЦК України та умови договорів поруки, якими передбачено, що поручителі несуть солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за кредитним договором із боржником.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, тому в частині задоволених позовних вимог, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначеного угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, що було укладено між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк». Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаними Кредитними договорами належать ПАТ «Альфа-Банк» (а.с. 18-26, 94-100).

20 лютого 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 0309/0208/88-476, відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 21200,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11,9% за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 5-8).

Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. кредитного договору, ОСОБА_2 зобов'язалась повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Пунктом 8.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом, позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки ДБУ від суми простроченої заборгованості. Кількість днів у році приймається - 360.

Отримання відповідачем ОСОБА_2 коштів за кредитним договором в розмірі 21200,00 доларів США, що еквівалентно 107060,00 грн. підтверджується заявою на видачу готівки № 629-2 від 20 лютого 2008 року (а.с. 9).

Одночасно в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, що випливають з Основного кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 20 лютого 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4, уклали Договір поруки № 0309/0208/88-476-Р-1. Також в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 20 лютого 2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_3 уклали Договір поруки № 0309/0208/88-476-Р-2 (а.с. 12, 15).

Відповідно до умов Договорів поруки, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як поручителі, поручаються за виконання ОСОБА_2 обов'язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на його підставі у майбутньому. Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом, ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконувала, тим самим порушила умови кредитного договору, в результаті чого позивач скористався правом дострокової вимоги виконання зобов'язання, відповідно до п. 3.9 кредитного договору, а саме - правом вимагати дострокового повернення кредиту в сумі - 8030,65 доларів США, що за курсом НБУ на 01 вересня 2014 року складає - 105314 гривень 84 копійки, за відсотками - 82,51 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1082 гривні 05 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. На 01 вересня 2014 року розмір пені становить - 48,84 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 640 гривень 49 копійок (а.с. 27, 141-142).

Доводи позивача ПАТ «Альфа-Банк» про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань щодо умов кредитного договору, повністю підтверджені письмовими доказами, а саме - кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року та розрахунками заборгованості, з якими колегія суддів погоджується.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. ст. 526, 610, 1048, 1050 ЦК України та виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв'язку із чим стягнув з неї на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні солідарного стягнення з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд дійшов висновку, що позивач не довів звернення із вимогою до відповідачів про дострокове повернення кредиту, а також дійшов висновку, що солідарне стягнення поручителів із боржником неможливо у зв'язку із різними договорами поруки. Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду з наступних підстав.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегія суддів не погоджується з посиланням суду першої інстанції в своєму рішенні на те, що представником позивача на надано доказів про направлення та отримання відповідачами вимоги про дострокове повернення кредиту, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2014 року за вих. № 84215-102-б/б позивачем ПАТ «Альфа-Банк» на адреси відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надіслано Вимогу про дострокове повернення кредиту, що підтверджується реєстром рекомендованих поштових відправлень від 22.09.2014 року зі штампом поштового відділення від 24.09.2014 року, а відповідно до п. 3.10. кредитного договору № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік тридцятиденного строку на дострокове погашення заборгованості, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Банку відділенням зв'язку при відправленні листа з повідомленням про вручення (а.с. 32, 33).

Відповідно до положень ст. 541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 3 ст. 554 цього Кодексу).

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, поручителі, які спільно поручились, відповідають перед кредитором солідарно. У разі укладення кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання, ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується. У такому випадку кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі окремого договору, відповідно до яких кожен із поручителів відповідає перед кредитором разом із боржником, як солідарні боржники.

Таким чином, з огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, підстав для солідарного стягнення поручителів кредитної заборгованості, згідно з вимогами ч. 3 ст. 554 ЦК України немає, однак, на думку колегії, це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог Банку до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які кожен окремо поручились за зобов'язання відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, яке не є припиненим і до яких кредитор звернувся з позовом.

На підставі викладеного, колегія судів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог солідарного стягнення з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4суми боргу за кредитним договором, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, на користь ПАТ «КБ «Альфа-Банк» з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 1070,37 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 1177,41 грн., всього 2247,78 грн., по 749 грн. 26 коп. з кожного відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»- задовольнити.

Рішення Жовтневого районного м. Кривого Рогу від 22 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог солідарного стягнення з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4суми боргу за кредитним договором - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, яка станом на 01 вересня 2014 року складає 107037 (сто сім тисяч тридцять сім) грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 105314,84 грн., заборгованість по відсотках - 1082,05 грн. заборгованість по пені - 640,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 0309/0208/88-476 від 20 лютого 2008 року, яка станом на 01 вересня 2014 року складає 107037 (сто сім тисяч тридцять сім) грн. 38 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 105314,84 грн., заборгованість по відсотках - 1082,05 грн. заборгованість по пені - 640,49 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в рахунок відшкодування судових витрат в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 по 749 (сімсот сорок дев'ять) грн. 26 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Л.А. Братіщева

Судді: Н.М. Грищенко

Л.В. Михайлів