Справа № 183/6009/15
№ 2/183/317/16
26 січня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
15 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про захист прав власника, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
03 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом.
В обґрунтування вимог, позивач посилалася на те, що на підставі договору дарування від 04.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1560, їй на праві приватної особистої власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.
25 січня 2005 року в квартирі за її згодою був зареєстрований відповідач ОСОБА_2.
17 вересня 2005 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Новомосковська Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, актовий запис № 367.
В травні 2014 року, ОСОБА_2 зібрав всі свої особисті речі і переїхав проживати до своєї співмешканки, точна адреса їй не відома.
Весь цей час відповідач в квартирі не проживає, обов'язки щодо сплати комунальних послуг не виконує.
На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року був розірваний шлюб між нею та відповідачем.
Позивач ОСОБА_1 зазначила в заяві, що реєстрація відповідача перешкоджає реалізації її прав як власника, в зв'язку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 04.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 1560 та , їй на праві приватної особистої власності належить
Судом встановлено, що в період з 17 вересня 2005 року по 15 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2,
Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунальне підприємство «КомЕнерго-Новомосковськ» від 18.09.2015 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірному житловому приміщенні.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні з травня 2014 року, що підтверджується актами від 10 травня 2015 року, 28 серпня 2015 року, 30 жовтня 2015 року.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що він може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 391,405 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 судові витрати в сумі 121,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький