У х в а л а

03 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Амелін В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій незаконними, стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, оскільки не відповідає вимогам ст. 326 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому заявник посилається на те, що в даній справі він є споживачем, а тому від сплати судового збору звільнений.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник звернувся із касаційною скаргою 01 березня 2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

Разом з тим, ОСОБА_2 зазначає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» він, як споживач, звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 22 Закону).

Однак, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному Закону, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Виходячи з того, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, підстави для звільнення заявника від сплати судового збору за подання касаційної скарги відсутні.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі, визначеному у відповідності до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI у редакції на час подання касаційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У даній справі предметом спору є одна вимога немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, тому підлягає сплаті 584 грн 64 коп.

З огляду на зазначене заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 584 грн 64 коп. за такими реквізитами: одержувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; ; банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; р/р № 0007; МФО: 820019; КЕКД 22030003; символ звітності банку: 253.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал квитанції про сплату або документ, що підтверджує звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначеного недоліку скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І.Амелін