Провадження №2/155/451/16
Справа №155/564/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Чонки В.В.,

за участю секретаря Федонюк О.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача Денисюк І.П.,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_4 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернулася з позовом до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Мотивує свій позов тим, що вона є спадкоємицею за законом після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що їй не було відомо про те, що вона є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_7 і, відповідно, не зверталася в шестимісячний строк після смерті батька в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. Просить визначити їй додатковий строк тривалість два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 06 липня 2016 року до участі у цій справі як співвідповідача було залучено ОСОБА_4.

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали повністю із наведених в позовній заяві підстав, просили його задовольнити.

Представник відповідача - Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області - Денисюк І.П. в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала щодо його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позову не визнали, вважають його безпідставним, а тому просили в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Причому згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 вищевказаної статті ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу стверджується, що позивач є рідною дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7

Довідкою Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області №192 від 24 лютого 2016 року стверджується, що спадкодавець ОСОБА_7 до дня смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт ОСОБА_7 в Рачинській сільській раді не посвідчувався. Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7 була дружина ОСОБА_8 Інші спадкоємці сільській раді невідомі.

З спадкової справи, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 09 серпня 2012 року за №401/2012 вбачається, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 спадщину прийняла його сестра ОСОБА_4 і їй 04 жовтня 2012 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,59 га в межах згідно з планом, кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Вказане спадкове майно належало спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Горохівською районною державною адміністрацією 20 березня 2006 року.

Згідно п.24 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7надано роз'яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В постанові Верховного Суду України 26.09.2012 року по справі №6-85цс-12 зазначається, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані ,якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Ця позиція Верховного Суду України є обов'язковою для всіх судів у відповідності зі ст.360-7 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року у справі 6-167цс 12 прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

В пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Зі змісту п.207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03 березня 2004 року № 20/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року).

Таким чином, чинне законодавство України передбачає декілька варіантів порядку реалізації громадянами права подання заяви про прийняття спадщини. У випадку, якщо фізична особа за станом свого здоров'я або іншими причинами (в даному випадку догляд за іншою похилого віку людиною) не має можливості прийти до нотаріальної контори, то така особа може запросити нотаріуса додому для особистого написання заяви у присутності нотаріуса або ж направити таку заяву поштою з обов'язковим засвідченням справжності підпису заявника.

Тобто, переважну більшість часу, який надається спадкоємцю для прийняття спадщини, позивач мала можливість реалізувати своє право, але не зробила цього та не надала жодного доказу неможливості звернення її до нотаріуса.

Судом встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_7 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому дії щодо прийняття спадщини мали б бути вчинені спадкоємцем у період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 27 листопада 2009 року.

Судом також встановлено, що об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для вчинення нею дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька не було. Обставини, на які посилається позивач, такими не є. Поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини ні позивачем ні її представниками наведено не було.

Позивач не скористалася жодним з зазначених способів реалізації свого права та окрім того, без поважних причин пропустила встановлений чинним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки впродовж шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, після смерті батька, позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на час смерті батька, позивач разом з ним не проживала та не була зареєстрована, тому вона пропустила строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст.6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За таких обставин, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд вважає, що позивачем не доведено переконливих підстав поважності причин несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7, тому підстав для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини суд не вбачає, а тому в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.1217, ч.1 ст.1222, ст.1223, ч.1 ст.1265, ч.1 ст.1269, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Рачинської сільської ради Горохівського району Волинської області, ОСОБА_4 про визнання додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Горохівського районного суду В.В.Чонка