АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/3/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ткач З. Є.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю сторін - ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради з участю третьої особи Ступківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 з участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни, Виконавчого комітету Кам"яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання недійсним шлюбу, анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу, встановлення факту спільного проживання однією сім"єю, визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, визнання депозитних вкладів спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 депозитних вкладів та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_1, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5, звернулась в суд із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер її чоловік та батько неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 -ОСОБА_8. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Оскільки ОСОБА_8 не залишив заповіту на випадок своєї смерті, тому позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності на майно спадкодавця ОСОБА_8 в розмірі 1/2 частини кожному, а саме визнати право власності по 1/2 частині кожному на: квартиру по АДРЕСА_4, автомобіль НОМЕР_1, земельну ділянку площею 0,09 га, яка розташована на території Ступківської сільської ради та грошові заощадження на рахунках банків, як спадкоємцями першої черги.

ОСОБА_9 звернулась із позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_5 з участю третіх осіб приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Кашанської Марії Іванівни, виконавчого комітету Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання недійсним шлюбу, анулювання актового запису про реєстрацію шлюбу, встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину квартири, визнання автомобіля спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, визнання депозитних вкладів спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину депозитних вкладів. В обґрунтування позову ОСОБА_9 вказала, що вважає шлюб, який зареєстровано 31.03.2008 року виконавчим комітетом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, за актовим записом №05, між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, фіктивним, так як з грудня 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року вона, ОСОБА_9, і ОСОБА_8 спільно проживали однією сім'єю, як жінка і чоловік без шлюбу в м. Тернополі. За спільні кошти сім'ї придбали та зробили ремонт квартири АДРЕСА_1, яка є їхньою спільною сумісною власністю, а тому вона має право власності на 1/2 частину вказаної квартири. З 21.06.2006 року по даний час вона проживає в цій квартирі та утримує її.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1, яка діяла у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину вкладу в сумі 17019,30 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_3 від 17.11.2005, відкритому у Відділені «ЦЕНТРАЛЬНЕ» Тернопільської Філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, 2008 року випуску в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вкладу в сумі 84,40 грн з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_6 від 19.04.2013, відкритому у Головному відділені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 1624,10 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_7 від 19.02.2012, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 32780,21 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_8 , відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN6780 від 17.11.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 116660,42 грн. з відповідними відсотками, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс» НОМЕР_9, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_13, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN5131 від 17.09.2013, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 634,54 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_10, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN2265 від 18.07.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 64,71 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_11, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN4051 від 02.02.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 51,44 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_12, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN6529 від 05.01.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частину вкладу в сумі 17019,30 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_3 від 17.11.2005, відкритому у Відділені «ЦЕНТРАЛЬНЕ» Тернопільської Філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, 2008 року випуску в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину вкладу в сумі 84,40 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_6 від 19.04.2013, відкритому у Головному відділені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 1624,10 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_7 від 19.02.2012, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 32780,21 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_8 , відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN6780 від 17.11.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 116660,42 грн. з відповідними відсотками, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс» НОМЕР_9, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_13, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN5131 від 17.09.2013, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 634,54 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_10, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №8АМБШ265 від 18.07.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 64,71 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_11, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №8АМОК4051 від 02.02.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8, вкладу в сумі 51,44 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_12, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №8АМБШ529 від 05.01.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу майна набутого за час спільного проживання із ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вкладу в сумі 17019,30 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_3 від 17.11.2005, відкритому у Відділені «ЦЕНТРАЛЬНЕ» Тернопільської Філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8 в порядку поділу майна набутого за час спільного проживання із ОСОБА_8.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Судові витрати у справі покладено на сторін в сумах, які ними понесені.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу із 6 квітня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнано майно, набуте ОСОБА_8 за період з 6 квітня 1995 року по 31 березня 2008 року, спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні її позовних вимог і ухвалити нове рішення про повне задоволення її вимог, посилаючись на те, що висновки суду щодо розгляду позову про фіктивність шлюбу є суперечливі, адже суд встановив, що вона з ОСОБА_8 проживала однією сім'єю з 6 квітня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, однак зробив висновок про дійсність шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_8, який зареєстровано 31 березня 2008 року. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 були відсутні стосунки до шлюбу, вони проживали окремо, не вели господарство, не набували спільне майно, шлюб ними було укладено без наміру створення сім'ї, набуття прав та обов'язків подружжя. Наявність сина не свідчить про сім'ю, адже батьком ОСОБА_8 записаний згідно судового рішення. Вважає шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 фіктивним, а відтак недійсним та що вона має право на 1/2 частину спірного майна, а інша 1/2 частина підлягає спадкуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_5 просять рішення суду в частині відмови у задоволенні їх позовних вимог та в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 скасувати і задовольнити їх вимоги в повному об'ємі, відмовивши в задоволенні вимог третьої особи ОСОБА_3

Апелянти зазначили, що висновок суду про доведеність факту проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 6 квітня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 рік є необґрунтованим та суперечить фактичним обставинам справи, оскільки з 1995 року до березня 2008 року вона з ОСОБА_8 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, 1 липня 1997 року від їхніх шлюбних відносин народився син ОСОБА_15 і 31 березня 2008 року вони зареєстрували шлюб. Допитані свідки є родичами ОСОБА_3 і тому вважає, що суд повинен був дати їм критичну оцінку. Оскільки Сімейний кодекс України поширюється на правовідносини, які виникли після 1 січня 2004 року, вважає, що суд повинен був з'ясувати ступінь участі та частку ОСОБА_3 у загальній вартості спірного майна, так як ОСОБА_8 15 вересня 2004 року одноразовим платежем було сплачено всю вартість квартири. На її думку ОСОБА_3, будучи сусідкою ОСОБА_8 (проживає та зареєстрована поруч), заволоділа майном та документами, що знаходились в квартирі її чоловіка. Порушення норм процесуального права вбачає в тому, що суд прийняв до спільного розгляду позов ОСОБА_3 як третьої особи із самостійними вимогами, який не пов'язаний з предметом спору по її справі. Вважає відмову у задоволенні позовних вимог з посиланням на відчуження земельної ділянки ОСОБА_8 на підставі договору дарування необґрунтованою, оскільки в даних Держземкадастру відсутні відомості про припинення права власності ОСОБА_8 на цю земельну ділянку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану нею апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що в 1993 році ОСОБА_8 перейшов проживати до неї у квартиру по АДРЕСА_5, з нею ще на той час проживав молодший син. В них був спільний побут, бюджет, вони разом ходили в гості, їздили на дачу, відпочивали у період його відпусток у санаторіях, вона доглядала його матір, яка проживала з ними у її квартирі по АДРЕСА_5. ОСОБА_8 з першою дружиною проживав у квартирі по АДРЕСА_6, де і був прописаний, а потім у тій квартирі залишилась проживати його перша дружина з другим чоловіком, а він проживав з нею. У вересні 2004 року ОСОБА_8 уклав договір про дольову участь у будівництві квартири по АДРЕСА_1, у 2007 році вони завершили впоряджувальні роботи в однокімнатній квартирі та переселились туди, а стару квартиру вона залишила сину. Так як на сходовій площадці по АДРЕСА_1 була вільна чотирьохкімнатна квартира, то син в 2007 році вирішив стару квартиру продати і придбав квартиру АДРЕСА_3. Після завершення в цій квартирі ремонтних робіт вони проживали в чотирьохкімнатній квартирі, а однокімнатну квартиру ОСОБА_8 використовував як кабінет. Вона похоронила ОСОБА_8, встановила надмогильний пам'ятник. Брати ОСОБА_8, не знаючи про його сина і його одруження та знаючи, що вони проживали однією сім'єю, відмовились від спадкування на її користь. Квартира придбана за спільні кошти (вона працювала, часто їздила в Польщу). У деклараціях про доходи ОСОБА_8 жодного разу не вказував про сина і дружину, а при виготовленні нового паспорта у травні 2008 року, у зв'язку з втратою, зазначав, що він розведений. Одним із доводів про фіктивність шлюбу було те, що ОСОБА_8 в травні 2008 року, звертаючись до МВС про втрату паспорта і отримання нового, заявив що є розлученим. А ОСОБА_1 подала суду перезняті з оригіналу втраченого паспорта сторінки, в якому на сторінці "особливі відмітки" є штамп про одруження. Апеляційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_5 не визнає.

ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала та додатково повідомила, що у зв'язку з її роботою на посаді судді Закарпатського господарського суду та ОСОБА_8 на посаді судді Тернопільського господарського суду, вони проживали окремо, однак підтримували сімейні відносини, спілкувались, зустрічались в більшості у м.Львові, куди приїжджали разом із-за значної відстані між населеними пунктами, на семінарах, нарадах. ОСОБА_8 надавав кошти на утримання сина. ОСОБА_8 проживав зразу у АДРЕСА_6, а потім у спірній квартирі, яку придбав за договором дольової участі. Ремонт в цій квартирі проводив сам. Вона лише один раз була в ній, а до цього випадку, коли приїжджала в Тернопіль, зупинялась у знайомої. Похоронами не займалась, тому що їй пізно повідомили про його смерть і пам'ятник хотіла встановити за бюджетні кошти, так як чоловік був працюючим суддею. Апеляційної скарги ОСОБА_3 не визнає.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 червня 2015 року не підлягають до задоволення.

Апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_5 на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2015 року підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2008 року виконавчим комітетом Кам'яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1

18.02.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгород зареєстровано народження 01.07.1997 року ОСОБА_5 у місті Ужгород Закарпатської області, про що 18.02.1998 року зроблено відповідний актовий запис №148, батьками якого записано: батько - ОСОБА_8, мати - ОСОБА_1.

15.09.2004 року ОСОБА_8 укладено з TOB «Домобудівельник» договір про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, однокімнатної квартири загальною площею 36,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 і 23.02.2006 року виконкомом Тернопільської міської ради на ім'я ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на цю квартиру.

30.07.2008 року за ОСОБА_8 зареєстровано на праві власності автомобіль НОМЕР_2, кузов НОМЕР_4, двигун НОМЕР_5, 2008 року випуску

Згідно наявних у матеріалах справи повідомлень ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я ОСОБА_8 відкрито наступні рахунки: вклад в сумі 17019,30 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку НОМЕР_3 від 17.11.2005, відкритому у Відділені «ЦЕНТРАЛЬНЕ» Тернопільської Філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 84,40 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_6 від 19.04.2013, відкритому у Головному відділені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 1624,10 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_7 від 19.02.2012, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 32780,21 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_8, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN6780 від 17.11.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 116660,42 грн. з відповідними відсотками, в т.ч. з відповідними відсотками на рахунку «Бонус плюс» НОМЕР_9, що знаходиться на рахунку - НОМЕР_13, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN5131 від 17.09.2013, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 634,54 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_10, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN2265 від 18.07.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 64,71 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_11, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN4051 від 02.02.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8; вклад в сумі 51,44 грн. з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку -НОМЕР_12, відкритому у відділені «Мелодія» Тернопільської філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно умов договору №SAMDN6529 від 05.01.2011, укладеного на ім'я померлого ОСОБА_8.

Із наявної у матеріалах цивільної справи копії договору дарування земельної ділянки від 10.10.2012 року вбачається, що ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_11 прийняв у дар земельну ділянку площею 0,09 га для садівництва і городництва, яка розташована на території Ступківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер 010010272.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 62 років ОСОБА_8 помер і ОСОБА_3 здійснено його поховання.

Із повідомлення приватного нотаріуса Кашанської М.І. від 20.10.2014 року вбачається, що 25.12.2013 року заведена спадкова справа №42/2013 після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. ОСОБА_8 заповіт не складався. До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці першої черги - дружина спадкодавця ОСОБА_1, позивач у справі, та неповнолітній син спадкодавця ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; із заявами про відмову від спадщини звернулися спадкоємці другої черги, рідні брати спадкодавця - ОСОБА_12, ОСОБА_13, які від спадщини відмовились на користь ОСОБА_9

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_8 з 6 квітня 1995 року по січень 2006 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу у квартирі ОСОБА_3 в м.Тернополі по АДРЕСА_5, а з 2007 року проживали АДРЕСА_1

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог про визнання шлюбу недійсним та з того, що з 1995 року ОСОБА_3 проживала однією сім'єю з ОСОБА_8, і майно, набуте ними в період з 1995 року по березень 2008 року було їх спільною сумісною власністю, а майно набуте ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 підлягає спадкуванню спадкоємцями першої черги.

Колегія в цілому погоджується з такими висновками суду, окрім вирішення вимог щодо встановлення періоду проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що 5 квітня 1995 року ОСОБА_8 розірвав шлюб з ОСОБА_14 і 31 березня 2008 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 1 липня 1997 року у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_15, батьком якого записаний ОСОБА_8 ОСОБА_1 з сином проживала в м.Ужгород і працювала на посаді судді Закарпатського господарського суду, а ОСОБА_8 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 і працював суддею Тернопільського господарського суду.

ОСОБА_3 просила визнати шлюб, зареєстрований ОСОБА_8 з ОСОБА_1 недійсним з тих підстав, що він не був направлений на створення сім'ї та набуття між ними прав та обов'язків подружжя, у них був відсутній спільний побут, ОСОБА_8 не займався вихованням сина. Зазначала, що ОСОБА_8 постійно жив з нею, йшов на роботу з дому, з якої повертався додому, всі вихідні та святкові дні вони проводили разом у колі рідних, друзів та знайомих, постійно разом відпочивали у санаторіях.

Заперечуючи ці вимоги ОСОБА_1 вказувала на те, що у зв'язку з роботою вона з ОСОБА_8 проживала окремо, однак останній надавав кошти на утриманні сина, вони спілкувались та зустрічались в більшості у Львові із-за значної відстані між населеними пунктами.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Кодексу шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог щодо визнання шлюбу, зареєстрованого між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 недійсним, оскільки в суді апеляційної інстанції встановлено, що вони проживали окремо у зв'язку з роботою та що відповідач надавав кошти на утримання сина.

Та обставина, що ОСОБА_8 в м.Тернополі до реєстрації шлюбу із ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 і що остання займалась його похороном, не доводить фіктивності шлюбу.

Також не доводить фіктивності шлюбу і те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_1 у своїх деклараціях про майно, доходи і зобов'язання майнового характеру не зазначали про своїх членів сім'ї - один про одного, оскільки як пояснила ОСОБА_1, вони виходили з того, що проживали і були зареєстровані в різних населених пунктах. Необізнаність допитаних судом свідків про одруження ОСОБА_8 і ОСОБА_1, і про їхнього спільного сина, не спростовує висновків суду про існування подружніх відносин між ними та наявність сім'ї.

Судом також обгрунтовано встановлено, що з 1995 року (після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_8 з першою дружиною) до 2006 року ОСОБА_8 проживав однією сім'єю із ОСОБА_3 у її квартирі по АДРЕСА_5, а в наступному по АДРЕСА_1 і у них був спільний побут.

Тому заперечення ОСОБА_1 з даної обставини не знайшли свого підтвердження і спростовані свідками, в тому числі рідним братом спадкодавця.

Заперечуючи покази свідків ОСОБА_1 посилалась лише на те, що всі свідки є родичами ОСОБА_3, що не відповідає дійсності.

Вирішуючи спір та встановлюючи факт проживання однією сім'єю з 6 квітня 1995 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, суд помилково констатував, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються СК України.

Однак суд не врахував, що згідно з п.1 розділу VII Прикінцевих положень СК цей Кодекс набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, тобто з 1 січня 2004 року.

До сімейних відносин, які вже існували на цю дату, норми СК застосовуються лише в частині тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права та обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З наведеного вбачається, що встановлення фактів проживання однією сім'єю у період до 1 січня 2004 року законодавством не передбачено.

Тому рішення суду в частині періоду встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу слід змінити, встановивши факт проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року по 30 березня 2008 року, дату реєстрації шлюбу ОСОБА_8 із ОСОБА_1, оскільки у вказаний період сторони не перебували в зареєстрованих шлюбах, що вбачається із свідоцтва НОМЕР_14 про розірвання шлюбу ОСОБА_3 із ОСОБА_15 13 жовтня 1993 року та оглянутим в суді апеляційної інстанції паспортом ОСОБА_3, в якому відсутні відмітки про її одруження після розірвання шлюбу із ОСОБА_15

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_8 йому, згідно свідоцтва про право власності виданого 23 лютого 2006 року, належала квартира АДРЕСА_1, автомобіль «Skoda Fabia» 2008 року випуску, зареєстрований 30 липня 2008 року та вклади, внесені у відділеннях банку в листопаді 2005 року та протягом 2011-2013 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України (у редакції, яка була чинна до 22 грудня 2007 року), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Судом обґрунтовано зроблено висновок, що спірна квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_3, оскільки сторони тривалий час проживали спільно, перший внесок було зроблено лише за фактично "сире" приміщення однокімнатної квартири і саме за період спільного проживання проведені штукатурні, оздоблювальні роботи в приміщенні, закуплено та встановлено сантехніку, підлогу, що в грошовому еквіваленті є значною сумою.

Оскільки спірна квартира набута ОСОБА_8 у період проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 та картковий рахунок НОМЕР_15 із залишком 17019,30 грн, відкритий 25 листопада 2005 року, також у цей період, колегія погоджується з висновком суду, що квартира і вклад належали ОСОБА_8 і ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину спірної квартири та 1/2 частину вищезазначеного вкладу у відділенні банку, як на частину майна, набутого за час спільного проживання без реєстрації шлюбу.

Тому колегія суддів вважає, що у резолютивній частині додаткового рішення слід зазначити майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 і ОСОБА_8

Решту майна, а саме автомобіль, який був придбаний і зареєстрований ОСОБА_8 30 липня 2008 року та депозитні вклади на карткових рахунках у відділеннях банків на ім'я ОСОБА_8, які відкриті після 31 березня 2008 року підлягають спадкуванню спадкоємцями за законом першої черги, якими є дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_5

Таким чином, суд вірно визнав за ОСОБА_1 і ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на автомобіль та вклади, які були набуті і зареєстровані за ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_1

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд не вправі був розглядати в позовному провадженні вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, не заслуговують уваги суду, виходячи з положень ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якою передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Оскільки існував спір про право, то ОСОБА_3 скористалась своїм правом подати позов на загальних підставах, заявивши позов про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та про визнання права власності на 1/2 частину майна.

ОСОБА_3 подала позов до суду про визнання шлюбу фіктивним та визнання права власності на 1/2 частину майна, посилаючись на спільне проживання з ОСОБА_8 і одним із доводів її вимог була фіктивність шлюбу, оскільки ОСОБА_8 не говорив про одруження, а в його паспорті була відсутня відмітка про реєстрацію шлюбу, аліменти стягувалися з нього за виконавчим листом по місцю його роботи, і такі докази вона подала суду. Доводи ОСОБА_1, що позовні вимоги ОСОБА_3 не пов'язані з предметом спору у поданій нею позовній заяві, не відповідають дійсності, оскільки предметом спору є майно, титульним власником якого був ОСОБА_8 і на яке ОСОБА_1 та ОСОБА_5 претендують у порядку спадкування, а ОСОБА_3, як на майно, яке було набуте нею з ОСОБА_8 за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Суд першої інстанції зробив вірний висновок, що земельна ділянка площею 0,09 га, яка знаходиться на території Ступківської сільської ради не входить в склад спадкового майна, оскільки є належним чином укладений договір дарування, який ніким не оскаржений.

Відповідно до ч.1,2 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань. Згідно ч. 3 ст. 309 цього Кодексу порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 червня 2015 року є законним і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Колегія вважає, що слід змінити додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2015 року, з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2015 року задовольнити частково.

Змінити рішення Тернопільського міськрайонного суду від 6 листопада 2015 року, виклавши його в такій редакції:

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 30.03.2008 року.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 та вклад в сумі 17019,30 грн з відповідними відсотками, що знаходиться на картковому рахунку - НОМЕР_3 від 17.11.2005р., відкритому у Відділені «ЦЕНТРАЛЬНЕ» Тернопільської Філії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім'я померлого ОСОБА_8 спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська