РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої - судді Чішман Л.М.

секретаря Савіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громада м. Житомира, третя особа - Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 по ? частині за кожною. В обґрунтування вказаних вимог зазначили, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно, на яке 07.08.2013 року державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Драч Н.В. видані свідоцтва про право на спадщину за законом, окрім квартири АДРЕСА_1, постановою державного нотаріуса від 20.08.2015 року позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ щодо належності спадкодавцеві вказаного спадкового майна.

Позивачі подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовні й заяві, просили його задовольнити.

Представник Житомирської міської ради Сищук Н.М. направив до суду електронне клопотання про розгляд справи у її відсутність. При винесенні рішення покладалась на розсуд суду.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі вимог ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1.

Зі змісту наданих в.о. державного нотаріуса Другої житомирської деравної нотаріальної контори Пшеничної Є.С. фотокопій спадкової справи НОМЕР_2 за 2013 рік заведеної до майна ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме - на 20/300 частин житлового будинку АДРЕСА_2, що належали померлій на підставі договору дарування від 16.12.2006 року; 3/16 частин житлового будинку АДРЕСА_3, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7, спадкоємицею якого була ОСОБА_3, яка прийняла спадщину та на ? частину квартири АДРЕСА_1. На вказана майно, окрім квартири АДРЕСА_1 державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Драч Н.В. позивачам 07.08.2013 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

20.08.2015 року постановою державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори Мокрецькою О.О. №1555/02-31 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що не було подано правовстановлюючого документа на вказану квартиру.

Згідно довідки виданої КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 6» Житомирської міської ради вбачається, що ОСОБА_9 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4. В день її смерті та на протязі шести місяців після її смерті за вказаною адресою були зареєстровані донька - ОСОБА_10, позивач по справі та онучкі - ОСОБА_11, ОСОБА_12 /а.с. 9/

Зі змісту копї договору купівлі-продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_3 від 16.12.2006 року вбачається, що ОСОБА_14 передала у власність (продала), а ОСОБА_15 та ОСОБА_3 прийняли у власніть (купили) квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.12.2006 року квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_4 від 04.12.2006 року, перебувала у приватній спільній частковій власності ОСОБА_15 та ОСОБА_3 по ? частці за кожним.

Статтею 25 Цивільного кодексу України визначено, що цивільна правоздатність це здатність мати цивільні права та обов'язки. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Якщо спадкоємець прийняв частину спадкового майна, він вважається таким, що прийняв усе спадкове майно.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно норм ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частиною 1 ст. 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Відповідно до статі 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З оглядом на вищезазначене та беручи до уваги, що позивачі по справі є спадкоємцями майна померлої сестри за законом другої черги, та на даний момент не мають належних підстав для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, враховуючи, що ОСОБА_3 на підставі наданих доказів є власницею зазначеного спадкового майна, а тому суд приходить до висновку, що прозовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 158, 212-215 ЦПК України та ст. ст. 25, 328, 1216, 1218, 1220, 1223, 1262, 1268, 1269 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на спадкове майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Чішман