Cправа № 127/3041/16-ц
Провадження № 2/127/2224/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/3041/46-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Позов мотивований тим, що 12 жовтня 2013 року у Могилів-Подільському міськрайонному управлінні юстиції Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис за №137, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2015 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з позивачем та пребуває на її утриманні.

Як зазначає позивач у позовній заяві, після розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дитини, коштів на її утримання не надає, що ставить позивача у край складне матеріальне становище, оскільки остання на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Дитина часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування та розвиток, проте всі додаткові витрати несе позивач, в силу чого остання вирішила звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 33 % від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також аліменти на її утримання в розмірі 17 % від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення їхнім сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Разом з тим, враховуючи те, що аліменти відповідно до сімейного законодавства стягуються у частці від заробітку (доходу) або ж у твердій грошовій сумі, а також те, що відповідач офіційно працевлаштований та має офіційний дохід, 15.03.2016 року позивач звернулася до суду із заявою, якою змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач у судове засідання не з'явилась, однак у зазначеній вище заяві від 15.03.2016р. зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Крім того, позивач просила розгляд даної справи проводити за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, проте 15.03.2016 року звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 жовтня 2015 року у справі №127/20996/15-ц розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 жовтня 2013 року у Могилів-Подільському міськрайонному управлінні юстиції Вінницької області, актовий запис № 137.

При реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача змінено із «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, виданого 08 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки № 788, виданої 09.02.2016р. ТОВ «ЖЕК №5», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. (ч. 1 ст. 181 СК України)

Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.

Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України).

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст. 84 СК України).

Як зазначено вище та вбачається з матеріалів справи, разом з позивачем проживає її неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що позивач на даний час не має власного заробітку, оскільки здійснює догляд дитини до досягнення нею трирічного віку, а відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення їхнім сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, також є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та аліменти на утримання дружини ОСОБА_1, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, трирічного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 174, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, працюючого комірником у ТОВ «Арсенал-Центр», аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, працюючого комірником у ТОВ «Арсенал-Центр», на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 лютого 2016 року до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2016 р.

Суддя: