Ухвала

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Закропивного О.В., Луспеника Д.Д.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства "Ерідан", товариства з обмеженою відповідальністю "Медичне Консалтингове Агенство" про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу, укладений 30 червня 2011 року між приватним підприємством "Ерідан" (далі - ПП "Ерідан") та товариством з обмеженою відповідальністю "Медичне Консалтингове Агенство" (далі - ТОВ "Медичне Консалтингове Агенство").

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 року, провадження у даній справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 рокупостановлено з додержанням норм процесуального права.

Установивши, що відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 01 липня 2015 року ПП "Ерідан", до якого пред'явлено позов, визнано банкрутом та стосовно нього відкрито ліквідаційну процедуру, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі, оскільки за змістом положень п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсним будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, підвідомчі господарським судам.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
О.В. Закропивний
Д.Д. Луспеник