Справа № 466/1805/11 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/198/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Крайник Н.П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О.М.

при секретарі Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2012року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 солідарно в користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість по кредитному договору №014/08-5/12901-СК від 08.06.2006року в сумі 61 257, 90 доларів США, що в еквіваленті становить 487 612 гривень 88 копійок. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

Вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що судом постановлено рішення без відомостей та підтверджуючих документів щодо відповідності курсу долара США до національної валюти. Також судом не досліджено походження суми заборгованості в розмірі 487612,88 гривень. Крім того, зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що в провадженні відділу розслідування особливо важких справ слідчого управління ГУМУСУ у Львівській області перебуває кримінальна справа №141/0366, по факту вчинення ОСОБА_5 заволодіння коштами ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» під виглядом отримання кредиту за договором.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов»язаний виконувати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконаня особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, випливає із суті зобов»язання та звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_2 вже була предметом розгляду апеляційного суду, та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2012 року відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 05 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Скасовуючи ухвалу апеляційного суду та передаючи питання на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив з того, що судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали було порушено норми процесуального права, зокрема відновивши провадження у справі після його зупинення, апеляційний суд цього ж дня розглянув справ по суті та не звернув уваги на те, що згідно ч.3 ст.204 ЦПК України після відновлення провадження судовий розгляд справи продовжується за правилами глави 4 розділу ІІІ ЦПК України з викликом сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому ОСОБА_2 була позбавлена можливості брати участь у розгляді справи по суті, навести доводи на обґрунтування своїх вимог та реалізувати свої права, передбачені ст.27 ЦПК України. Тобто, суд касаційної інстанції, скасував ухвалу апеляційного суду лише з підстав порушення судом норм процесуального права та не навів мотивів про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, які повинні бути враховані судом апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Встановлено, що 08 червня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», (правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/08-5/12901-СК.

За умовами даного договору ОСОБА_4 отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом 48000,00 доларів США строком до 08.06.2026 року та процентною ставкою за користування кредитом 12 відсотків річних ( а.с.9-10).

З метою забезпечення виконання зобов»язання позичальника по кредитному договору було укладено договори поруки №014/08-5/12901-СК/1 від 08.06.2006 року між банком та ОСОБА_2 та №014/08-5/12901-СК/2 від 08.06.2006 року між банком та ОСОБА_5, за умовами яких поручителі зобов»язалися відповідати перед кредитором за зобов»язання боржника ОСОБА_4, які виникли з умов Кредитного договору №014/08-5/12901-СК від 08.06.2006 року (а.с.13,14).

Згідно п.3.2 кредитного договору № 014/08-5/12901-СК від 08.06.2006 р. надання кредиту, в залежності від обраної форми кредитування, може здійснюватися на розсуд кредитора наступним чином: на поточний рахунок позичальника;готівкою через касу кредитора.

ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» свій обов»язок щодо відкриття позичальнику позичкового рахунку, надання кредитних коштів ОСОБА_4 шляхом перерахування їх на поточний рахунок № НОМЕР_1 виконав. Перерахування банком кредитних коштів на поточний рахунок відповідача підтверджується меморіальним валютним ордером № 5/12901-СК від 08.06.2006 року.

Згідно заяви на видачу готівки № К2/2 від 09.06.2006 року з відтиском касового штампу Залізничного відділення Львівської ОД АППБ «Аваль» кредитні кошти знято з поточного рахунку.

Згідно п. 6. 5. Кредитного договору № 014/08-5/12901-СК від 08.06.2006 року, кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Однак, незважаючи на умови кредитного договору та взяті на себе зобовязання відповідач ОСОБА_4 кредит не погашав та не сплачував відсотки, внаслідок чого банк набув права дострокового стягнення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» станом на 01.04.2011 року відповідач допустив заборгованість по кредиту на загальну суму 61257,90 доларів США, з яких 2394,28 долари США пеня за несплату кредитних коштів, 5120,94 доларів США пеня за несплату відсотків, 42200,00 доларів США заборгованість по кредиту, 11865,70 доларів США заборгованість по відсотках.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що банком умови договору кредиту виконано, а позичальник зобов»язань за договором не виконує.

В засіданні колегії суддів представник ОСОБА_2 покликався на те, що ОСОБА_4 не отримував коштів за договором кредиту, оскільки кредитні кошти отримав ОСОБА_5, про що він (ОСОБА_5І.) особисто ствердив у своїй заяві, яку подав до суду апеляційної інстанції, а тому кредитний договір з ОСОБА_4 не може вважатися укладеним.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, банком умови договору кредиту виконано повністю шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_1. З часу перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, лише останній вправі розпоряджатися цими коштами, а тому за зняття коштів з поточного рахунку позичальника кредитодавець відповідальності не несе.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, оскільки матеріалами справи встановлено факт виконання банком умов договору та неналежне виконання його умов позичальником.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що суд розрахував заборгованість за договором в гривнях без відомостей та підтверджуючих документів про курсу долара США до національної валюти на увагу не заслуговують, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, сума боргу за договором вірно розрахована судом виходячи із курсу долара, встановленого Національним Банком України станом на день ухвалення рішення суду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги і в тій частині, що судом не взято до уваги той факт, що в провадженні відділу розслідування особливо важких справ слідчого управління ГУМУСУ у Львівській області перебуває кримінальна справа №141/0366 по факту вчинення ОСОБА_5 неправомірних дій по заволодінню коштами ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» під виглядом отримання кредиту за договором.

Як встановлено, на даний час вирок у кримінальній справі не ухвалений, а тому наявність лише кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не може слугувувати підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення боргу за договором кредиту. Крім того, кошти ОСОБА_5 були зняті з поточного рахунку позичальника ОСОБА_4, який набув права на розпорядження цими коштами самостійно, без погодження з банком.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

ОСОБА_6