Справа № 310/3542/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Петягіна В.В.

при секретарі Уставицькій Н.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у сумі 82500 гривень.

15.07.2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, вважаючи, що невжиття заходів забезпечення позову згодом може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідач відмовилася повертати грошові кошти. Зазначає, що ризики, передбачені ч.3 ст. 151 ЦПК України підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.05.2016 року, відповідно до якої відповідачу належала на праві власності квартира АДРЕСА_2, відчуження якої позивачу відповідачка забезпечувала завдатком та 21.05.2016 р. ОСОБА_3 продала зазначену квартиру. Та згідно з інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 223.06.2016р. відповідач 16.06.2016р. набула у власність житлову квартиру АДРЕСА_3.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 грошові коти в сумі 82500 гривень.

Суд вважає, що вимога забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 не є співмірною заявленим вимогам у позовній заяві, оскільки ринкова вартість квартири в м. Бердянськ є набагато більшою, ніж просить стягнути позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки види забезпечення позову не співмірні із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову,

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_4