Справа № 266/2199/15-ц
Провадженя№ 2/266/65/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з аліментів з урахуванням індексу інфляції, пені за прострочення сплати аліментів, звернення стягнення на майно боржника -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, який неодноразово уточнювала, та в останній редакції заяви послалась на те, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 25.12.1995 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача. У звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків щодо сплати аліментів у нього утворилася заборгованість в розмірі 236,77 гривень. Тому позивачка просила стягнути з відповідача заборгованість з аліментів з урахуванням індексу інфляції в сумі 396,67 гривень, та пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 48 217,52 гривень. Також просила звернути стягнення на майно боржника.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, пояснивши, що у відповідача була велика заборгованість з аліментів, яку він практично всю погасив, але він платив аліменти нерегулярно, тому має нести за це відповідальність.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засідання позов визнала частково, пояснивши, що дійсно відповідач має заборгованість з аліментів, визнає, що пеня з аліментів становить 48 217,52 гривень, але просила зменшити розмір аліментів до суми заборгованості, враховуючи матеріальний стан відповідача. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з аліментів з урахуванням індексу інфляції не визнала, пояснивши, що це не передбачено законом.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених судом обставин справи.

Судом встановлено і підтверджується копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3). Приморським районним судом м. Маріуполя 25.12.1995 р. було видано виконавчий лист АЕ-110/1995, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1А аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 25% неоподаткованого аналогом мінімуму доходів громадян щомісяця до повноліття дитини. (а.с. 4-5). Постановою державного виконавця від 12.03.2015 року виконавче провадження було закрито в звязку із закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення (а.с. 6).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач, станом на 11.08.2013 р., мав заборгованість в сумі 61 291,77 грн., відповідачем сплачено 61291 грн., заборгованість згідно розрахунку державного виконавця становить 400,77 грн. (а.с. 69-70).

Однак, з дослідженого розрахунку № 7/1204 від 15.12.2015 р. вбачається, що в графах «Виплачено» і «Заборгованість становить» допущена помилка, а саме вказано що заборгованість становить 401,77 грн., хоча при перерахунку суми в графі «Виплачено» - сума складе 61 055,00 грн., відповідно сума заборгованості, яка визначається різницею між графою «Нараховано» і «Виплачено» складе: 61 291,77 грн. - 61 055,00 грн. = 236,77 грн.

Тобто, сума заборгованості з аліментів складає 236,77 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Виходячи з положень зазначеного закону, заборгованість відповідача, у якому б розмірі вона не була, беззаперечно підлягає стягненню навіть якщо дитина досягла повноліття та у звязку із цим виконавче провадження закінчено, але не за цим судовим рішенням, а державним виконавцем в процесі виконання виконавчого листа АЕ-110/1995, виданого 25.12.1995 р. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості з аліментів задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З урахуванням того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

Загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів є сумою пені, нарахованої за кожен місяць періоду, у якому було допущено прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів починає нараховуватись з наступного місяця за місяцем, у якому виникла заборгованість.

При цьму, до вимог, що випливають із сімейних відносин, відповідно до ст. 20 СК України, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Таким чином розмір пені має складатися з наступних сум:

2011 рік:

В січні 2011 року за грудень 2010 року 51 грн. * 1% * 943 дні = 480,93 грн.

В лютому 2011 року за січень 2011 року 660 грн. * 1% * 912 днів = 6019,20 грн.

В березні 2011 року за лютий 2011 року 159 грн. * 1% * 884 дні = 1405,56 грн.

В квітні 2011 року за березень 2011 року 660 грн. * 1% * 853 дні = 5629,80 грн.

В травні 2011 року за квітень 2011 року 159 грн. * 1% * 823 дні = 1308,57 грн.

В червні 2011 року за травень 2011 року 159 грн. * 1% * 792 дні = 1259,28 грн.

В липні 2011 року за червень 2011 року 159 грн. * 1% * 762 дні = 1211,58 грн.

В серпні 2011 року за липень 2011 року 159 грн. * 1% * 731 дні = 1162,29 грн.

В вересні 2011 року за серпень 2011 року 660 грн. * 1% * 700 дні = 4200,00 грн.

В жовтні 2011 року за вересень 2011 року 159 грн. * 1% * 670 дні = 1065,30 грн.

В листопаді 2011 року за жовтень 2011 року 660 грн. * 1% * 639 дні = 4217,40 грн.

В грудні 2011 року за листопад 2011 року 0 грн. * 1% * 609 дні = 0 грн.

2012 рік:

В січні 2012 року за грудень 2011 року 160 грн. * 1% * 578 дні = 924,80 грн.

В лютому 2012 року за січень 2012 року 739 грн. * 1% * 547 дні = 4042,33 грн.

В березні 2012 року за лютий 2012 року 189 грн. * 1% * 518 дні = 979,02 грн.

В квітні 2012 року за березень 2012 року 739 грн. * 1% * 487 дні = 3598,93 грн.

В травні 2012 року за квітень 2012 року 189 грн. * 1% * 457 дні = 863,73 грн.

В червні 2012 року за травень 2012 року 189 грн. * 1% * 426 дні = 805,14 грн.

В липні 2012 року за червень 2012 року 189 грн. * 1% * 396 дні = 748,44 грн.

В серпні 2012 року за липень 2012 року 189 грн. * 1% * 365 дні = 689,85 грн.

В вересні 2012 року за серпень 2012 року 139 грн. * 1% * 334 дні = 464,26 грн.

В жовтні 2012 року за вересень 2012 року 739 грн. * 1% * 304 дні = 2246,56 грн.

В листопаді 2012 року за жовтень 2012 року 0 грн. * 1% * 273 дні = 0 грн.

В грудні 2012 року за листопаді 2012 року 739 грн. * 1% * 243 дні = 1795,77 грн.

2013 рік:

В січні 2013 року за грудень 2012 року 139 грн. * 1% * 212 дні = 294,68 грн.

В лютому 2013 року за січень 2013 року 780 грн. * 1% * 181 дні = 1411,80 грн.

В березні 2013 року за лютому 2013 року 0 грн. * 1% * 153 дні = 0 грн.

В квітні 2013 року за березень 2013 року 780 грн. * 1% * 122 дні = 951,60 грн.

В травні 2013 року за квітень 2013 року 130 грн. * 1% * 92 дні = 119,60 грн.

В червні 2013 року за травень 2013 року 130 грн. * 1% * 61 дні = 79,30 грн.

В липні 2013 року за червень 2013 року 780 грн. * 1% * 31 дні = 241,80 грн.

Всього сума пені за весь період складає 48 217,52 гривень.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 22 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оскільки відповідач, в силу ст. 180 СК України, має обовязок матеріально утримувати свою неповнолітню дитину, йому достовірно було відомо про судове рішення про стягнення з нього аліментів, та таке рішення він добровільно не виконував, маючи дохід, але не вжив заходів щодо сплати аліментів, то саме з його вини утворилася заборгованісь з аліментів. Та іншого відповідач перед судом не довів. Тому він має сплатити пеню.

При визначенні розміру пені судом береться за основу розрахунок заборгованості, виконаний державним виконавцем за кожний місяць з урахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на відповідні роки, який сторонами не оспорюється, нарахованої заробітної плати, сплачених аліментів, а також періоди, коли відповідач з поважних причин не працював, і період, за який позивачка просила стягнути пеню.

Однак, положень ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має нову сімю та двох дітей, які хоча і досягли повноліття 23.02.2016 р., але є студентами денної форми навчання, у звязку із чим потребують матеріальної допомоги. З урахуванням загальних засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойкі до 25 000 гривень.

Крім того, не підлягає задоволенню вимоги про стягнення заборгованості з аліментів з урахуванням індексу інфляції, оскільки положення ст. 625 ЦК України регулюють договірні правовідносини, які у даному випадку відсутні.

Суд також дійшов висновку про відсутність правових підстав для звернення стягнення на майно боржника, оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», це є виключним правом державного виконавця, і не відноситься до компетенції суду.

За вказаних обставин позов підлягає частковому задоволенню.

При цьому позивачка судових витрат не понесла, тому немає підстав для їх відшкодування.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 180, 196 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з аліментів з урахуванням індексу інфляції, пені за прострочення сплати аліментів, звернення стягнення на майно боржника задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 25 000,00 (двадцять пять тисяч грн. 00 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення, у той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.