Справа № 2/593/18/2016
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"17" червня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі: судді Німко Н.П.

При секретарі Олексів О.Б.

з участю :

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про батьківство з актового запису.

У судовому зсіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і просить суд ухвалити рішення про виключення відомостей про його батьківство з актового запису №-5 від 28 липня 2008 року про народження ОСОБА_3, зробленого в Книзі реєстрації народжень виконавчим комітетом Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Позовні вимоги обґрунтував тим, що сумнівається у своєму батьківстві дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач в судовому засіданні при розірванні шлюбу заявила, що він не є батьком дитини. У випадку неявки належним чином повідомленої відповідачки просив суд розглядати справу заочно.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце його проведення, заяв жодного змісту з цього приводу суду не подала. Попередньо, 08 грудня 2015 року у попередньому судовому засіданні по цій справі позову не визнала, ствердила, що позивач є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважала доказом такого факту те, що дитина народилася у неї та позивача у шлюбі і він добре знає, що є батьком дитини.

Ухвалою суду, з врахування вказаних вище обставин та клопотання позивача, вирішено справу розглядати заочно.

Суд, заслухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідачки, висловлену нею у попередньому судовому засіданні, всебічно перевіривши та оцінивши встановлені обставини по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, тобто обовязок доказування.

У відповідності до п. 11 постанови №3 від 15 травня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 25 листопада 2009 року, під час якого 09 липня 2008 року народилася дитина ОСОБА_3 народилася 09 липня, батьками якої згідно свідоцтва про народження є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації народжень 2008 року липня місяця 28 числа виконавчим комітетом Біщецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис за №-5.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Виходячи із викладеного а також із вимог, передбачених ч. 2 ст. 136 СК України, суду належало встановити кровне споріднення між позивачем та малолітньою дитиною, оскільки в даному випадку саме цей факт відіграє вирішальне значення, а факт сумісного проживання, ведення сумісного господарства, перебування у шлюбі та наявність статевих стосунків між батьками дитини, в даному випадку на відміну КпШС України, який втратив чинність 01.01.2004 року, правового значення не має.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 заявив суду клопотання про призначення у справі судової експертизи на предмет встановлення або виключення свого батьківства відносно малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 08 грудня 2015 року за клопотанням позивача по даній справі у попередньому судовому засіданні призначено судово-біологічну (генетичну) експертизу, на вирішення якої поставлене питання : Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого Фелистин (на даний час Мороз) ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6 «а» в с. Біще Бережанського району Тернопільської області? Одночасно сторонам, зокрема відповідачці роз»яснено наслідки ухилення та неявки до експертної установи для проходження зазначеної експертизи і вона запевнила суд, що вони їй зрозумілі.

У зв»язку із призначенням такої експертизи провадження у справі було зупинено до її виконання

Таким чином суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснював особам, які беруть участь в справі, їх права та обов'язки, попереджав про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяв здійсненню їх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.57 ЦПК України висновок експерта є одним з найважливіших джерел доказів, тобто фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно листа зав. відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (далі - експертна установа), повідомлено, що відбір зразків крові осіб для проведення згаданої експертизи відбудеться 12 лютого 2016 року у приміщенні відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ( вул. Докучаєвська, 4). Наголошено, що явка позивача, відповідача та дитини повинна бути обовязково одночасною.

Судом надіслано сторонам по справі копію зазначеного листа, який ними отримано, що підтверджено їх підписами про особисте отримання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У подальшому 16 лютого 2016 року судом отримано повідомлення експертної установи, згідно якого 12 лютого 2016 року відповідачка ОСОБА_2 Василіана на відбір зразків крові не зявилася. Також наголошено, що у разі неявки однієї з осіб по відношенню до яких призначена експертиза, ухвала про призначення згаданої експертизи буде повернута до суду без виконання. Копія такого повідомлення надіслана судом сторонам по справі для відома та виконання й отримана ними, що підтверджено їх підписами про особисте отримання у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення

08 квітня 2016 року експертна установа повернула згадану ухвалу суду про призначення експертизи без виконання, оскільки ОСОБА_2, незважаючи на неодноразові призначення дати відбору експериментальних взірців, в експертну установу не зявилася, а тому провадження у справі 12 квітня 2016 року було відновлене.

Зважаючи на викладене суд констатує, що відповідачка ОСОБА_2, про час та місце проведення експертизи була неодноразово повідомлена належним чином, натомість в експертну установу для відбору експериментальних взірців крові не з'являлась, про причини не прибуття в експертну установу експертів та суд не повідомляла, жодних заяв чи клопотань про відкладення проведення експертизи експерту чи суду не надавала. Жодних правових доказів, які б свідчили про поважність причин неявки відповідачки для проведення згаданої експертизи, останньою суду не надано й вони судом не здобуті.

Згідно зі ст. 145 ЦПК України, 1. Призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Зокрема, ухиленням від участі в експертизі вважаються умисні дії особи, що бере участь у справі, спрямовані на унеможливлення проведення експертизи, призначеної судом. Такі дії можуть полягати у неподанні експертам необхідних матеріалів або документів, які є в особи; у відмові надати необхідні зразки для дослідження; ненадання допуску до приміщень або майна, яке підлягає дослідженню, тощо.

Також, як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 146 ЦПК України, постановлення ухвали про примусовий привід на проведення експертизи у разі ухилення відповідача від проведення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, це право, а не обов'язок суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 94 ЦПК України, не підлягають приводу в суд особи, які не можуть бути допитані відповідно до статті 51 цього Кодексу, а також малолітні та неповнолітні особи, вагітні жінки, інваліди першої і другої груп, особи, які доглядають дітей віком до шести років або дітей-інвалідів.

Клопотань про здійснення приводу відповідачки та малолітньої дитини у судовому засіданні учасниками процесу не було заявлено.

Суд не вважав за можливе застосовувати як щодо відповідачки так і щодо малолітньої дитини примусовий привід на проведення згаданої судово-генетичної експертизи. До такого висновку суд прийшов виходячи з того, що відповідачка має малолітню дитину, примусовий привід дитини без згоди матері створив би для дитини психо-травмуючу обстановку та суперечив би положенням п.4 ч.1 ст. 94 ЦПК України, згідно якої привід щодо малолітньої дитини не застосовується. Також, враховуючи повідомлення експертної установи, що у разі неявки хоча б однієї з осіб стосовно яких призначена експертиза (позивач, відповідачка та малолітня дитина), навіть за умови здійснення приводу лише відповідачки, у випадку неявки малолітньої дитини на експертизу, ухвала про призначення згаданої експертизи безумовно була б повернута до суду без виконання, а тому експертиза виконаною б не була.

Такі встановлені обставини дають суду достатні й обґрунтовані правові підстави для висновку, що призначена у справі судово-генетична експертиза не була проведена з вини відповідачки, внаслідок її ухилення від проведення такої експертиз, яке полягає у неявці в експертну установу з малолітньою дитиною та не наданні таким чином експертам можливості відібрати експериментальні взірці крові.

Посилання відповідачки на те, що причиною відмови від проведення експертизи є її впевненість, що експертиза буде неправдивою, а позивач все одно є батьком дитини, суд розцінює як безпідставні, необґрунтовані й голослівні.

Приходячи до висновку про можливість задоволення позову, суд враховує, що відповідачка ОСОБА_2 безпідставно ухилилася від проведення експертизи, яка була призначена ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області, а тому розцінює таке ухилення як підтвердження підставності позовних вимог, оскільки протилежного сторона відповідача суду не довела.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 136 СК України, ст.ст.10, 60, 146, 169, 209, 212-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, як про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої в с. Біще Бережанського району Тернопільської області з актового запису №-5, зробленого 28 липня 2008 року в Книзі реєстрації народжень виконавчим комітетом Біщівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487 ( чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.

Дане рішення, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд даного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_6