Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3412/15-ц Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 27 Доповідач Матюшенко І. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Борисюка Р.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - Банк) звернулося до суду з позовом, в якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № 0 від 05.07.2007 року, просило ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі об'єкта нерухомості у власність Банку.

У вересні 2015 року Банк звернувся до суду з позовом, в якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № 0 від 11.06.2007 року, просив ухвалити рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його передачі у власність Банку.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області справи об'єднані в одне провадження.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

У поданій апеляційній скарзі Банк, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, які регулюють строки позовної давності, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, перебіг якого розпочався у березні 2009 року а позови до суду подано у серпні та вересні 2015 року. Заяви про поновлення відповідних строків Банком не подавались, причини пропуску строку позовної давності суду повідомлені не були.

Проте, даний висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.06.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (нині - ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, за яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 160000 швейцарських франків з виплатою 10,99% річних за користування кредитом, строком з 11.06.2007 року до 11.06.2018 року.

05.07.2007 року між АКІБ "УкрСиббанк" (нині - ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, за яким Банк надав відповідачу кредит в розмірі 154 398 швейцарських франків з виплатою 8,99 % річних за користування кредитом на строк з 05.07.2007 року по 05.07.2018 року.

У забезпечення виконання грошових зобов'язань за кожним кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали в іпотеку належне їм на праві спільної часткової власності нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 875,5 кв. м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до положень договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк", як продавцем, та Банком, як покупцем, до останнього перейшли права вимоги за кредитами та договорами забезпечення, у тому числі і за договорами відповідачів.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.02.2010 року у справі №2-103/10 в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, в тому числі і №0 від 11.06.2007 року , №0 від 05.07.2007 року, задоволено позов АКІБ "Укрсиббанк" про звернення стягнення на належний відповідачам предмет іпотеки, а саме на нежитлові будівлі, загальною площею 875,5 кв. м, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, шляхом надання АКІБ "УкрСиббанк" права продажу предмета іпотеки від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-якій третій особі - покупцю. На даний час вказане рішення суду не виконане. Також невиконаними залишаються зобов'язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед Банком в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Вищенаведені обставини сторонами визнаються та не заперечуються.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на час укладення іпотечних договорів від 11.06.2007 року та 05.07.2007 року) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Зі змісту укладених із відповідачами договорів іпотеки вбачається, що останні не містять (і не могли містити в силу положень вище наведеного закону) застережень про можливість задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки. Окремого договору про таке Банком не надано ні суду першої, ні суду апеляційної інстанцій. Відтак, обраний позивачем спосіб захисту свого права не відповідає умовам, укладених з відповідачами іпотечних договорів, позовні вимоги Банку є безпідставними.

За обставин, коли рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з ухваленням, в порядку ст. 309 ЦПК України, нового - про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді