Cправа № 201/5379/16-ц
Провадження № 2/201/1798/2016р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 листопада 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (а.с. № 3 6).

27.09.2016р. позивач уточнив позовну заяву та змінив первісного відповідача по даній справі ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2, а ОСОБА_3 залучив до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача (а.с. № 62 66).

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач в уточненій позовній заяві посилався на те, що 15.04.2015р.о 18 год. 40 хв., ОСОБА_2В керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1, під час руху на перехресті вул. Космічній та пр. Праці в м. Дніпропетровську, виїхав на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Almera, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався праворуч на зелений сигнал світлофору, після чого автомобіль ГАЗ перекинувся. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Згідно з довідкою № 61768043 про дорожньо-транспортну пригоду від 29.04.2015р. власником транспортного засобу ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, зазначений ОСОБА_3

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 27.04.2015р. по адміністративній справі № 201/6554/15-п, суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної дорожньо-траспортної пригоди, а саме адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 4566019 від 22.01.2015р., транспортний засіб ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуска, був забезпечений АТ СГ ТАС на страхову суму в розмірі 50 000 грн. за шкоду заподіяну майну (страхувальником в полісі зазначений ОСОБА_3Д.).

В наслідок чого, 17.04.2015р. позивач звернувся до АТ Страхова група ТАС з повідомленням про настання страхової події з приводу скоєння вищенаведеної дорожньо-траспортної пригоди.

21.04.2015р. представник АТ Страхова група ТАС у присутності позивача здійснив огляд автомобіля Nissan Almera, н.з. АЕ 7676 СХ, та склав відповідний акт огляду.

26.05.2015р. АТ Страхова група ТАС здійснила позивачу виплату страхового відшкодування лише в розмірі 32 000 грн.

Однак, згідно висновку № 2823 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 30.04.2015р., проведеного судовим експертом ОСОБА_4, свідоцтво ЦЕКК МЮУ № 1382 від 30.10.2009р., вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 101 940 грн. 94 коп.

Таким чином, різниця між вартістю матеріального збитку, завданого позивачу та підтвердженим висновком експерта, та сплаченим страховим відшкодуванням становить 69 940,94 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь.

В наданій суду 29.11.2016р. заяві представник позивача ОСОБА_5 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.01.2016р. а.с. № 39 41) просив розглядати справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позов задовольнити та винести по справі заочне рішення суду в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 86).

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання по справі, які були призначені на 26.10.2016р. та 29.11.2016р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, за адресою його реєстрації, вказаною в постанові суду про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. № 9) та підтвердженою згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві (а.с. № 34), про причини неявки суд не сповістив. Так, конверт з судовою повісткою на 26.10.2016р. повернувся до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 85), тоді як конверт з уточненим позовом від 27.09.2016р. та судовою повісткою на 29.11.2016р. був отриманий відповідачем 10.11.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення, яке повернулося до суду (а.с. № 84).

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду письмові пояснення (заперечення) (а.с. № 51 54, 70 72), в яких його правова позиція повністю співпадає з позицією ОСОБА_1 (за уточненим позовом) щодо необхідності стягнення грошового відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки саме з ОСОБА_6, оскільки дорожньо транспортна пригода сталася виключно з його вини.

За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 169 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін та винести по справі заочне рішення на підставі глави 8 розділу ІІІ ЦПК України, враховуючи той факт, що відповідачем по справі не надано заперечень.

Розгляд справи проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Судом встановлено, що 15.04.2015р. о 18 год. 40 хв., ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1, під час руху на перехресті вул. Космічній та пр. Праці в м. Дніпропетровську, виїхав на заборонений сигнал світлофору, а саме червоний, в наслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Nissan Almera, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався праворуч на зелений сигнал світлофору, після чого автомобіль ГАЗ перекинувся. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, спричинивши механічні пошкодження транспортному засобу Nissan Almera, д.н. НОМЕР_2, та матеріальну шкоду ОСОБА_1

Згідно з довідкою № 61768043 про дорожньо-транспортну пригоду від 29.04.2015р. власником транспортного засобу ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,

2003 року випуску, зазначений ОСОБА_3, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 10).

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу САА 939895 від 09.09.2010р. власником транспортного засобу Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зазначений позивач.

Приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2015р. по адміністративній справі № 201/6554/15-п, суд визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, а саме адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та наклав на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425 грн.00 коп. (а.с. 9).

Згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 4566019 від 22.01.2015р., транспортний засіб ГАЗ 3302, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 2003 року випуску, був забезпечений АТ СГ ТАС на страхову суму в розмірі 50 000 грн. за шкоду заподіяну майну (а.с. 12).

В наслідок чого, 17.04.2015р. позивач звернувся до АТ Страхова група ТАС з повідомленням про настання страхової події з приводу скоєння вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди.

21.04.2015р. представник АТ Страхова група ТАС у присутності позивача здійснив огляд автомобіля Nissan Almera, н.з. АЕ 7676 СХ та склав відповідний акт огляду.

26.05.2015р. АТ Страхова група ТАС здійснила позивачу виплату страхового відшкодування лише в розмірі 32 000 грн. (а.с. № 13).

Однак, згідно висновку № 2823 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 30.04.2015р., проведеного судовим експертом ОСОБА_4, свідоцтво ЦЕКК МЮУ № 1382 від 30.10.2009р., вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Nissan Almera, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 101 940 грн. 94 коп. (а.с. № 14 25).

Таким чином, різниця між вартістю матеріального збитку, завданого позивачу та підтвердженим висновком експерта, та сплаченим страховим відшкодуванням становить

(101 940 грн. 94 коп. 32000 грн. 00 коп.) = 69 940 грн. 94 коп.

Статтею 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Положеннями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктами 5, 6 постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, повязану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду позивачу, завдану джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_1, є відповідач, ОСОБА_2

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями пункту 24 постанови Пленуму визначено, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З наведеного вбачається, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану, джерелом підвищеної небезпеки, матеріальну шкоду в розмірі 69 940 грн. 94 коп., тобто різницю між вартістю матеріального збитку, завданого позивачу та підтвердженим висновком експерта, та сплаченим страховим відшкодуванням.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 699 грн. 41 коп. (а.с. № 2).

На підставі вищевикладеного, керуючись Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995р., ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212 215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа ОСОБА_3) про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 69 940 грн. 94 коп. (шістдесят дев'ять тисяч девятсот сорок грн. 94 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 699 грн. 41 коп. (шістсот девяносто девять грн. 41 коп.).

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Ткаченко