АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа №22-ц/796/2628/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач: Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Барановської Л.В.

суддів: Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі: Сірик Л.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КіщакЛюдмила Яківна, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивачка звернулася до Дарницькогорайонного суду м. Києва із вищевказаним позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у віці 70 років померла мати позивача - ОСОБА_4, яка була власницею частини квартири АДРЕСА_1. Про існування заповіту їй нічого не було відомо, а тому вважала, що спадщина після смерті ОСОБА_4 перей шла до її чоловіка - ОСОБА_5, який на протязі усього життя, з дня весілля та на час відкриття спадщини, постійно проживав разом з матір'ю.

Після смерті батька,06 липня 2015 року, позивачу стало відомо про існування заповіту від 27 березня 2003 року. У зв'язку із чим, позивач просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 27 березня 2003 року, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_4

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_4, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки доказам, неповно з»ясував обставини справи.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 03.09.2015 року було заведено дві спадкові справи: перша - після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4; друга - після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на підставі заяв, поданих їх донькою ОСОБА_3

Згідно наданих ОСОБА_3 документів було з'ясовано склад спадкового майна, а саме:

- 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 належна спадкодавцю ОСОБА_4, успадковується по 1/6 частині донькою спадкодавця ОСОБА_3 та чоловіком спадкодавця ОСОБА_5, на підставі того, що спадщину прийняли фактично (постійно проживали зі спадкодавцем);

- 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 належна спадкодавцю ОСОБА_5 успадковується його донькою ОСОБА_3 на підставі заповіту;

- інша 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі приватизаційного свідоцтва.

Також судом встановлено, що 29.09.2015 року на ім'я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті померлої її матері ОСОБА_4

Інша 1/6 частина квартири після померлої ОСОБА_4 була фактично успадкована її чоловіком ОСОБА_5, який її фактично прийняв та юридично не оформив і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що пропуск строку для прийняття спадщини позивачем був пропущений та доказів поважності суду надано не було.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень сторін, надання належної правової оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норм, які регулюють дані правовідносини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщини, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Окрім цього, згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що строк для прийняття спадщини не пропущений, не підлягають задоволенню та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки ці доводи були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав належну їм оцінку та з оцінкою якого колегія суддів погоджується.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем та/або її представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків рішення суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді