Провадження № 2/331/690/2016
(№ 331/2237/16-ц)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старавто» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що він працював в ТОВ «Старавто» до 19.05.2015 року, коли був звільнений на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2015 року його поновлено на роботі та стягнуто з відповідача заборгованість по зарплаті 1188,67 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 травня по 23 листопада 2015 року 7930 грн. та моральну шкоду 5000 грн. Відповідач повністю розрахувався з ним 23.02.2016 року. Тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 02 листопада 2016 по 23 лютого 2016 років у сумі 6954 грн.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що позивача поновлено на роботі 24.12.2015 року і звільнено з посади 04.01.2016 року. Розрахунок при звільнені проведено 05.01.2016 року. Рішення суду набрало законної сили 03.02.2016 року і 23.02.2016 року з позивачем проведено повний розрахунок, про ще вона написала розписку. 23.02.2016 року позивачу також виплачена вихідна допомога при звільненні в січні 2016 року.

Вивчивши докази по справі, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2015 року ОСОБА_1 поновлено на роботі та стягнуто з ТОВ «Старавто» заборгованість по зарплаті 1188,67 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 травня по 23 листопада 2015 року 7930 грн. та моральну шкоду 5000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 03.02.2016 року зменшена сума моральної шкоди до 500 грн. В решті рішення залишено без змін.

Наказом від 24.12.2015 року ОСОБА_1 поновлено на роботі в ТОВ «Старавто».

Наказом від 04.01.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади в ТОВ «Старавто».

Згідно з видатковим касовим ордером від 05.01.2016 року ТОВ «Старавто» сплатило ОСОБА_1 зарплату за грудень 2015 року, лікарняні, розрахункові у сумі 800,03 грн.

Згідно з видатковим касовим ордером від 23.02.2016 року ТОВ «Старавто» сплатило ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні та суми за рішенням суду 11846,91 грн.

23.02.2016 року ОСОБА_1 склала розписку про те, що отримала від ТОВ «Старавто» вихідну допомогу при звільненні 2228,24 грн. та суми за рішенням суду 9618,67 грн., а разом 11846,91 грн. Претензій до підприємства не має.

23.02.2016 року ОСОБА_1 склала розписку про те, що отримала від ТОВ «Старавто» вихідну допомогу при звільненні 2228,24 грн. та суми за рішенням суду 9618,67 грн., а разом 11846,91 грн. Претензій до підприємства не має.

Відповідно до ст.. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно зі ст.. 256 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд вважає, що сума розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена судом. Оскільки позивача поновлено на роботі 24.12.2015 року, то підстав для стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку немає. Разом з тим, відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

При розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного:

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23.11.2015 року встановлений розмір середньоденного заробітку позивача - 61 грн.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Оскільки розмір середньоденного заробітку позивача -61 грн. встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, то саме з такої суми суд й виходить.

Кількість днів затримки розрахунку при звільненні з 24 листопада по 23 грудня 2015 року складає 22 дня. 61х22= 1342 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 212-215 ЦПК України, ст. 236, 256 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старавто» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1): середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі за період з 24 листопада по 23 грудня 2015 року у сумі 1342 грн. без урахування податків і обов'язкових платежів.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Старавто» на користь держави судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов