Справа № 359/1238/16-ц
Провадження №2/359/896/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 01 " квітня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В :

08.02.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб,, а також стягнути аліменти на утримання їх з відповідачем неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. Окремо позивачем заявлено вимогу про зміну прізвища позивача ОСОБА_1 із «ОСОБА_1» на дівоче «ОСОБА_1». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.09.2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач стверджує, що вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року, через те, що мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, внаслідок чого виникають суперечки, свідком яких стає їх син. Позивач зазначає, що спроби примирення не принесли жодних результатів, і надання судом строку на примирення лише погіршить стан їх з відповідачем відносин. Крім того, позивач зазначає, що не працює, не має заробітків, здійснює догляд за дитиною, виховує та утримує сина, проте, її доходи не дають їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини та належне лікування. Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання та утримання їх з відповідачем сина у визначеному нею розмірі, посилаючись на те, що відповідач знаходиться у працездатному віці та може працювати, інших дітей, окрім їх спільної дитини, відповідач не має, аліменти нікому не платить, що відповідач працює в корпорації «АТБ» в м.Бровари, отримує регулярний і досить високий заробіток.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи у його відсутність, не подав.

Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2012 року, який був зареєстрований у Виконавчому комітеті Головурівської сільської ради Бориспільського району Київській області, про що зроблений актовий запис №7, та що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_3, виданим 08 вересня 2012 року (а.с.10).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4, виданим 29 травня 2014 року (а.с.11).

Сторони зареєстровані та згідно з поясненнями позивача проживають окремо, що підтверджується даними паспорта позивача та довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області (а.с.7-8,14).

Згідно з поясненнями позивача в судовому засіданні можливості примирення сторін та збереження шлюбу не вбачається. Встановлено, що відповідач, будучи повідомлений про дану справу, будь-яких заперечень щодо вимог про розірвання шлюбу не подав, клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з можливістю їх з позивачем примирення не заявляє. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про ухвалення рішення про зміну її прізвища з «ОСОБА_1» на дівоче «ОСОБА_1», то в цій частині вимоги є необґрунтованими, оскільки за змістом ст.113 Сімейного кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Порядок зміни прізвища здійснюється в порядку, визначеному пунктом 22 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, за письмовою заявою у відділі реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу, а отже в позасудовому порядку. Будь-які докази того, що з цього приводу у позивача виник спір про право, в матеріалах справи відсутній.

Вирішуючи спір щодо стягнення аліментів на утримання позивача та їх з відповідачем малолітнього сина, суд виходить з наступного.

Встановлено, що факт проживання малолітнього сина з позивачем та перебування його на утримані позивача, відповідачем не оспорюється.

Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як передбачено ч. 2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч.6 вказаної статті, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Будь-яких доказів того, відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання їх з позивачем малолітнього сина та на утримання позивача, суд надано не було.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов до висновку, що за своїм сімейним та матеріальним станом відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Так, відповідач є молодою особою працездатного віку та згідно з поясненнями позивача, працює, має постійне місце роботи, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Будь-яких заперечень щодо цих доводів позивача, наведених в позовній заяві, відповідачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що за відсутності у відповідача іншої родини та неповнолітніх дітей, визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини - 1/3 частина від заробітку (доходу) не позбавляє відповідача джерела для існування та є справедливим, враховуючи, що відповідна частка доходу відповідача мала припадати на їх з позивачем дитину за умови їх спільного з позивачем проживання однією сім'єю. А отже вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд, керуючись ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, вищенаведеними нормами сімейного законодавства, які визначають обов'язки відповідальних за нього батьків, враховуючи, що позивач на даний час не працює, здійснює догляд за їх спільної з відповідачем дитиною, та з метою забезпечення захисту інтересів малолітнього сина сторін виходить з того, що кошти, які будуть стягуватися з відповідача, мають забезпечити їх з позивачем дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Щодо визначеного позивачем розміру аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70 Закону «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

При цьому суд враховує, що положення цієї статті щодо того, що зазначене обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, передбачає в першу чергу випадки, що виникають в процесі здійснення виконання судових рішень, в тому числі при здійсненні виконання одночасно за декількома виконавчими документами, в тому числі про стягнення аліментів, чи коли виникає заборгованість за аліментами, та не є загальним правилом.

Тому, виходячи засад законності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, що в сукупності з визначеним судом розміру аліментів на малолітнього сина сторін (1/3частина) становитиме ? частину заробітку (доходу) відповідача.

Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок за позовом про розірвання шлюбу, сплачений позивачем (а.с.1), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також судовий збір в сумі 551гривня 20 копійок за позовом про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, та які підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 79, 80,84 ,111,112,113,141,180,181, 182,183 Сімейного кодексу України та ст.ст.10,11,60,79,88,169,209,212,214,215,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 08 вересня 2012 року у виконавчому відділі Головурівської сільської ради Бориспільського району Київської області, актовий запис №7.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.02.2016 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 гривня 20 копійка (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 551 гривня 20 копійка (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів