н/п 4-с/490/68/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г. В.

при секретарі - Кошевій О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо ненадсилання постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленням про вручення; зобовязати державного виконавця надсилати постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленням про вручення; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 12-4078/10 від 20.09.2011 року; зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії з виконання вищезазначеного виконавчого листа у двомісячний строк.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що йому не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження у передбачений Законом України «Про виконавче провадження» порядок (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). Крім того, зазначає, що державним виконавцем не здійснюється належним чином виконання вищезазначеного виконавчого листа, у звязку з чим Банк і звернувся до суду зі скаргою.

Крім того, скаржник просив поновити пропущений строк для подання скарги до суду.

Представник скаржника до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що, однак, не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Державний виконавець Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд скарги за її відсутності, а також надала до суду пояснення по справі та копію матеріалів виконавчого провадження.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до суду не зявилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти скарги не надала, що, однак, не перешкоджає розгляду скарги за її відсутності.

Вивчивши доводи скарги та письмових пояснень, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2010 року у цивільній справі № 12-4078/10 за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання кредитної лінії було задоволено позов Банку: стягнуто з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 76 661,53 дол. США (еквівалент 613 813 грн. 54 коп.), а також судові витрати у розмірі 1 820 грн. Вказане заочне рішення скасоване чи оскаржене не було, та набрало законної сили 21.12.2010 року.

На примусове виконання вищезазначеного заочного рішення 20.09.2011 року Центральним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист № 12-4078/10 про стягнення грошових коштів та судових витрат у вищезазначеному розмірі.

У подальшому, Банк звернувся до Центрального ВДВС ММУЮ із заявою про примусове виконання вищезазначеного рішення суду, яка надійшла до Відділу 07.07.2015 року.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 Юріївни ВП № 48053529 від 10.07.2015 року виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа було відкрите. Вказана постанова 24 липня 2015 року була направлена на адресу боржника та стягувача.

В той же час, державний виконавець направив постанову про відкриття виконавчого провадження простим листом, а не рекомендованими листами з повідомленням про вручення, що визнав і сам державний виконавець у своїх поясненнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

В той же час, оскільки державним виконавцем постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2015 року не було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а було направлено простим листом, суд приходить до висновку, що державним виконавцем було порушено норми ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

За такого, суд вважає обґрунтованою вимогу скаржника про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ ОСОБА_3 щодо ненадсилання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у звязку з чим вимоги заяви в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, суд не може задовольнити вимогу Банку про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо ненадсилання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, оскільки скаржником не надано жодних доказів того, що у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа виносилася постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Суд також не може вважати такою, що підлягає задоволенню, вимогу скаржника про зобовязання державного виконавця надсилати рекомендовані листи з повідомленням про вручення з постановами про відкриття виконавчого провадження, оскільки така вимога спрямована на зобовязання вчинити дії, які лише вірогідно, ймовірно можуть бути вчинені державним виконавцем у майбутньому. Крім того, винесена у виконавчому провадженні ВП № 48053529 з примусового виконання вищезазначеного рішення суду постанова про відкриття виконавчого провадження вже направлялася стягувачеві та боржнику, у звязку з чим у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем в рамках примусового виконання заочного рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2010 року у цивільній справі № 12-4078/10 було здійснено низку виконавчих дій, а саме:

- направлявся виклик державного виконавця із зобовязанням боржника зявитися до державного виконавця 13.08.2015 року, який боржником було проігноровано;

- 11.08.2015 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 та складено відповідний акт;

- 13.08.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка направлялася сторонам виконавчого провадження;

- 13.08.2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

- зроблено запит до бази НАІС «Автомобіль» про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Згідно відповіді на запит такі транспортні засоби відсутні;

- зроблено запити та отримано відповідну інформацію на них від Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, у звязку з чим накладено арешт на рахунок боржника у ПАТ КБ «Хрещатик»;

- зроблено запити про зареєстроване за боржником нерухоме майно та отримано відповіді на них, з яких вбачається, що таке нерухоме майно відсутнє.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Стягувач просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа. В той же час, суд не може погодитися із такою позицією, оскільки із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Центрального ВДВС ММУЮ вчиняються усі можливі дії в межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Бездіяльність же за своїм характером є пасивною поведінкою субєкта, яка полягає у невчиненні особою певних дій, які ця особа повинна була та могла вчинити. Неправомірною є така бездіяльність, яка полягає у невчиненні особою дій, які вона повинна була та могла вчинити в силу нормативно-правового акту, якщо така бездіяльність призвела до порушення прав та законних інтересів іншої особи.

В той же час, скаржником не вказано, у чому саме полягала бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій, та не зазначено, які саме дії, на його думку, виконавцем не було вчинено.

Враховуючи викладене, твердження скаржника про бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 не є обґрунтованими, у звязку з чим вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, не підлягають задоволенню також вимоги скарги в частині зобовязання державного виконавця провести виконавчі дії у двомісячний строк, оскільки така вимога прямо суперечить положенням частини 2 ст. 30 Закону, якою встановлено шестимісячний строк проведення виконавчих дій з виконання рішення. Двомісячний же строк передбачено для виконання рішення немайнового характеру, однак заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 грудня 2010 року має майновий характер, оскільки стосується стягнення з боржника грошових коштів.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з абз. 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску Банком строку для подачі даної скарги до суду, у звязку з чим вважає, що вказаний строк слід поновити.

За такого слід визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо ненадсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2015 року ВП № 48053529 з примусового виконання виконавчого листа № 12-4078/10, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 20.09.2011 року; в задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208-210ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо ненадсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2015 року ВП № 48053529 з примусового виконання виконавчого листа № 12-4078/10, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 20.09.2011 року.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів після її оголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН