Справа №731/506/15-ц
Провадження №2/731/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року с.м.т.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Савенка А.І.,

за участі секретаря - Ріпки І.В., Тітуленко Д.Г.

позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

свідка - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 компенсацію за завдані матеріальні збитки в результаті пожежі 01.08.2015 р. у розмірі 45000 грн.

На обґрунтування позову вказав, що 01 серпня 2012 року у домогосподарстві його сусіда ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа, яка перекинулась на його хлів. Вважає, що винними у пожежі є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки вони проживали у домогосподарстві, остання палила піч, після чого виникла пожежа; та безпосередньо власник домоволодіння, оскільки він не утримував своє майно у належному стані та не забезпечив дотримання правил протипожежної безпеки у домогосподарстві, що призвело до пожежі. Внаслідок пожежі, як зазначає позивач, йому завдано збитки, а саме - вартість згорівшого хліва - 20 000 грн., та вартість майна, яке там знаходилося, на суму 25 000 грн. В ході розгляду справи додатково мотивував свої позовні вимоги тим, що обов'язком власника майна є дотримання правил пожежної безпеки, отже саме власник повинен відшкодовувати завдану шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, окрім того, подав письмову заяву про збільшення позовних вимог, та просив суд стягнути на його користь матеріальну шкоду в сумі 23117,20 грн. вартості згорівшої господарської будівлі, 25000 грн. вартості майна, що знаходилось в будівлі та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, оскільки хоча він і є власником будинку, причини виникнення пожежі не встановлені, в означеному будинку він не проживав, оскільки пустив для проживання у будинку його знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, втім договору про оренду не укладав, факт пошкодження майна та розмір шкоди не підтверджений будь якими даними. Наголосив, що в день пожежі він знаходився на роботі, та про цю подію дізнався за телефоном. Вказав, що при складанні акту про пожежу суми орієнтовних завданих збитків визначалась зі слів потерпілих (позивача та відповідача), тому вважати дані у акті належними сумами, що обґрунтовують розмір шкоди не можливо. Вказав, що не забороняв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користуватись піччю у господарській будівлі. Піч була об лаштована азбестовим димарем та залізним листом.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що з початку літа 2015 року він із своєю співмешканкою ОСОБА_4 проживали за адресою: АДРЕСА_1, у будинку його знайомого - ОСОБА_2 Власник будинку надав на це згоду, письмового договору не укладали. В день пожежі він знаходився на роботі та щодо причин виникнення пожежі пояснити нічого не може, оскільки бачив вже її наслідки. Проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що причину пожежі не встановлено, а розмір шкоди не обґрунтований. Щодо написаної гр. ОСОБА_4 розписки про зобов'язання відшкодувати шкоду пояснив, що мати позивача наполягала на відшкодуванні шкоди, і його співмешканка дала таку розписку, оскільки не хотіла конфлікту між нею, ОСОБА_2 та сусідами, але, виконати зобов'язання вона не змогла.

Відповідач ОСОБА_4 пояснила, що вона із ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1, у будинку ОСОБА_2 01 серпня 2015 року вона готувала їсти на печі, яка знаходилась у господарській будівлі. Після того, як в печі прогоріли дрова вона залишила домоволодіння. Після чого їй зателефонували, та повідомили про пожежу. Своєї вини у виникненні пожежі вона не вбачає. Щодо розписки, в якій зобов'язалась відшкодувати шкоду пояснила, що написала її аби не було конфлікту з сусідкою, однак виконати взяті на себе зобов'язання не змогла.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, матеріали висновку №416 про результати розгляду звернення, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.27).

Власником будинку за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с. 46). Згідно із паспортом громадянина України зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_3. Фактично відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_4.

Гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали станом на 01 серпня 2015 року за адресою: АДРЕСА_1, що вбачається із пояснень сторін та ними не оскаржується. Їх проживання відбувалось зі згоди власника будинку.

Згідно акту про пожежу від 01.08.2015 року, 01 серпня 2015 року орієнтовно о 12 год. 23 хв., у господарській будівлі, розташованій за адресою АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2 виникла пожежа. Пожежу виявлено о 12 год. 24 хв. Повідомлення про пожежу надійшло о 12 год. 24 хв. від ОСОБА_1 Пожежа ліквідована о 15 год. 00 хв. 01 серпня 2015 року. Пожежею знищено: покрівлю, перекриття будівлі та пошкоджено стіни, а також знищено покрівлю та перекриття на площі 54 м.кв. гр. ОСОБА_1 та інші матеріальні цінності. Пожежею пошкоджено стіни будівлі. Орієнтовні прямі збитки від пожежі 45 000 грн., побічні збитки 12000 грн. Імовірною причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі (а.с. 7).

У відповідності до звіту, оглянутого судом в судовому засіданні, про причини виникнення пожежі, яка сталась 01.08.2015 року в господарчій будівлі гр. ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1 від 03 серпня 2015 року, пожежа виникла у господарській будівлі гр. ОСОБА_2, будівля розміром в плані 3*4 м. стіни дерев'яні, перекриття та перегородки дерев'яні, покрівля шиферна, освітлення відсутнє, опалення пічне. Внаслідок пожежі вогнем знищено покрівлю, перекриття будівлі та пошкоджено стіни, а також знищено покрівлю та перекриття господарчої будівлі гр. ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2. Будівля розміром в плані 6*9, стіни цегляні, перекриття та перегородки дерев'яні, покрівля шиферна, освітлення відсутнє, опалення відсутнє. Ймовірна причина пожежі - порушення правил пожежної безпеки при експлуатації печі. При усному опитуванні очевидців пожежі, безпосередньо оглядом встановлено, що осередок пожежі знаходився в приміщенні господарчої будівлі гр. ОСОБА_2, про що свідчить розвиток пожежі. Версія виникнення горіння внаслідок підпалу та версія виникнення пожежі в результаті короткого замикання не знайшли свого підтвердження. При подальшій перевірці встановлено, що пожежа почала свій розвиток на перекритті господарчої будівлі гр. ОСОБА_2 в місці розміщення труби димоходу нагрівальної печі. Протипожежна розділка між димоходом та дерев'яними конструкціями перекриття була відсутня. Вогонь від перекриття господарчої будівлі гр. ОСОБА_2 перекинувся на покрівлю сусідської господарчої будівлі гр. ОСОБА_1 Зроблено висновок, що ймовірною причиною пожежі стало порушення пожежної безпеки при експлуатації печі ( а. висновку 5).

У відповідності до висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2015 року розмір матеріального збитку завданого внаслідок пожежі господарської будівлі сараю «б-2», що належить ОСОБА_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, без урахування вартості земельної компоненти (земельної ділянки) складає 23794 грн. (а.с. 67-73). При цьому, у мотивувальній частині висновку експертом зазначається, що ним було визначено залишкову вартість сараю 23794 грн.; обстеженням встановлено, що внаслідок дії вогню знищено покрівлю, перекриття господарчої будівлі, внутрішні перегородки, вікна, двері, стіни будівлі отримали дефекти, наскрізні вертикальні тріщини по поверхні стін від верху фундаменту, шириною від 11 см, перекоси, здимання, відколи, випадання цеглин надземної частини, викривлення горизонтальних ліній стін. Після пожежі елементи будівлі знаходяться в зруйнованому стані, залишки будівлі огороджувальні конструкції стіни не придатні для подальшого використання, мають 100% знос і потребують зносу. При проведенні зносу і розбирання сараю «б-1» в подальшому можливо буде використати при будівництві 315 цілих цеглин вартістю 504 грн. та 94 півцеглини, вартістю 112,80 грн. (згідно цін на вторинному ринку України).

03 серпня 2015 року гр.. ОСОБА_4 письмовою розпискою (а.с.6) зобов'язалась сплатити ОСОБА_1 10 000 грн. за завдані нею збитки при пожежі хліва і майна протягом двох місяців 2015 року та допомогти зерном в розмірі 300 кг. Оцінюючи даний доказ суд бере його до уваги як такий, що свідчить на підтвердження факту пожежі, що відбулась в господарстві позивача, та опосередковано підтверджує факт проживання співвідповідачки ОСОБА_4 у домогосподарстві гр..ОСОБА_2.

Подані відповідачем документи (дорожні листи) свідчать про той факт, що на момент виникнення пожежі він виконував свої трудові обов'язки, та не знаходився у своєму домогосподарстві, що позивачем не оскаржувалось.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює провідним інспектором Варвинського РС у ДСНС України в Чернігівській області, складав акт про пожежу та відповідний звіт щодо пожежі у будівлях сторін по справі. Пояснив, що складаючи акт про пожежу та відповідний звіт суми збитків зазначали обидва власника майна на власний розсуд. Гр. ОСОБА_1 подавалась заява з переліком майна, яка знаходиться в матеріалах справи про пожежу. Підтвердити завдання гр. ОСОБА_1 майнової шкоди у зв'язку зі знищенням майна, відповідно до переліку, поданого ним у позовній заяві свідок не зміг. Імовірною причиною пожежі вказав порушення правил протипожежної безпеки у господарській будівлі гр. ОСОБА_2, оскільки ним було встановлено відсутність протипожежної розділки між димоходом та дерев'яними конструкціями перекриття, а пожежа почала свій розвиток на перекритті господарчої будівлі ОСОБА_2

Крім того, суд критично відноситься до клопотання позивача про визнання на підставі ст. 146 ЦПК України факту ухилення відповідача від проведення експертизи, оскільки позивач відмовився від проведення експертизи і вона не проводилась, відтак і підстави для визнання певних фактів у зв'язку з ухиленням протилежної сторони від проведення експертизи відсутні.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Указана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, а також причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідач у свою чергу має довести правомірність своєї поведінки та відсутність вини.

Згідно із ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Як передбачається п. 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 відповідно до Закону України "Про пожежну безпеку" (3745-12) забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов'язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

У відповідності до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України 30.12.2014 №1417, зокрема п. 2.6. печі та інші опалювальні прилади повинні мати протипожежні розділки (відступки) від горючих конструкцій, що відповідають вимогам ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування». Відповідно до п. 2.12. Улаштування тимчасових печей у приміщеннях забороняється. Згідно до п. 2.13 під час експлуатації пічного опалення не допускається: прокладати димоходи (борови) опалювальних печей поверхнею горючих основ; використовувати для димових труб асбестоцементні й металеві труби, влаштовувати глиноплетені та дерев'яні димоходи. Із пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що піч, облаштована у його господарській будівлі мала димохід із асбестової труби, була оснащена протипожежною розділкою від горючих конструкцій, втім відповідач жодним чином не довів належного виконання ним правил пожежної безпеки у своєму домогосподарстві, щоб давало змогу зробити висновок про відсутність його вини у пожежі, та не спростував висновків, викладені у звіті про причини виникнення пожежі, які свідчили саме про недотримання правил пожежної безпеки у господарському приміщенні відповідача.

Як передбачає ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, суд вважає, що між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої пожежею. Позивачем обрано відповідний спосіб захисту своїх прав в частині заявлення вимог щодо відшкодування завданої йому шкоди саме власником будинку, оскільки він несе тягар утримання цього майна, у стані, який повинен унеможливлювати настання негативних наслідків для інших осіб. Такий висновок можливо зробити беручи до уваги й причину пожежі - порушення норм протипожежної безпеки при експлуатації печі, внаслідок відсутності протипожежної розділки між димоходом та дерев'яними конструкціями перекриття у господарській будівлі відповідача. Іншою підставою для задоволення позову шляхом стягнення завданої шкоди з власника будинку є те, що в судовому засіданні відповідач та співвідповідачі наголосили на відсутності укладеного між ними договору про оренду майна та відсутності встановлення на підставі такого договору обов'язку наймачів щодо забезпечення пожежної безпеки. Більш того, забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій на їх власників.

Позивачем доведено наявність шкоди, яка полягає у знищенні його майна, та частково її розмір. Крім того, позивач документально підтвердив причинний зв'язок між заподіянням шкоди його майну та безпосередньо пожежею, осередок якої первинно виник у господарському приміщенні відповідача та неправомірність дій відповідача, які полягали у порушенні норм протипожежної безпеки при експлуатації печі, внаслідок неналежного облаштування печі у господарській будівлі. В свою чергу відповідач ОСОБА_2 маючи обов'язок довести правомірність своєї поведінки та відсутність його вини, доводив цей факт лише запереченнями щодо своєї відсутності вдома під час пожежі, та вказував на недоведеність причин пожежі, однак, правом на заявлення зустрічного позову, клопотання про призначення судової пожежної експертизи не скористався, а висновки щодо причин виникнення пожежі жодним чином не спростував.

Крім того, хоча позивачем і доведено розмір шкоди завданої його господарській будівлі, в розмірі 23174,20 грн. (23794,20 розміру матеріального збитку - 504 грн. - 118,80 грн. вартість вцілілих будівельних матеріалів господарської будівлі) однак він не обґрунтував та не підтвердив документально або іншим чином реальну вартість знищеного пожежею майна, що зберігалось в будівлі на суму 25000 грн. Зважаючи на те, що позивач вимагає від відповідача не повернення речей відповідної якості та проведення ремонту будівлі, а відшкодування шкоди шляхом сплати грошової суми, недоведеність в повному обсязі розміру завданої шкоди, є вирішальним у прийняття рішення щодо часткового задоволення позову.

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги часткового, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 23174 грн. 20 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в загальному розмірі 481,17 грн. (а.с.1) та понесено судові витрати в сумі 3110 грн. 40 коп. (а.с. 89) за проведення судової будівельно-технічної експертизи, що загалом становить 3591 грн. 57 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов задовольняється частково, керуючись наведеним положенням цивільно-процесуального законодавства суд вважає за необхідне присудити стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буде становити 1729 грн. 70 коп.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 23174 гривні 20 копійок, та судові витрати в розмірі 1729 гривень 70 копійок, а загалом 24903 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот три) гривні 90 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.Савенко