Справа № 567/41/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

з участю відповідача-позивача ОСОБА_1

представника відповідача-позивача ОСОБА_2

представника позивача-відповідача ОСОБА_3

представника позивача-відповідача ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири та встановлення порядку користування, за позовною заявою ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні квартирою, визначення порядку користування квартирою,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області звернувся ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою № 40 по вул. Валова, 12 в м. Острог.

В обґрунтування позову ОСОБА_6 посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 рішенням Острозького районного суду Рівненської області в справі № 567/290/15-ц визнана обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та відповідно встановлено право власності в рівних частках.

Зазначає, що квартира АДРЕСА_2, згідно технічного паспорту складається з трьох ізольованих житлових кімнат, розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку, загальна площа 59,9 кв. м., житлова площа 36,0 кв. м.

Вказує, що здійснити поділ вказаної квартири в натурі є неможливим, оскільки неможливо виділити кожному із співвласників окремі ізольовані кімнати з окремими входами.

Просить встановити наступний порядок користування квартирою № 40 по вул. Валова,12 в м. Острог Рівненської області: у користування ОСОБА_6 виділити житлову кімнату №3 площею 16,1кв.м., в користування ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виділити житлову кімнату № 4 площею 11,4кв.м, житлову кімнату № 6 площею 8,5кв.м. з лоджією 1,2кв.м.

У загальному користуванні залишити кухню площею 9,7кв.м., вбиральню - 1,4кв.м., ванну кімнату площею - 2,7кв.м. коридор - 7,5кв.м. вбудовану шафу - 0,4кв.м.

У судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві. Зазначив, що при встановленні порядку користування слід врахувати положення ч. 3 ст. 358 ЦК України та визначити порядок користування відповідно розмірам належних ОСОБА_6 та ОСОБА_1 часток у праві власності.

Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними оскільки до даних правовідносин не може бути застосовано Житловий кодекс УРСР, а застосуванню підлягають норми глави 32 ЦК України, зокрема, що стосується права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК, згідно якої саме власник визначає житлове приміщення, яке вони мають право займати.

Просив позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про встановлення порядку користування квартирою № 40 по вул. Валова, 12 в м. Острог, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог - задовольнити повністю, а в позові ОСОБА_1Ю до ОСОБА_6 відмовити.

ОСОБА_1 також звернулась до Острозького районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні квартирою, визначення порядку користування квартирою № 40 по вул. Валовій, 12 в м. Острог.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 вказує, що вони, як співвласники мають володіти та користуватися цією квартирою за погодженням один з одним. Перешкодою в користуванні остання вважає, той факт, що на час звернення до суду з позовом ОСОБА_6 користується кімнатою площею 16,1кв.м., вона та діти користуються житловими кімнатами площею 11,4 та 8,5кв.м., та стверджує, що такі дії ОСОБА_6 не відповідають положенням Житлового кодексу.

Зазначає, що згода між ними щодо порядку користування квартирою відсутня.

Просить при визначенні порядку користування квартирою відійти від рівності часток сторін у праві власності та виділити у користування ОСОБА_6 кімнату площею 8,5 кв.м, а їй з дітьми виділити житлові кімнати площею 16,1 кв.м. та 11,4 кв.м.

Вважає, що при визначенні порядку користування квартирою мають бути враховані не тільки права співвласників квартири, а й інших осіб, що мають право на користування житлом на рівні із власниками, посилаючись при цьому на відсутність у неї та її дітей житла, та наявність такого житла у позивача-відповідача ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач та її представник позовну заяву підтримали посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник зазначає, що при встановленні порядку користування квартирою на кожного члена сімї припадає по 9 кв.м. жилої площі, тому рахує можливим виділити ОСОБА_6 кімнату площею 8,5 кв.м, а ОСОБА_1 з дітьми виділити житлові кімнати площею 16,1 кв.м. та 11,4 кв.м.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-відповідача ОСОБА_1 служба в справах дітей суду повідомила, що в січні 2016 року в службу в справах дітей Острозької міської ради звернувся ОСОБА_6 щодо укладення договору порядку користування квартирою № 40 по вул. Валова, 12 в м. Острог. Згодом ОСОБА_6 повідомив службу, що ОСОБА_1 відмовилась укладати договір про встановлення порядку користування квартирою.

Після отримання позовної заяви ОСОБА_6, ОСОБА_1 звернулась в службу з заявою про те, що ОСОБА_6 не дає користуватися усіма трьома кімнатами квартири, а тому на її думку ОСОБА_6 таким чином порушує житлові умови проживання дітей, оскільки вона бажає користуватися всіма трьома кімнатами.

На підставі звернення ОСОБА_1 посадовими особами служби в справах дітей було проведено обстеження житлових умов з метою виявлення умов проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 та складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов від 27 січня 2016 року. При обстеженні житлових умов квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що малолітні діти ОСОБА_8 користуються двома кімнатами вказаної квартири. Умови проживання дітей є належними, санітарні норми дотримано, права та інтереси дітей не порушуються, оскільки для виховання, розвитку та проживання дітей створено належні умови.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 22.05.2015 року квартира визнана обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 40, вул. Валова буд. 12 в м.Острог Рівненської області. (а.с.15-19)

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 з 17.02.2001 року перебували у шлюбі, який 22 жовтня 2013 року розірвали.

Від спільного шлюбу мають 2 спільних дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.39,40)

05 листопада 2004 року згідно з договором купівлі-продажу була придбана квартира АДРЕСА_4, яка зареєстрована на ОСОБА_6 (а.с.9)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно - ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_5. (а.с.11)

Відповідно до технічного паспорту на квартиру, квартира складається з: житлової кімнати площею 16,1 кв.м., житлової кімнати площею 11,4 кв. м, житлової кімнати площею 8,5 кв.м., з лоджією - 1,2 кв.м. кухні площею 9,7 кв.м., вбиральні - 1, 4 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., коридора - 7,5 кв.м. вбудованої шафи 0,4 кв.м. (а.с.12-14)

За актом обстеження житлово-побутових умов від 27 січня 2016 року для виховання, розвитку, проживання створено належні умови. (а.с.87)

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав квартира АДРЕСА_4, зареєстрована за ОСОБА_6А.(а.с.92)

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, рахує, що позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою підлягає до задоволення з таких підстав.

05 листопада 2004 року згідно з Договором купівлі-продажу була придбана квартира АДРЕСА_4, яка зареєстрована на ОСОБА_6А

Квартира АДРЕСА_2, згідно технічного паспорту складається з трьох ізольованих житлових кімнат, розташована на 5 поверсі 5 поверхового будинку, загальна площа 59,9 кв. м., житлова площа 36,0 кв. м.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 22.05.2015 року квартира визнана обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 40, вул. Валова буд. 12 в м.Острог Рівненської області.

Здійснити поділ вказаної квартири в натурі є неможливим, оскільки неможливо виділити кожному із співвласників окремі ізольовані кімнати з окремими входами.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У даному випадку спірні правовідносини стосуються не поділу квартири, а встановлення порядку спільного користування нею. Тому критерій необхідності виділення у користування кожному зі співвласників ізольованого приміщення, особливо, якщо при цьому неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обовязковим.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Встановлений порядок користування спільною квартирою найбільше враховує баланс інтересів кожного зі співвласників.

Оскільки при встановленні порядку користування щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності, то позовні вимоги ОСОБА_6 щодо встановлення порядку користування підлягають до задоволення.

Слід зазначити, що ухвалою Острозького районного суду від 11.03.2016 року в частині позовних вимог про визнання права власності за ОСОБА_6 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_6 провадження закрито.

Позовна заява ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні квартирою, визначення порядку користування квартирою не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідач-позивач ОСОБА_1 вважає, що при визначенні порядку користування квартирою мають бути враховані не тільки права співвласників квартири, а й інших осіб, що мають право на користування житлом на рівні із власниками, посилаючись при цьому на відсутність у неї та її дітей житла, та наявність такого житла у ОСОБА_6

За актом обстеження житлово-побутових умов від 27 січня 2016 року для виховання, розвитку проживання дітей створено умови ОСОБА_1 в квартирі № 40, вул. Валова буд. 12 в м.Острог Рівненської області.

Посилання ОСОБА_1 та її представника, що при встановленні порядку користування квартирою на кожного члена сімї припадає по 9 кв.м. жилої площі, тому необхідно виділити ОСОБА_6 кімнату площею 8,5 кв.м, а ОСОБА_1 виділити житлові кімнати площею 16,1 кв.м. та 11,4 кв.м. спростовуються положеннями ст. 358 ЦК України та матеріалами справи.

Твердження відповідача-позивача ОСОБА_1, про те, що позивач-відповідач ОСОБА_6 не дає користуватись дітям всіма трьома кімнатами, чим порушує умови проживання дітей не доведено належними доказами.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, відповідач-позивач жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, зазначених у ч. 2, ч. 3 ст. 70 Сімейного кодексу України, які б давали суду право відступити від засади рівності часток подружжя та збільшити її частку у майні подружжя суду на надала.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 355, 358, 369, 372 Цивільного кодексу України, ст.156 ЖК, ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину квартири та встановлення порядку користування задовольнити.

Встановити наступний порядок користування квартирою № 40 по вул. Валова,12 в м. Острог Рівненської області :

у користування ОСОБА_6 виділити житлову кімнату №3 площею 16,1 кв.м.,

в користування ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виділити житлову кімнату № 4 площею 11, 4 кв. м, житлову кімнату № 6 площею 8, 5кв.м. з лоджією 1,2 кв.м.

В загальному користуванні залишити кухню площею 9,7 кв.м., вбиральню -1, 4 кв.м., ванну кімнату площею -2, 7 кв.м. коридор -7,5 кв.м. вбудовану шафу 0,4 кв.м.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні квартирою, визначення порядку користування квартирою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 - 551грн. 21 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_11