Справа №: 486/2090/15-ц Провадження № 2/486/76/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді - Волкової О. І.

секретаря ОСОБА_1

за участі представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітнього непрацездатного продовжуючого навчання сина.

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 28.03.2016 року суд розглядає направлені через апарат суду заяви відповідача ОСОБА_4 від 05.02.2016 року (а.с. 105) та третьої особою ОСОБА_5 від 01 березня 2016 року (а.с. 125-126) про відвід головуючої - судді Волкової О.І. з урахуванням їхніх заяв від 21 та 22 березня 2016 року про розгляд відводів без їх участі (а.с. 130,131).

Відводи відповідач та третя особа мотивують тим, що суддею Волковою О.І. було ухвалено рішення по цивільній справі №487/299/14-ц, яке в подальшому було скасовано колегією суддів Апеляційного суду Миколаївської області, під час судового засідання у вищезгаданій справі суддею було порушено:

- рівність сторін;

- принцип законності та верховенства права;

- навмисне неприйняття суддею важливих обставин справи;

- особисте оцінювання суддею справи під час її розгляду;

- висловлення критичних зауважень суддею;

- відсутність у судді ввічливості, такту та професійності, що вказує на її необ'єктивність та неупередженість.

Також аналогічні обставини мали місце в судовому засіданні 26.01.2016 року в якому суддя оцінювала особу представника відповідача адвоката ОСОБА_6, принижуючи його честь і гідність та висловила своє бачення з приводу задоволення позову, так як відповідач є біологічним батьком, а позивач продовжує навчання.

З урахуванням вищевикладеного відповідач та третя особа наполягають на відведенні головуючої-судді від розгляду даної справи про що вони зазначили в заявах про відвід.

Суд вважає, що відводи головуючій-судді, заявлені відповідачем та третьою особою є надуманими, що підтверджується технічним записом судового засідання. На пропозицію суду надати пояснення третя особа розпочала ставити питання представнику позивача з приводу не звернення представником позивача за наданням її сім'ї субсидії. Що змусило суд зняти запитання та роз'яснити учасникам процесу, що предметом розгляду в даній категорії справи є матеріальне становище батьків, яке суду необхідно з'ясувати при розгляді даної справи. Дані обставини поведінки представника відповідача та третьої особи підтверджуються процесуальними рішеннями у даній справі, а саме ухвалами про відмову у задоволенні відводів головуючій-судді від 26.01.2015 року (а.с. 87,89).

Відповідач, який не з'явився на жодне із судових засідань, його представник та третяя особа своєю поведінкою в судовому засіданні перешкоджали розгляду справи, на зауваження суду не реагували, що підтверджується журналом судового засідання та технічним записом судового засідання.

Відповідач та третя особа перебувають у зареєстрованому шлюбі та їх дії направлені на затягуванні розгляду справи, що підтверджується їх процесуальною поведінкою та матеріалами справи.

Суд враховує тривалість часу протягом якого справа перебуває на розгляді головуюючого-судді, а також поведінку відповідача, його представника та третьої особи, які зловживають своїм правом, а їх дії направлені на затягуванні розгляду справи.

Заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що у діях головуючої-судді ОСОБА_7 відсутні обставини, що викликають сумнів в його об'єктивності та неупередженості.

Статтею 20. ЦПК України передбачені підстави для відводу судді.

Суд при розгляді даної справи дотримується вимог ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006р. у справі «ОСОБА_5 проти України», від 28.10.1998р. у справі «Веттштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Суд вважає, що ті обставини, які викладені у заявах про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість головуючої-судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід. Особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, оскільки третьою особою та відповідачем не доведено протилежне. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Разом з тим, суд враховує правову свідомість відповідача, третьої особи, приймаючи рішення про самовідвід головуюча-суддя бере до уваги та враховує свої процесуальні рішення ухвали від 26.01.2016 року про відмову у задоволенні заяв про відвід судді. Окрім того суду бере до уваги рішення №22-ц/784/2815/2014 Апеляційного суду Миколаївської області, яким рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.07.2014 року скасовано, яке було ухвалено під головуванням судді Волкової О.І. та на яке посилаються сторони у заявах про відвід. Дані обставини, а саме скасоване рішення під головуванням судді Волкової О.І. фактично може у відповідача та третьої особи викликати сумніви, а також суд враховує їх побоювання щодо об'єктивності розгляду справи, тому з метою недопущення в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід головуючому-судді, а також, беручи до уваги категорію справи та особу позивача, який звернувся за захистом свого права та недовіру до судді Волкової О.І. суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Головуюча - суддя приймаючи рішення про заявлення самовідводу у цій справі звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гіпотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії , Хаусчілдт проти Данії, Веттштайн проти Швейцарії.

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ та ст.ст. 20,23,24 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв про відвід головуюючої-судді ОСОБА_7 - відмовити.

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та цивільну справу № 4862090/15-ц повернути до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_7