Провадження № 2/493/459/16
Справа 493/854/16-ц
У Х В А Л А

28 жовтня 2016 року м. Балта, Одеська область

Суддя Балтського районного суду Одеської області Мясківська І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 виділ частки із спільної сумісної власності подружжя.

За умовами ст.119 ЦПК України до позовної заяви подається документ, що підтверджує сплату судового збору, ставки якого встановлюються відповідно до ЗУ «Про судовий збір» у відсотковому співвідношенні до ціни позову.

Позивач, відповідно до квитанції № 0.0.564149265.1 від 08.06.2016 року, сплатила судовий збір у розмірі 8,50 грн., та квитанції № 213 від 29.06.2016 року сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., при цьому ціна позову зазначена 100000,00 грн, однак документально не підтверджена.

Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом, ставки якого встановлюються відповідно до ЗУ «Про судовий збір» у відсотковому співвідношенні до ціни позову.

За умовами п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, встановлюється від дійсної вартості нерухомого майна.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 358 від 21.08.2014 року «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, встановлено, що оціночною вартістю для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів які справляються відповідно до законодавства», є ринкова вартість розрахована відповідно до національних стандартів та інших нормативно-правових актів з питань оцінки майна і майнових прав.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних, кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року, передбачено, що при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI"Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У відповідності з ст. 121 ЦПК України, позовна заява подана із зазначеними недоліками, залишається без руху з наданням позивачу строку для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 208, 209, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частки із спільної сумісної власності подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для виправлення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та повернутою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: