Справа № 147/1389/16-ц
Провадження №2/147/675/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Кучер І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 05.04.2003 року помер його батько ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина, що складалася з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. 1-го Травня, 75, в смт Тростянець. Мати позивача, ОСОБА_4, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка відповідно до вимог чинного на той час ЦК УРСР. 19.06.2015 року померла мати позивача. ОСОБА_1 є спадкоємцем до майна матері по закону. Він у встановлений законом 6-ти місячний строк звернувся до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 18.10.2016 року позивач повторно звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане ним після смерті матері майно, зокрема на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Таким чином, позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 19.06.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав, за обставин, викладених в позові, просив суд їх задовольнити (а.с.45).

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої не заперечує проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1, при умові забезпечення прав інших зацікавлених осіб, та просив справу розглянути без його участі (а.с.42).

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що кожний із них скористався своїми процесуальними правами.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №484/2015 року до майна померлої 19.06.2015 року ОСОБА_4, матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок №1120-34, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ №194507 від 08.04.2003 року, ОСОБА_3 помер 05.04.2003 року (а.с.13).

Відповідно до довідки №3244 від 03.10.2016 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 селищної ради, на день смерті ОСОБА_3, в житловому будинку за адресою: смт Тростянець, вул. 1-го Травня,75, була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_3, в порядку ст. 549 ЦК УРСР, спадщину прийняла дружина ОСОБА_4, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майно, однак належним чином право власності на будинок не оформила.

Факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ЯР №575922 від 17.11.1948 року (а.с.15).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер 05.04.2003 року, в ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі не заводилась (а.с.43).

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-АМ №317768, виданого 19.06.2015 року, ОСОБА_4 померла 19.06.2015 року (а.с.14).

З дня смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на спірний житловий будинок. За життя померла заповіт на все своє належне майно не залишила.

Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи №484/2015 р. до майна померлої ОСОБА_4 спадкоємець за законом ОСОБА_1 прийняв спадщину, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інший спадкоємець ОСОБА_5, дочка померлої ОСОБА_4, в межах шестимісячного терміну для прийняття спадщини відмовилися від належної їй за законом частки в спадщині на користь брата, тобто позивача ОСОБА_1 про що подала до Державної нотаріальної контори посвідчену державним нотаріусом заяву.

Факт перебування ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_4 у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про народження позивача, де в графі мати записано «Гуменна Ганна Марківна» (а.с.12).

Таким чином, спадкоємець після смерті ОСОБА_4, який успадкував спірний житловий будинок був син померлої ОСОБА_1, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що в смт Тростянець, не отримав.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок (а.с.17).

Факт належності спадкодавцю житлового будинку «А», загальною площею 86,1 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м., допоміжною площею 39,1 кв.м., прибудова - літера «А1», веранда літера «а», вхідний майдончик літера «а1», сарай літера «Б», погріб - літера «Б/п», сарай - літера «В», огорожа «1-3», підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с.18-24).

Окрім того, факт належності батькам позивача житлового будинку в смт Тростянець по вул. 1-го Травня, 75, підтверджується наступними документами.

Згідно дозволу №71 від 04.07.1991 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 районної ради, ОСОБА_3 було надано дозвіл на будівництво будинку та господарських споруд (а.с.26,27).

Рішення виконкому ОСОБА_2 ради народних депутатів про затвердження акта введення в експлуатацію одноосібного приватного житлового будинку, побудованого ОСОБА_3 в смт Тростянець по вул. 1-го Травня, та акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, підтверджує факт закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, збудованого померлим батьком позивача, ОСОБА_3 (а.с.28-30).

Згідно довідки №819 від 01.11.2016 року, виданої Тульчинським МБТІ, інвентаризацію житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, було проведено 27.09.2016 року. Технічну інвентаризацію було замовлено та проведено на підставі документів, поданих позивачем, про будівництво ОСОБА_3 житлового будинку. Право власності на зазначений житловий не зареєстроване, свідоцтво про право власності не видавалося (а.с.25).

Дані факти підтверджуються оглянутою в судовому засіданні інвентаризаційною справою № 1120-34 на житловий будинок, який розташований за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт Тростянець, вул. 1-го Травня, 75.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4, відповідно до вимог законодавства, була наділена правом власності на житловий будинок з господарськими спорудами після смерті свого чоловіка, який розташований по вулиці 1-го Травня, 75, смт Тростянець. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги до майна померлої 19.06.2015 року матері ОСОБА_4

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працювали у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовці залежно від займаної посади.

Побудований у 1966 році житловий будинок відноситься до категорії службових дворів.

Згідно ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

Враховуючи, що ОСОБА_1 має право на спадкування за законом, своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4. підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 100, ч.1 ст. 101, ст. 549 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року),суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, смт Тростянець, вул. 1-го Травня, 75, загальною площею 86,1 м.кв, житловою площею 47,0 м.кв., допоміжною площею 39,1 м.кв, та складається з житлового будинку «А», прибудови - «А1», веранди «а», вхідного майдончика «а1», сараю «Б», погріба - «Б/п», сараю - «В», огорожі «1-3», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя