Провадження №2/761/1407/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Лук`янівка» ТОВ «Київжитлосервіс», треті особи: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення права користування кімнатою, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач 1), ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_3 (далі - позивач 2) звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач 1), Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Лук`янівка» ТОВ «Київжитлосервіс» (далі - відповідач 2), треті особи: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва (далі - третя особа 1), ОСОБА_5 (далі - третя особа 2), ОСОБА_6 (далі - третя особа 3) про встановлення права користування кімнатою, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 є чотири власника: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4. Протягом останніх років у позивачів з відповідачем 1 виникають конфлікти по користуванню квартирою та оплаті за комунальні послуги. ОСОБА_1 31.03.2014 року звернулася до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою з приводу того, що відповідач 1 та ОСОБА_7 (зять) з кінця грудня 2013 року по березень 2014 року викрали документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_5 (брат), який фактично не проживає за вказаною адресою. Інколи він з`являється за зареєстрованою адресою та для нього це є приводом для систематичного попирання честі та гідності позивачів, дана обставина завдає їм глибоких моральних страждань. За ОСОБА_1 зареєстрований особовий рахунок зазначеної квартири, тому сплачувати за комунальні послуги доводиться позивачу 1, але користуються усіма комунальними послугами в повному об`ємі також і відповідач 1, проте, фактично не сплачує за комунальні послуги. Тому у сторін виникають на цьому підгрунті конфлікти. Для вирішення конфліктної ситуації позивачі вважають встановити право користування даною квартирою наступним чином: право користування кімнатою площею 25,3 кв.м. встановити за позивачем 1 та ОСОБА_3; право користування кімнатою 20.3 кв.м. встановити за ОСОБА_2 та відповідачем 1; встановити користування площею коридора, туалету, ванни, кухні як площею загального користування для всіх співвласників майна. Для вирішення конфліктної ситуації при оплаті комунальних послуг, необхідно поділити окремий особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг та плати за утримання будинку між позивачем 1 та відповідачем 1.

Тому, позивачі просили суд встановити право користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1, площею 25,3 кв.м. за ОСОБА_1 та ОСОБА_3; встановити право користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1, площею 20,3 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_4; зобов`язати виробничо-обслуговуючий підрозділ «Лук`янівка» ТОВ «Київжитлосервіс» поділити окремий особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг та плати за утримання будинку по квартирі за адресою: АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4; встановити користування площею коридора - 4,8 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 3,6 кв.м., ванної кімнати - 1,6 кв.м., кухні - 6,1 кв.м., вбудованої шафи - 0,7 кв.м., як площею загального користування для всіх співвласників майна по квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі. До матеріалів справи додано заперечення.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи 1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав.

Третя особа 2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні відмовити у повному обсязі.

Третя особа 3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень на позовну заяву не надала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1 ст. 41 Конституції України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 з сім`єю, яка складається із: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_9 - дочка, ОСОБА_3 - дочка, було видано Ордер № 717 від 18.08.1966 року на право заняття двох кімнат площею 43,00 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.70).

Відповідно до Технічної характеристики АДРЕСА_1, приміщення у комунальній квартирі, одноквартирний будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований Бюро приватизації Шевченківського району на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло і записаний у реєстрову книгу за № 14655. Квартира посімейного, спільного заселення розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2 кімнат жилою площею 45,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната - 20,3 кв.м., 2-а кімната - 25,3 кв.м., кухні площею 6,1 кв.м., ванної кімнати - 1,6 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 3,6 кв.м., коридору - 4,8 кв.м., вбудованої шафи - 0,7 кв.м. Загальна площа квартири - 62,4 кв.м. (а.с.25).

Згідно копії листа Відділу (органу) приватизації державного житлового фонду за вихідним № 423 від 21.09.2015 року, де зазначено, що квартира № 84 у будинку № 4 на вул. Довнар-Запольського приватизована на ім`я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в рівних частках кожному (а.с.43).

Оже, враховуючи те, що дана квартира належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному, а тому встановлення права користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1, площею 25,3 кв.м. за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та встановлення права користування кімнатою за адресою: АДРЕСА_1, площею 20,3 кв.м. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є нерівноцінним розподілом користування правом власності.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом (ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 355 ЦК України).

Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу Української РСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Згідно довідки № 1778, яка видана ОСОБА_1, де зазначено, що на житловій площі проживають і зареєстровані шість осіб: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 - власник особового рахунку; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 - дочка; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 - онука; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 - онук; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10 - правнук (а.с.16).

Отже, враховуючи викладене, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб, а позивачі просять встановити право користування кімнатами 25,3 кв.м. та 20,3 кв.м. лише щодо чотирьох осіб, внаслідок чого порушуються права зареєстрованих у цій квартирі двох осіб.

Крім того, в судовому засіданні, представник відповідача 1 та третя особа 2 пояснили, що не мають можливості проживати в даній квартирі, оскільки їх туди не впускають позивачі і викликають міліцію.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 319 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди (ст. 151 Житлового кодексу Української РСР).

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що встановлення права користування даною квартирою у такому вигляді порушує права інших зареєстрованих осіб та є нерівноцінним, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст.ст. 47, 150, 151 Житлового кодексу Української РСР, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 355, 358 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виробничо-обслуговуючого підрозділу «Лук`янівка» ТОВ «Київжитлосервіс», треті особи: Відділ опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації м. Києва, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення права користування кімнатою, зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя