печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача ПАТ «Холдингова Компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.12.2013 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №3994/РН-К, згідно з умовами якого, відповідач продав позивачеві майнові права на квартиру АДРЕСА_1. Пунктом 3.1 договору встановлено, що на дату його підписання вартість майнових прав на квартиру складає 561 808 грн. 69 коп., в тому числі ПДВ, виходячи з вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м - 10 440 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ. Відповідно до п.3.2 договору позивач зобов'язалась оплатити 99% вартості майнових прав у розмірі 556 275 грн. 17 коп., в тому числі ПДВ. Також позивач вказала на те, що договорі його сторони погодили графік оплати вартості майнових прав (п.3.2 договору), згідно якого останній термін оплати вартості майнових прав на квартиру було встановлено 17.12.2013. На виконання умов договору позивач 12.12.2013 здійснила оплату вартості майнових прав на квартиру в розмірі 556 275 грн. 17 коп., при цьому решту вартості майнових прав на квартиру, що залишилася неоплаченою, позивач зобов'язалась оплатити після обмірів БТІ м. Києва на підставі технічного паспорту на квартиру. В свою чергу, відповідач зобов'язався відповідно до п. 6.1 договору вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта будівництва, зокрема кінцевим строком введення в експлуатацію визначено -II квартал 2014 року. Посилаючись на те, що введення в експлуатацію об'єкта не відбулося, ні в строки обумовлені умовами договору, ні на момент звернення до суду за захистом свого права, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь, передбачену п. 4.2. договору суму пені у розмірі 0,01 % від суми неналежного виконання зобов'язання, яка згідно наведеного позивачем розрахунку склала 392 грн. 46 коп.

Протягом розгляду справи позивач, користуючись своїм правом, збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь, передбачену п. 4.2. договору суму пені у розмірі 0,01 % від суми неналежного виконання зобов'язання, яка згідно наведеного позивачем розрахунку склала 19 903 грн. 43 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позивачем вимоги та просив їх задовольнити з урахування збільшення позовних вимог.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на викладене в письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.12.2013 між сторонами даної справи було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №3994/РН-К, далі Договір./а.с.8-10/

Відповідно до п.1.1 Договору компанія продає, а покупець придбає майнові права на квартиру АДРЕСА_1 на умовах та в порядку, що визначені в цьому договорі.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що на дату його підписання вартість майнових прав на квартиру складає 561 808 грн. 69 коп., в тому числі ПДВ, виходячи з вартості майнових прав в перерахунку на 1 кв.м - 10 440 грн. 60 коп., в тому числі ПДВ.

Так, відповідно до п.3.2 Договору позивач зобов'язався оплатити 99% вартості майнових прав у розмірі 556 275 грн. 17 коп., в тому числі ПДВ, відповідно до графіку оплати вартості майнових прав (п.3.2 договору), останній термін якого було встановлено 17.12.2013.

На виконання умов договору позивач здійснила оплату вартості майнових прав на квартиру в розмірі 556 275 грн. 17 коп., в тому числі ПДВ, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №1 від 12.12.2013р. /а.с. 11/

Решту вартості майнових прав на квартиру, що залишилася неоплаченою, позивач зобов'язалась оплатити після обмірів органом, що проводить техінвентаризацію та отримання технічного паспорту на квартиру за ціною майнових прав у перерахунку на 1 кв. м., яка діяла на момент здійснення покупцем останнього поточного платежу за цим договором.

Як вбачається зі змісту п.1.4 Договору, відповідач зобов'язався передати позивачеві майнові права на квартиру, а покупець прийняти їх. Передача та прийняття майнових прав здійснюється сторонами за актом приймання-передачі майнових прав після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених органом, що проводить техінвентаризацію. Покупець набуває право власності на майнові права після оформлення акту приймання-передачі майнових прав.

Також, відповідно до п.6.1 Договору відповідач прийняв на себе зобов'язання перед позивачем вчинити дії, направлені на спорудження об'єкта будівництва, а саме, введення об'єкта в експлуатацію - II квартал 2014року.

Обґрунтовуючи пред'явлені вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушено зобов'язання в частині строку введення об'єкту в експлуатацію та в частині неповідомлення про дату передачі будинку під заселення, тому відповідно п. 4.2 договору купівлі-продажу майнових прав у відповідача настала відповідальність за порушення зобов'язань у вигляді сплати пені в розмірі 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов'язання, відтак слід стягнути з відповідача на його користь пеню за період з 01.07.2014 року по 22.12.2014, що становить 175 дні, в розмірі 9 811 грн. 55 коп., а також за період з 23.12.2014 по 20.06.2015, що становить 180 дні, в розмірі 10 091 грн. 88 коп.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань Компанія сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,01% від суми неналежно виконаного зобов'язання.

Таким чином, умовами п.4.2 Договору між сторонами передбачено відповідальність відповідача перед позивачем за невиконання грошового або майнового зобов'язання за даним Договором.

Разом з тим, виходячи з суті передбаченого Договором зобов'язання, на невиконання якого з боку відповідача посилається позивач, до спірних правовідносин сторін не може бути застосовано вищенаведений пункт 4.2. Договору щодо сплати пені, з огляду на наступне.

Так ст.ст. 1-4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне грошове зобов'язання" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку - одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим Законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Сума зменшення розміру пені відноситься на результати фінансово-господарської діяльності одержувача грошових коштів, а щодо державних установ та організацій, що фінансуються за рахунок бюджету, - на зменшення їх фінансування.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12.

З аналогічних міркувань майновим зобов'язання є зобов'язання з передачі майна або майнових прав боржником кредитору.

Так, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов п.6.1. Договору між сторонами про введення будинку в експлуатацію до 30.06.2014 та п.6.2 Договору про неповідомлення дати передачі будинку під заселення - зобов'язання, яке не передбачає за своїм змістом обов'язку відповідача сплатити на користь позивача грошові кошти або передати майно чи права на нього, а також не містить свого вираження у грошовій сумі, від якої можливо розрахувати пеню, тобто не є грошовим або майновим зобов'язанням, за порушення якого передбачено нарахування пені відповідно до умов п.4.2 Договору.

Таким чином, як вбачається зі змісту п.п.6.1,6.2 Договору, дане зобов'язання вочевидь не є грошовим або майновим, і не має по відношенню до позивача майнового характеру.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов п.п.6.1,6.2 Договору до останнього не може бути застосовано передбачену п.4.2 Договором відповідальність у вигляді стягнення пені від суми невиконаного зобов'язання.

При цьому, суд не приймає доводів позивача про оцінку суми невиконаного відповідачем зобов'язання у розмірі вартості майнових прав, які не передані відповідачем позивачу.

Так, як встановлено судом, позивачем на виконання умов Договору оплачено лише 99% вартості майнових прав, вказана обставина не заперечувалась представником позивача.

Відтак, у позивача відсутні правові підстави стверджувати про настання у відповідача терміну для виконання зобов'язання з передачі майнових прав позивачу, - оскільки остання зі свого боку не виконала обов'язок щодо повної оплати в повному обсязі вартості майнових прав відповідно до п.1.6 Договору.

Зокрема, відповідно до умов п.1.4, п.1.6 Договору, зобов'язання перед позивачем у відповідача щодо передачі майнових прав на квартиру виникає з моменту отримання Сертифікату, проведення кінцевих розрахунків, а не з орієнтовної дати введення будинку в експлуатацію, вказаної у пункті 6.1 Договору.

Таким чином, підстави визначати невиконане відповідачем зобов'язання, про яке стверджує позивач, у сумі вартості майнових прав за Договором також відсутні.

Відтак, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне грошове зобов'язання, ст.549 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10-11, 57-60, 61, 88, 208-209, 212-215, 223, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко