Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Боровікова А.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/7571/15
24 березня 2016 року Справа № 22ц/778/1582/16
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бєлка В.Ю., судді: Бондар М.С., Онищенко Е.А.

секретар - Книш С.В.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30.12.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк"(далі-Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 14.03.2008 року відповідач отримав в Банку кредитні кошти у розмірі 58 322 грн. 41 коп. зі сплатою 15,48% річних на термін до 13.03.2015 року. Про те свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом на виконував. У зв'язку з цим станом на 02.09.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 317 049 грн. 88 коп., із яких: 66813 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом, 29 043 грн. 48 коп. - заборгованість за процентами, 3626 грн. 95 коп. - заборгованість із комісії, 202 230 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 15 085 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова). Тому Банк просив задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30.12.2015 року заявлені вимоги задоволені частково. Суд зменшив розмір пені заявленої до стягнення з 202 230 грн. 35 коп. до 95 856 грн. 87 коп., а тому присудив на користь заявника загальну суму заборгованості у сумі 210 676 грн. 40 коп..

В апеляційній скарзі Банк прохав скасувати ухвалене рішення, посилаючись на необґрунтованість рішення суду щодо зменшення розміру пені та ухвалити нове рішення про задовольнити вимог в цій частині в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника Банку, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з розгляду цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що за кредитним договором від 14.03.2008 року відповідач отримав в Банку кредитні кошти у розмірі 58 322 грн. 41 коп. зі сплатою 15,48% річних на термін до 13.03.2015 року (а.с.7).

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Позичальник не сумлінно виконував прийняті зобов'язання й на 02.09.2015 року виникла заборгованість на загальну суму 317 049 грн. 88 коп., із яких: 66 813 грн. 39 коп. - заборгованість за кредитом, 29 043 грн. 48 коп. - заборгованість за процентами, 3626 грн. 95 коп. - заборгованість із комісії, 202 230 грн. 35 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 15 085 грн. 71 коп. - штраф (процентна складова)(а.с.4-6).

Як слідує із наведеного, сума нарахованої пені (202 230 грн. 35 коп.) в тричі більша ніж несплачена сума кредиту (66 813 грн. 39 коп.)

Свою позицію у апеляційній скарзі Банк обстоював тим, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру пені, суд не врахував істотні обставини справи, які мали б бути враховані при застосуванні ч.3 ст.551 ЦК та за відсутності відповідної заяви позичальника.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи зі змісту статей 546,548,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

За змістом ст.551 ЦК заява боржника про зменшення розміру неустойки не є обов'язковою.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання, суд, правомірно застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню (Правові висновки Верховного Суду України, Постанова від 3 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14).

Як підсумок, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 30.12.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: