18.03.2016 Справа № 363/5323/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 рокуВишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Баличевої М.Б.,

секретар Кашоїда М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: позивач та третя особа - ОСОБА_6 Спадщину після смерті матері позивач прийняла, звернувшись в шестимісячний термін з дня її відкриття до Вишгородської районної державної нотаріальної контори. 27.10.2015 року між нею та її сестрою - третьою особою по справі ОСОБА_6 було укладено Договір про поділ спадщини, згідно якого до позивача перейшли у спадок земельна ділянка площею 0, 5000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада та грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями. До ОСОБА_6 перейшла у спадок земельна ділянка, площею 0,1226 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2015 позивач успадкувала після смерті своєї матері грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями. В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, площею 0, 5000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада, що належала спадкодавцю. Позивач зазначила, що це пов'язано з тим, що розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 07.02.2009 року за № 92 її матері - ОСОБА_5 було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0, 5000 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада. На підставі даного Розпорядження було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 земельній ділянці. На ім'я її матері виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2. Однак, реєстрація права власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку була проведена Управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області 24.06.2009 року, через сім місяців після смерті спадкодавця. Дана підстава стала причиною для відмови їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.10.2015 рок, питання щодо визначення належності цього майна попередньому власнику (спадкодавцю) та наступному власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися в судовому порядку. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду для визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04.02.2016 року за клопотанням представника було замінено неналежного відповідача Новопетрівську сільську раду Вишгородського району Київської області на Сувидську сільську раду Вишгородського району Київської області, оскільки спадкове майно знаходиться на территорії Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Сувидської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_5 є мати позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 53).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: позивач та третя особа - ОСОБА_6

27.10.2015 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_6 було укладено Договір про поділ спадщини, згідно якого до позивача перейшли у спадок земельна ділянка площею 0,5000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада та грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями. До ОСОБА_6 перейшла у спадок земельна ділянка, площею 0,1226 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Договором про поділ спадщини від 27.10.2015 року (а.с. 10-11).

Згідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2015 позивач успадкувала після смерті своєї матері грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.10.2015 року (а.с. 9).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2, земельна ділянка площею 0, 5000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства належить матері позивача ОСОБА_5 (а.с. 12-13), але у зв'язку з тим, що реєстрація права власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку була проведена Управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області 24.06.2009 року, через сім місяців після смерті спадкодавця - постановою державного нотаріуса Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області Пушняк М.О. про відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку (а.с. 14).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщинивходятьусі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийнятиспадщинуабо не прийнятиїї.

Згіднозі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, оскільки вищезазначене нерухоме майно належало ОСОБА_5, то вона є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після її смерті.

Позивач не має можливості, окрім як в судовому порядку оформити свої спадкові права на вказану земельну ділянку спадкодавця, оскільки мати позивача за життя не оформила належних правовстановлюючих документів на неї.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0, 5000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський район, Сувидська сільська рада в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева