Справа № 266/3972/15-ц
Провадженя№ 2-о/266/11/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2016 м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Жирковой М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу,

заінтересована особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

16.11.2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 1991 року по 2015 роки перебував в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 і проживав з нею однією сімєю за адресою: Маріуполь, вул. Восстанія, 38. Він був прописаний в даному домоволодінні та залишається прописаним в ньому по теперішній час. Вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, дбали друг за другом. 10.03.2015 року його дружина ОСОБА_3 померла. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння №38 по вул.Восстанія. За життя його дружина не залишила розпорядчого документа, так як вони вважали, що на випадок смерті одного з них будь-хто залишив шийся живим автоматично є спадкоємцем. Після смерті його дружини він звернувся в 3 Маріупольську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Крім нього з заявою при прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2, онука померлої. Однак, нотаріусом йому розяснено, що видати йому свідоцтво про право на спадщину й буде не можливо, так як у нього відсутнє свідоцтво про шлюб, яке підтверджує факт, що він чоловік померлої ОСОБА_3 та одночасно було розяснено право звернутися до суду з заявою про встановлення факту, який підтверджує проживання чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином, у нього виникла необхідність для встановлення факту проживання однією сім'єю, оскільки відсутність свідоцтва про шлюб створює перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину. Просить встановити факт сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_3, померлої 10.03.2015 року та ОСОБА_1, з 1991 року по день її смерті 10.03.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, яка діє на підставі договору, у відкритому судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просили її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не зявилася за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була неодноразово повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом нправлення судових повісток та телефонограми суду.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що заявника знає з 1995 року. ЇЇ сусідка з 38 будинку по вул.Восстанія в м.Маріуполі зійшлася з заявником, і вона зійшлась також з чоловіком і так дружили сімями, випивали, танцювали. Вони жили разом, заявник працював, був у домі порядок, він з жінкою саджали разом город, урожай збирали. Віра померла приблизно 10.03.2015 року, вона була на похоронах, заявник був, його сестра, вони займалися похоронами. ОСОБА_3 сліпа вже була. ОСОБА_6 ОСОБА_5 була, вона уїхала в м.Бердянськ, рідко була в них. Вона приїхала з м.Бердянськ, коли вже все зробили. В будинку проживає один заявник.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знайомий з ОСОБА_1, це його сусід та ОСОБА_3. Це пара пенсіонерів, які жили по сусідству. Віра погано бачила, вони обидва були хворі. Йому часто приходилось їм допомагати, читати, з ліками. Він її по лікарнях возив. Він 4 роки проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, десь з 12.04.2012. На той час заявник вже жив з ОСОБА_3. Вони давно жили. Вона хотіла з ним розписатися. Вони дружно жили. Останні 2 роки вона не бачила. Заявник доглядав за нею, в лікарню возив, сам також хворів. Він був на похоронах, була сестра Женя, він погано себе почував, а сестра його прала, їсти готувала, зараз в цьому будинку він проживає один. Він онуку бачив три рази. Вона студентка, прибігла, попрала свої речі, голову помила на убігла. ОСОБА_6 посуд не мила, стіл ліпкий, онука не жила там. Вони жили як чоловік і дружина.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч. 1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч. 1ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цьогоКодексу.

Тобто при застосуванніст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 25.06.1996 року державним нотаріусом ОСОБА_8 Другої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №4-1916, ОСОБА_9 Афанасьєвна подарувала ОСОБА_3 жилий будинок з усіма господарськими будівлями №38 по вул.Восстанія в м.Маріуполі (а.с.18-19, 40-44).

Згідно свідоцтва про народження, серія І-НО №130426 виданого 07.10.1999 року Іллічівським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 510, ОСОБА_2 народилася 08.07.1995 року, в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 (а.с.16, 42).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-НО №283650, виданий 16.10.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м.Маріуполя Донецької області, шлюб між громадянином ОСОБА_10 і ОСОБА_11 розірвано 11.02.1999, актовий запис №43 (а.с.15, 41).

Згідно свідоцтва про смерть, серія І-НО №461346, виданого 09.06.2010 року Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_11 померла 08.06.2010 року, актовий запис №686 (а.с.14, 40).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЕ №719597, виданого 03.04.2008 року Управлінням земельних ресурсів у м.Маріуполі, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0,0591 га, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Восстанія, 38, на підставі рішення Маріупольської міської ради від 23.10.2007 №5/15-2497, цільове призначення земельної ділянки будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.17, 45).

Згідно домової книги для прописки громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_2, за даною адресою зареєстрований ОСОБА_1 (а.с.46-48).

Згідно свідоцтва про смерть, серія І-НО №900258, виданого 11.03.2015 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла 10.03.2015 року, актовий запис №248 (а.с.13, 39).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41445072 виданого 09.09.2015 року Третьої маріупольської державної нотаріальної контори, зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 57628325, номер у нотаріуса 380/2015 на імя ОСОБА_3, померлої 10.03.2015 року (а.с.20).

Згідно заяви від 30.06.2015 №830, спадкова справа №380/2015 ОСОБА_2, остання подала заяву про прийняття спадщини, крім неї спадкоємців, відповідно до ст. 1261 ЦК України, в т.ч. чоловіка, немає (а.с.11, 37).

Згідно заяви від 09.09.2015 №1246, спадкова справа №380/2015 ОСОБА_1, також подав заяву про прийняття спадщини (а.с.12, 38).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, №5 сформованого 15.01.2016 Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, шлюб зареєстрований 05.02.1977 року Широкинською сільською радою Новоазовського району Донецької області, актовий запис №4, між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1), 27.02.1998 року актовий запис №20 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області розірваний (а.с.62-64).

Судом достовірно встановлено, що з 1991р. по день смерті 10.03.2015 р. ОСОБА_3, остання та ОСОБА_1 сумісно проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у м. Маріуполь по вул. Восстанія, буд. 38. Факт їх спільного проживання підтверджується відміткою в їх паспортах про реєстрацію та записом у домовій книзі.

Крім того, факт сумісного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1, з 1991року до дня смерті ОСОБА_3, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків .

Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї, сталі та довготривалі.

Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю, але не перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 1991 року по 10.03.2015 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, а саме ОСОБА_3, померлої 10.03.2015 року та ОСОБА_1, з 1991 року по день її смерті 10.03.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Курбанова Н. М.