Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення завдатку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що маючи намір придбати житловий будинок АДРЕСА_1 за 6 500 доларів США, вона передала чоловіку відповідача - ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4 200 доларів США та 600 грн в якості завдатку за укладення в подальшому договору купівлі-продажу, що підтверджується копією розписки про отримання коштів. Пізніше їй стало відомо, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 продали вказаний будинок іншій особі, у зв'язку з чим договір купівлі-продажу будинку укладено між ними так і не було, а тому позивач просила на підставі положень ст. 571 ЦК України стягнути з відповідача, як спадкоємця після померлого в 2009 році чоловіка - ОСОБА_5, завдаток у розмірі 55 200 грн та додатково сплатити суму завдатку у розмірі 55 200 грн, а всього стягнути 110 400 грн.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором завдатку у розмірі 55 200 грн та за невиконання договору завдатку 55 200 грн, всього на загальну суму 110 400 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18 травня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 55 200 грн сплаченого авансу.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені по справі судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що отримані ОСОБА_5 від позивача кошти є завдатком.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, апеляційний суд, застосувавши положення ч. 2 ст. 570 ЦК України, виходив із того, що отримані ОСОБА_5 кошти є авансом.

Статтею 213 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 25 лютого 2007 року ОСОБА_5 було складено розписку про отримання від ОСОБА_3 та ОСОБА_6 грошових коштів у розмірі 4 200 доларів США та 600 грн за будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями після смерті останнього є дружина - ОСОБА_4, та дочки: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с. 96).

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом

За положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки померлої особи, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Питання про задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовано ст. 1281 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення грошових коштів включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Вирішуючи справу, суд апеляційної інстанції порушення 212-214, 303, 316 ЦПК України на зазначені вимоги норм матеріального права уваги не звернув, не перевірив дотримання позивачем строків, визначених статтею 1281 ЦК України, для звернення до суду із позовом до спадкоємця боржника, не врахував, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, не встановив обсяг спадщини, яку отримала відповідач та дійшов передчасного висновку про часткове задоволення позову.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК Українищодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 18 травня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Т.П. Дербенцева О.В. ПоповичСудді: В.І. Амелін