АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8000/16 Справа № 208/3512/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Дніпро

05 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Калиновського А.Б., Повєткіна В.В.,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Дніпропетровського обласного управління приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що 04 лютого 2016 р. о 09-30 год. в м. Дніпродзержинську на перехресті вулиці Сачко, біля будинку № 8 сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобіля НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля ОСОБА_4 д/н НОМЕР_2, яким керував позивач.

На місці пригоди відповідач визнав себе винуватим у вчиненні транспортної пригоди, про що було складено повідомлення про ДТП («Європротокол»).

В результаті зіткнення автомобілю ОСОБА_4 д/н НОМЕР_2, що належить позивачу на праві особистої власності, заподіяно технічні пошкодження. Завдана матеріальна шкоди становить 35000 грн., моральна шкода- 2000 грн.

Позивач просив стягнути солідарно з відповідачів завдану шкоду та судові витрати в вигляді судового збору 551,20 грн.

Відповідачі до суду не зявилися.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 26570,23 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2000 гривень моральну шкоду.

Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_2 по 275,6 грн. у відшкодування витрат по оплаті судового збору. В задоволенні решти позову відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до апелянта.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 лютого 2016 р. о 09-30 год. в м. Дніпродзержинську на перехресті вулиці Сачко, біля будинку № 8 сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 д/н НОМЕР_2, під керуванням позивача.

На місці транспортної пригоди відповідач ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні зіткнення про що було складено повідомлення про ДТП («Європротокол»).

Автомобілю ОСОБА_4 д/н НОМЕР_2, що належить позивачеві на праві особистої власності, заподіяні технічні пошкодження.

Задовольняючи вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 26570,23 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, суд виходив з доведеності розміру завданої шкоди 39516,93 грн. та визначив за вимогою позивача солідарний спосіб стягнення.

За результатами розгляду повідомлення про ДТП ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, страхова компанія здійснило виплату позивачеві відшкодування у розмірі 12946,70 грн. Суд зазначив, що суми виплаченої позивачеві страховою компанією не вистачило на повне відшкодування завданої відповідачами матеріальної шкоди, залишок невідшкодованої матеріальної шкоди становить 39516,93 грн. 12946,70 грн. = 26570,23 грн.

Суд в рішенні посилався на приписи ч. 1 ст. 1166 ст. 1167 ЦК України які регулюють матеріальне та моральне відшкодування завданої шкоди.

З посиланням на ст. 88 ЦПК України стягнуто судовий збір 551,20 грн. з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Однак погодитися з висновком судового рішення неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст. 3 ЦПК України).

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний росуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.

В скарзі апелянт зазначає, що в порушення вимог ст. 74 ЦПК України належно не був повідомлений про слухання справи оскільки повістка судом була направлена за іншою адресою, що позбавило страхову компанію можливості надати докази які суттєво впливають на прийняте рішення.

Зокрема, відповідно до вимог ст.ст. 22.1, 22 , 34.2 та 34.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією, в порядку передбаченому Законом, проведена оцінка завданої шкоди на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів в редакції, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159, з урахуванням фізичного зносу автомобіля, що був пошкоджений.

За ст.36.2 Закону страховик має право здійснити виплати без проведення екпертизи якщо сторони досягли згоди стосовно розміру та способу відшкодування. Така згода була досягнута.

Звіт оцінювача, яким визначено розмір шкоди, покладений в основу рішення, протирічить п.5.2 вказаної Методики оскільки проведений лише за участю позивача без повідомлення відповідачів, з відображенням прихованих пошкоджень, без урахування експлуатаціїї автомобіля позивачем після транспортної пригоди та за наявності висновку страхової компанї ( калькуляція № 1242 від 06 квітня 2016 року, розрахунок коефіцієнту фізичного зносу № 1242 від 02 квітня 2016 року), проведеного безпосередньо після ДТП, висновки якого позивачем не спростовані, а судом не наведена оцінка згідно вимог ст 212 ЦПК України.

Пунктом 3. постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

В протиріч зазначеному, суд погодився з вимогами позивача, стосовно солідарного стягнення шкоди з відповідачів- учасника транспортної пригоди та страхової компанії, однак правові підстави для такого стягнення Законодавством визначено різні, страхова компанія несе відповідальність на підставі договору, з іншим відповідачем мають місце деліктні правовідносини.

Ст.88 ЦПК України, за якою стягнуто судові витрати, ставить в залежність стягнення судових витрат від розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Оскільки судом належно не встановлено в повному обсязі фактичні обставини по справі, предмет та правові підстави заявлених вимог стосовно кожного із відповідачів, суд не виконав вимог вказаної норми щодо надання роз'яснень позивачу про обрання належного способу судового захисту відповідно ст. 16 ЦК України, як це передбачено 4 ст.10 ЦПК України, тобто порушив норми процесуального та матеріального закону, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як передчасне, з ухваленням нового- відмови у задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Дніпропетровського обласного управління приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"- задовольнити частково.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 30 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - скасувати, в позовних вимогах - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і:

ОСОБА_5

ОСОБА_6