08 квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Профатило П.І.,
при секретарі Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Словянський міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії, -
До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Словянський міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобовязання вчинити певні дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював у відповідача продавцем непродовольчих товарів з 21.01.2002 року про що укладено трудовий договір. З 16.04.2013 року він за власним бажанням припинив трудові відносини з відповідачем, з цього часу не отримував заробітної плати, однак відповідач не здійснив у його трудовій книжці запис про розірвання трудового договору. Позивач не може розірвати трудовий договір та працевлаштуватися на іншу роботу, зареєструватися як безробітний та отримувати відповідні соціальні виплати, тому просить суд розірвати трудовий договір №965 від 21.01.2002 року, укладений між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, який зареєстровано у Горлівському міському центрі зайнятості, а також зобовязати Словянський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір.
В судове засідання позивач не зявився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було призначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Представник третьої особи: Словянський міський центр зайнятості, в судове засідання не зявився, однак до суду директор надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення вимог позивача, просив розглянути справі у відсутності представника третьої особи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
З листа Словянського міського центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду з вимогою до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з 2013 року сторони припинили виконувати умови трудового договору, тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а трудовий договір підлягає розірванню та зобовязання зняття його з реєстрації.
Крім того суд приходить до переконання, що з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн., оскільки позивача, ухвалою суду, звільнено від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 88, 131, 169, 213, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Трудовий договір № 965, укладений 21 січня 2002 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано у Горлівському міському центрі зайнятості - розірвати.
Зобовязати Словянський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір № 965, укладений 21 січня 2002 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано у Горлівському міському центрі зайнятості, без присутності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Дане заочне рішення може бути оскаржене відповідачем за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3