Справа № 152/732/15-ц Провадження № 22-ц/772/693/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 31Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Чорного В.І.,

суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.

при секретарі: Маркевич Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Шаргородського районного суду від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», Комунального підприємства «Київпастранс», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська охоронно страхова компанія» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди, в сумі 39 385, 14 коп. та судові витрати в сумі 1 218 грн. в дохід держави. В решті позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та поцесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 308 ЩІК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що 03.05.2012 року приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 під час виконання трудових обовязків, керуючи автобусом «ЛАЗ А-183», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині Житомирського шосе в м. Києві в напрямку пр. Перемоги та відїжджаючи від зупинки громадського транспорту «Укрчастотнагляд», перед початком руху та зміною напрямку руху праворуч, не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, продовжив рух, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка йшла вздовж правої бічної частини автобуса, у попутному із ним напрямку. В результаті даної дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2012 року із змінами, внесеними в частині цивільного позову, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 12.06.2013 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та вирішено стягнути з КП «Київпастранс» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 95 000,00 грн.

Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/5038011, Комунальне підприємство «Київпастранс» застрахував цивільно правову відповідальність транспортного засобу автобус «ЛАЗ А-183ДІ», державний номерний знак НОМЕР_2 в АТ «Українська охоронно страхова компанія» на період з 07 червня 2011 року по 06 червня 2012 року. Згідно з цим полісом ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоровю, на одного потерпілого складає 100 000 грн.

04.03.2012 року КП «Київпастранс» подало заяву до АТ «УОСК» про настання події, що містить ознаки страхового випадку, із забезпеченим транспортним засобом «ЛАЗ А-183ДІ».

18.05.2012 року ОСОБА_2 звернулась в АТ «УОСК» із заявою (повідомленням) про настання події, що містять ознаки страхового випадку. По даній заяві відповідач і розпочав страхове розслідування, на підставі якого встановив страховий випадок.

Нормами п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 9.3 Закону передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоровю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого.

У відповідності до п. 1 п. 23.1 ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо транспортної пригоди, є шкода, повязана з лікуванням потерпілого.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обгрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікування у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок дорожньо транспортної пригоди, суд виходив з вимог статей 979, 988, 990 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та дійшов до правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення суми відшкодування, оскільки наявними у справі документами підтверджується розмір заподіяної позивачу шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі про безпідставність позовних вимог з огляду неподання ОСОБА_2 заяви про страхове відшкодування впродовж встановленого строку (п.37.1.4 ст.37 Закону) є необґрунтованим, оскільки оригінал заяви ОСОБА_2 від 22.05.2012 року до АТ «Українська охоронно страхова компанія» про повідомлення про страховий випадок і здійснення страхового відшкодування знаходиться в матеріалах кримінального провадження Святошинського районного суду м. Києва за № 1-2608/909/12. Відповідач не спростував наявність цього доказу в матеріалах кримінального провадження відповідно до вимог ухвали суду від 17 серпня 2015 року.

Тому доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_4

Судді: (підпис) ОСОБА_5

(підпис) ОСОБА_6

З оригіналом вірно: