Справа № 473/4504/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"05" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі ПАТ «Миколаївгаз») про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Миколаївгаз» про визнання недійсним попередження.

В подальшому на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» надала уточнений позов з вимогами про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в якому вказувала, що на підставі відкритого на її ім'я особового рахунку та договору №27093/З від 30 березня 2012 року вона є споживачем послуг з постачання природного газу в належному їй будинку за адресою: м. Вознесенськ, провул. Радянський, 67.

За вказаним договором ПАТ «Миколаївгаз» зобов'язався безперервно надавати споживачеві, членам її сім'ї та іншим зареєстрованим в житловому приміщенні особам послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, здійснювати перевірку, обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв, а також дворових газопроводів, ліквідовувати виявлені витоки газу, а позивачка зобов'язалася вчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги, виконувати інші вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання.

03 серпня 2015 року представниками ПАТ «Миколаївгаз» за заявою ОСОБА_1 в належному їй житловому приміщенні було виявлено виток природного газу на внутрішньобудинковому газопроводі, який в подальшому було ліквідовано.

Проте внаслідок витоку природного газу відповідачем позивачці додатково нараховано заборгованість за спожитий газ в розмірі 33 807,81 грн.

В зв'язку з несплатою цього боргу ОСОБА_1 припинено надання послуг з постачання природного газу.

Позивачка, вказуючи на те, що зазначена заборгованість виникла не в зв'язку з користуванням нею послугою, а внаслідок витоку газу, який вона не споживала та який виник внаслідок неналежного обслуговування відповідачем внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв, просила визнати дії ПАТ «Миколаївгаз» щодо нарахування їй боргу в розмірі 33 807,81 грн. та щодо припинення надання послуг з постачання природного газу незаконними, зобов'язавши відповідача поновити надання послуг та провести розрахунок за спожитий природний газ до фактичного з врахуванням обсягу витоку та норм споживання газу за попередні періоди.

Також позивачка, вказуючи на те, що внаслідок неналежного обслуговування відповідачем систем газопостачання було створено загрозу її життю, подальші незаконні дії останнього призвели до нервових потрясінь, зміни її звичайного способу життя, та як наслідок, до моральної шкоди, а тому ОСОБА_1 просила стягнути з ПАТ «Миколаївгаз» на свою користь моральну шкоду, грошовий еквівалент якої визначила в 5 000 грн..

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення проти позову обґрунтовував тим, що позивачка дійсно заборгувала ПАТ «Миколаївгаз» кошти за спожитий нею природний газ в обсязі 4 730 куб.м., що зафіксовано повіреним та визнаним придатним до використання лічильником газу. Доводи ОСОБА_1 про самовільний виток газу внаслідок неналежного обслуговування відповідачем внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв вважав надуманими та не доведеними. При цьому вказував, що ПАТ «Миколаївгаз» належним чином (відповідно до умов договору та вимог закону) надавав позивачці послуги з постачання природного газу для побутових потреб. В той же час саме ОСОБА_1 не контролювала покази приладу обліку природного газу, не вносила плату згідно показів лічильника, самовільно, без узгодження з газопостачальним підприємством, перемістила газові приладі в належному їй будинку, що з великою вірогідністю призвело до витоку газу та невчасно повідомила про аварію, а також не подавала виконавцю претензій щодо якості послуг. Вважав, що доводи ОСОБА_1 про виток всього обсягу зафіксованого лічильником газу є надуманими, оскільки, враховуючи характер та зазначений позивачкою строк витоку, така концентрація природного газу в приміщеннях була неможливою, оскільки б неодмінно призвела до отруєння мешканців будинку та вибуху.

Також вказував на те, що в зв'язку з несплатою заборгованості ОСОБА_1 правомірно припинено надання послуг з постачання природного газу.

Разом з тим, оскільки відсутні такі ознаки, як протиправність дій та вина ПАТ «Миколаївгаз» у завданні позивачці моральної шкоди, а тому, на думку представника відповідача, остання не має права на її відшкодування.

Враховуючи ці обставини, вказуючи на неконкретність та необґрунтованість вимог ОСОБА_1, відсутність відповідних доказів та розрахунків, а тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в цілому.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі відкритого на її ім'я особового рахунку та договору №27093/З від 30 березня 2012 року (далі договір) є споживачем послуг з постачання природного газу в будинку за адресою: м. Вознесенськ, провул. Радянський, 67.

За вказаним договором ПАТ «Миколаївгаз» зобов'язався безперервно надавати споживачеві, членам її сім'ї та іншим зареєстрованим в житловому приміщенні особам послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, здійснювати перевірку, обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв, а також дворових газопроводів, ліквідовувати виявлені витоки газу, а позивачка зобов'язалася вчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги, виконувати інші вимоги Правил надання населенню послуг з газопостачання.

Для обліку спожитого газу споживачу встановлено лічильник «САМГАЗ G4», серійний номер 2673733.

10 серпня 2015 року представниками ПАТ «Миколаївгаз» за заявою ОСОБА_1 в належному їй житловому приміщенні було виявлено виток природного газу на внутрішньобудинковому газопроводі (в місцях з'єднання з газовими приладами), який в подальшому було ліквідовано (а.с. 35).

Також судом встановлено, що станом на вересень 2015 року позивачці нараховано заборгованість за спожитий газ в розмірі 33 807,81 грн., станом на час розгляду справи борг зріс до 36 555,87 грн. (а.с. 29).

В зв'язку з несплатою боргу 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 припинено надання послуг з постачання природного газу, в минулому, а саме 19 листопада 2014 року позивачці також припинялося надання цих послуг (а.с. 49) в звязку з відсутністю необхідної технічної документації (зміною місця розташування газових приладів та пристроїв без узгодження з виконавцем).

Також протягом вересня жовтня 2015 року ПАТ «Миколаївгаз» проведено повірку газового лічильника «САМГАЗ G4», серійний номер 2673733 та його визнано придатним до використання (а.с. 34).

Як встановлено з пояснень осіб, що беруть участь в справі, востаннє перед виявленням витоку покази приладу обліку газу у споживача були зняті представниками ПАТ «Миколаївгаз» в грудні 2014 року.

Звертаючись з вимогами про визнання дії ПАТ «Миколаївгаз» щодо нарахування боргу в розмірі 33 807,81 грн. незаконною, зобов'язання відповідача провести розрахунок за спожитий природний газ до фактичного позивачка стверджувала, що заборгованість виникла не в зв'язку з користуванням нею послугою, а внаслідок витоку газу, який вона не споживала та який виник внаслідок неналежного обслуговування відповідачем внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України та ч. 1 ст. 12 чинного на час виникнення спірних правовідносин Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а також п. 4 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно п. 9 договору, п. 3 Правил надання населенню послуг з постачання природного, а також скрапленого газу від групових резервуарних установок здійснюється безперервно відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, що затверджуються Держнаглядохоронпраці, та цих Правил.

З наданих відповідачем доказів (а.с. 35, 47-49) слідує, що останній належним чином, зокрема відповідно до умов договору (п.п. 1, 2, 10, 11, 14, 15, 30), положень Правил (п.п. 16, 33), в порядку та в строки, передбачені «Положенням про порядок технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового та комунального призначення», затвердженим наказом ДАХК «Украгаз» від 30 липня 1997 року №35, «Правилами безпеки систем газопостачання», затвердженими Держнаглядохоронпраці від 01 жовтня 1997 року №254, «Правилами безпеки систем газопостачання», затвердженими Міненергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року №285, а саме щорічно здійснював планову перевірку внутрішньобудинкових систем газопостачання, газових приладів та пристроїв за місцем мешкання позивачки, своєчасно виконав заявку на усунення витоку природного газу.

Зі свого боку споживачем було порушено умови договору (п. 28), положення Правил (п. 29) щодо заборони самовільної зміни місця розташування газових приладів та пристроїв, втручання в роботу внутрішньобудинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем, а також щодо обовязку невідкладного повідомлення виконавця про явні недоліки в роботі систем газопостачання.

А згідно п. 32 договору, п. 38 Правил газопостачальне (газорозподільне) підприємство не відповідає за ненадання або неякісне надання послуг з газопостачання, якщо це сталося з вини споживача або внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного, природного або екологічного характеру.

Аналогічно, згідно ч. 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Судом також встановлено, що позивачка в порушення п. 34 договору, п. 37 Правил не зверталася до відповідача з претензією про неналежне надання послуг в звязку з чим вказані обставини товариством не перевірялися, наявність та ступінь вини кожної зі сторін не встановлювалися, міра відповідальності не визначалася.

Доводи ОСОБА_1 про те, що облікований приладом обліку природній газ в обємі 4 730 куб.м. нею не споживався, належним чином останньою не обґрунтовані, не надано відповідних чітких розрахунків, а також належних доказів в підтвердження цієї обставини, зокрема доказів витоку всього обсягу газу за умови продовження користування споживачем послугою, строків витоку (наприклад висновків або матеріалів перевірки компетентних органів, висновків експертів (спеціалістів) щодо технічної можливості виникнення такої ситуації та обсягу можливого витоку газу тощо).

При цьому стороною відповідача надано розрахунки, які повністю спростовують такі доводи (а.с. 38).

Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин відсутні підстави вважати дії відповідача щодо розрахунку обсягу спожитого газу та його вартості виходячи з показів приладу обліку незаконними, оскільки згідно п.п. 19, 22, 23 договору, п.п. 10, 15 Правил, норм «Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 за наявності у споживача лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. Справляння плати за нормами споживання у разі наявності лічильника газу не допускається, крім випадків самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок; пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілості його пломб, а також дій споживача, що призвели до заниження показань лічильника; відмови споживача у доступі до власних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для контрольного зняття показань лічильників газу; прострочення періодичної повірки лічильника газу з вини споживача у разі відмови споживача у доступі до своїх приміщень, де розташовані лічильники газу, для їх демонтажу або монтажу.

За вищенаведеного відсутні підстави й для проведення розрахунку за спожитий природний газ до фактичного з врахуванням норм споживання газу за попередні періоди.

Також не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_1 щодо незаконності дій представників ПАТ «Миколаївгаз» по припиненню надання послуг з постачання природного газу, необхідності зобов'язати відповідача поновити надання послуг, оскільки згідно п. 29 договору, п.п. 6, 19, 31 Правил газорозподільне підприємство має право припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у пункті 6 цих Правил, у тому числі на підставі відповідної письмової заяви газопостачального підприємства. Газопостачання на обєкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання.

Зокрема, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення предявив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

Судом встановлено, що підставою припинення постачання природного газу була наявність у споживача заборгованості, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 29).

Відповідач виконав вимогу щодо попереднього направлення позивачці попередження про припинення газопостачання, надав строк для усунення порушення (сплати боргу) та в зв'язку з несплатою припинив постачання природного газу. Тобто припинення газопостачання було обумовлене належною підставою, відбулося в порядку, встановленому законом.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином стягнення на користь споживача моральної шкоди можливе за умови встановлення неправомірності рішень, дій чи бездіяльності іншої особи, як передумови завдання шкоди, а також за наявності в діях особи завдавача шкоди такої ознаки, як вина, та при задоволенні інших вимог споживача.

Проте в судовому засіданні таких ознак та підстав не встановлено.

За такого підстави для задоволення позову відсутні.

В силу ст. 88 ЦПК України відсутні підстави й для компенсації понесених позивачкою судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Вуїв