Справа № 352/2349/15-ц
Провадження № 22-ц/779/697/2016
Головуючий у 1 інстанції Дузінкевич І. М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника апелянта Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

30.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 договору №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року, останній отримав кредит у розмірі 4 213,18 грн. на строк 19 місяців з 15.12.2011 року по 14.07.2013 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується його підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 13.11.2015 року за ним наявна заборгованість в загальній сумі 14 372,11 грн., а саме: 4 213,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 092,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 7 901,39 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 660,58 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року в розмірі 14 372,11 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 218 грн.

Заочним рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2016 року задоволено частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 5 810,14 грн. заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року та 1 218 грн. судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду в частині зменшення розміру неустойки, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшено розмір неустойки до 500 грн., оскільки застосування вказаної норми можливе якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В матеріалах даної цивільної справи відсутні докази, які свідчать про наявність істотних в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України обставин, як і відсутня заява відповідача про застосування даної норми та зменшення розміру неустойки. Крім того, суд першої інстанції не навів мотивів, з яких він виходив, зменшуючи розмір неустойки з 9 061,97 грн. до 500 грн. Вказаний розмір неустойки є значно заниженим порівняно з розміром збитків, завданих позивачу невиконанням кредитного зобов'язання, який становить 5 310,14 грн.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру неустойки змінити та стягнути з відповідача неустойку в розмірі 5 310,14 грн., а в іншій частині рішення залишити без змін.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Відповідач в засідання апеляційного суду не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає не повністю.

Задовольняючи частково позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що розмір неустойки (пені і штрафів) в даному випадку значно перевищує розмір основного боргу (9 061,97 грн. проти 5 310,14 грн.), а тому її розмір слід зменшити до 500 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 5 810,14 грн. заборгованості за кредитним договором та 1 218 грн. судових витрат.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.12.2011 року ОСОБА_3 звернувся із письмовою заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання йому кредиту в сумі 4 213,20 грн. на строк 19 місяців з 15.12.2011 року по 14.07.2013 року включно на придбання товару зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 702,20 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 83 грн. (а.с. 5).

В заяві зазначено, що позичальник ознайомився та згідний з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому у письмовій формі, а також що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Заява позичальника підписана ОСОБА_3

Згідно вищевказаної Заяви позичальник зобов'язався здійснювати погашення заборгованості щомісяця з 25 по 29 число кожного місяця шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 304,97 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами.

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року (а.с. 4).

Пунктом 2.4.5.1. Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, включаючи заборгованість, яка виникла у відповідності до п. 2.4.3.6., 2.4.5.2, 2.4.5.3. Умов і правил, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту, в тому числі заборгованості у відповідності до п. 2.4.3.6., 2.4.5.2, 2.4.5.3. Умов і правил, за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п. 2.4.5.5. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

За даними розрахунку заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року (а.с. 4) за відповідачем станом на 13.11.2015 року наявна заборгованість в загальній сумі 14 372,11 грн., а саме: 4 213,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 092,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 7 901,39 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 660,58 грн. штраф (процентна складова).

З урахуванням встановленого та положень норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме ст.ст. 526, 527 ч. 1, 530, 611, 612 ЦК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 4 213,20 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 4,50 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 092,44 грн.

При цьому, враховуючи, що розмір неустойки (пені та штрафів), нарахованої позивачем відповідачу, значно перевищує розмір збитків, завданих невиконанням кредитного зобов'язання, то суд правильно застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, однак не вказав, з яких підстав дійшов висновку про зменшення розміру неустойки саме до 500 грн.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу наведеної норми слідує, що зменшення неустойки - це право суду.

Враховуючи, що відповідач не з'явився в судове засідання та не навів істотних обставин для зменшення неустойки, то, з урахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та розміру збитків ПАТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів вважає, що розмір неустойки слід зменшити до 4 000 грн.

Крім того, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції в резолютивній частині рішення зазначив про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року, вказавши загальну суму заборгованості та не зазначивши з яких грошових сум складається така заборгованість.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК. У ній, зокрема, має бути зазначено: розмір грошових сум, присуджених стороні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року підлягає зміні.

Питання розподілу судових витрат судом першої інстанції вирішено правильно з урахуванням положень ст. 88 ЦПК України, а тому в цій частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2016 року в частині стягнення заборгованості змінити та стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 9 310,14 грн. (дев'ять тисяч триста десять гривень 14 коп.) заборгованості за договором №IFXRRF54561241 від 15.12.2011 року, з яких: 4 213,20 грн. - заборгованість за кредитом; 4,50 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 092,44 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 4 000 грн. - неустойка.

В решті заочне рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Проскурніцький П.І.