№ 556/1683/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 17.05.1998 року і зареєстрованого Каноницькою сільською радою Володимирецького району, актовий запис №3. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 1998 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, через різного роду непорозуміння. Часто сварилися через різні погляди на життя.

В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач надав суду заяву, в якій визнав позов, клопотав про розгляд справи без його участі.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини.

В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, примирення між сторонами, протягом строку, наданого судом, не відбулось. подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач ОСОБА_1після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, і не клопотала про його зміну на дошлюбне, вона може іменуватись цим прізвищем і після розірвання шлюбу

Як вбачається з ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживають з матір'ю, і спору про місце проживання дітей між подружжям немає.

Керуючись ст.ст.15, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладений 17.05.1998 року, зареєстрований Каноницькою сільською радою Володимирецького району, актовий запис №3.

Прізвище позивача ОСОБА_1після розірвання шлюбу не змінювати.

Дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :