Справа № 381/3379/15-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1453/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 38 10.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно ,-

встановила:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним з позовом, посилаючись на таке.

Під час шлюбу батьків позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за спільні кошти, вони придбали наступне майно, яке є спільним майном подружжя, а саме: 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3; земельну ділянку по АДРЕСА_4; автомобіль ГАЗ-33021, 1999 р.в., д.н.з. НОМЕР_1.

Крім цього, під час шлюбу мати ОСОБА_5 отримала у власність в порядку приватизації 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; 1/4 частину будинку АДРЕСА_3, як частку в спільному майні подружжя; 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_4, як частку в спільному майні подружжя; 1/2 частину автомобіля ГАЗ-33021, 1999 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, як частку в спільному майні подружжя.

Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 є позивач, як її донька та ОСОБА_4, як її чоловік. В 2004 році позивач отримала свідоцтво про право на частину спадкового майна, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1. Від своєї частини спадщини після смерті дружини, ОСОБА_4 відмовився письмовою заявою.

04 червня 2004 року ОСОБА_4 уклав новий шлюб із ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину будинку, 1/2 частину земельної ділянки в АДРЕСА_4 та на 1/2 частину автомобіля ГАЗ.

Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_4, є позивач, як його донька та відповідач ОСОБА_2, як його дружина.

При зверненні до нотаріуса з питання прийняття спадщини, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відмовлено в зв'язку із наявною в майні, зареєстрованому на ім'я ОСОБА_4, 1/2 належної його дружині ОСОБА_5 частини спільного майна подружжя.

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву про збільшення позовних вимог, якою просила визнати за нею право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0674 га, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану по АДРЕСА_3, що належала спадкодавцеві ОСОБА_4 згідно державного акту від 05.11.2009 року серії НОМЕР_3.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування після смерті матері- ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року:

на ? частину будинку АДРЕСА_3;

на ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_4;

на ? частину автомобіля ГАЗ -33021,1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрованого на ім»я ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування після смерті батька- ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року:

на 1/8 частину будинку АДРЕСА_3;

на ? частину земельної ділянки по АДРЕСА_4;

на ? частину автомобіля ГАЗ -33021,1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1;

Визнано за ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на ? частини земельної ділянки площею 0,0674 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд розташованому по АДРЕСА_3, що належала спадкодавцеві ОСОБА_4 згідно державного акту від 05.11.2009 року серія НОМЕР_3.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачем право на ? частину спірного майна, а саме будинок за адресою: АДРЕСА_3, земельна ділянка за цією ж адресою та автомобіль ГАЗ -33021,1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що вказане майно не було спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а було майном, придбане під час фактичних сімейних стосунків між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, крім того, суд повинен був відмовити узадвоелнні позову через відсутність відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону судове рішення відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно є майном, набутим за час шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4, тому позивача як єдина спадкоємиця своєї померлої матері ОСОБА_5 має спадкувати усе майно, яке належало останній та ? частину від майна, яке належало її померлому батьку ОСОБА_4 у зв»зку з тим, що спадщину після його смерті прийняли позивача та відповідач.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 1966 року, який припинився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у зв»язку зі смертю ОСОБА_5.

Під час шлюбу батьки позивачки придбали наступне майно: 1/2частину житлового будинку АДРЕСА_3; земельну ділянку в АДРЕСА_4; автомобіль ГАЗ -33021, 1999 р. випуску.

Крім того, за життя мати позивачки - ОСОБА_5 була власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, на яку позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у зв»язку з тим, що батько ОСОБА_4 відмовився від своєї частки квартири на користь позивачки, про що подав до нотаріуса відповідну заяву.

Отже, факт прийняття позивачкою частини спадкового майна після смерті матері свідчить про те, що вона прийняла все інше спадкове майно, де б воно не знаходилось.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивачеві як єдиному спадкоємцю після померлої ОСОБА_5 належить ? частин майна подружжя, набутого спадкодавцем у період шлюбу з 1966 по 2003 рік з ОСОБА_4 ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що за життя ОСОБА_5 не набуло права на спірне майно, оскільки воно було зареєстровано на ім»я ОСОБА_4 правового значення ене має оскільки не спростовує презумпцію спільної сумісної власності подружжя на майно , набуте під час шлюбу.

Також не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляцій ої скарги про те, що спірне майно - 1/2частину житлового будинку АДРЕСА_3; земельну ділянку в АДРЕСА_4; автомобіль ГАЗ -33021, 1999 р. випуску було призбавно за рахунок коштів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 під час перебування у фактичних шлюбних стосунках, оскільки час придбання цього майна припадає на момент перебування ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що виключає наявність будь-0якитх прав на це майно у ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до копії державного акту на землю від 05.11.2009 року серія НОМЕР_3 (а.с.113) батько позивачки ОСОБА_4 належним чином оформив право власності на земельну ділянку площею 0,0674 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд розташованому по АДРЕСА_3.

Зазначена земельна ділянка, наряду з іншим спадковим майном, входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_4, і враховуючи, і є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на ? частини .

Доводи представника апелянта про те, що суд повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у оформленні спадщини, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Як вбчається з листа нотаріуса Фастівської районної держнотконтори від 29.09.2015 року (а.с.82), свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 у встановлений законом строк ніхто не одержав і в зв»язку зі смертю-ІНФОРМАЦІЯ_1 року -ОСОБА_4 рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на вищевказане спадкове майно.

Тому, у зв»язку із наявною в майні, зареєстрованому на ім»я ОСОБА_4 частини належної його дружині ОСОБА_5 частини спільного майна подружжя, у зв»язку з наявністю спору між сторонами щодо права на спадкове майно, у позивачки дійсно була відсутня можливість оформити спадкове майно після смерті матері і смерті батька у нотаріальній конторі.

Отже, позивачем в повному обсязі доведено належними доказами позовні вимоги.

Отже, судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не встановлено.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді :