Єдиний унікальний номер 233/6964/15-ц Номер провадження 22-ц/775/631/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Бахмут, Донецької області

Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді:Будулуци М.С.,

суддів: Курило В.П., Космачевської Т.В.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду та просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_3, посилаючись на ті обставини, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з кінця 2014 року з причини протилежних поглядів на життя та різного ставлення до сім'ї. Поновлювати шлюбні відносини з чоловіком вона не бажає.

Шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 26 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 107.

З відповідачем ОСОБА_2 вони мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 04 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволені.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м. Костянтинівка, Донецької області, громадянином України, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою міста Костянтинівка, Донецької області, громадянкою України, що зареєстрований 26 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 107, розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 551 грн. 20 коп.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення з нього судового збору, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2016 року в цій частині.

В обґрунтування доводів скарги апелянт зазначив, що він є інвалідом ІІ групи та, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується.

Відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, але про час та місце розгляду справи повідомлені судовими повістками та телефонограмами (а.с. 51, 52, 53, 54, 55). В заяві від 12 березня 2016 року, надісланій електронною поштою до апеляційного суду, ОСОБА_2 просила розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_3 у її відсутності (а.с. 56, 57).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, а рішення суду в частині стягнення судового збору з ОСОБА_3 скасувати.

Як зазначено в ст. 303 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення привело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 26 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 107 (а.с.6).

Подружжя має малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю (а.с.7, 8). Спору з приводу виховання та місця проживання малолітньої дитини, поділу майна, що перебуває у спільній власності подружжя, між ними не існує.

Шлюбні відносини сторони припинили з кінця 2014 року з причини різних поглядів на життя та прагнень і в зв'язку з наявністю непорозумінь, що виникли між подружжям. В теперішній час сторони висловили своє бажання розірвати шлюб.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними розірвав.

Стягуючи з ОСОБА_3 на рахунок спеціального фонду судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., суд посилався на ст.88 ЦПК України.

Проте з такими висновками суду в частині стягнення з відповідача судового збору не можна погодитись, оскільки суд в цій частині неправильно застосував норми процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи в частині стягнення судового збору з ОСОБА_3, а тому рішення суду в зазначеній частині слід скасувати, з ухваленням нового рішення в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з відповідача не відповідає вимогам процесуального закону.

Суд першої інстанції зробив неправильний висновок щодо стягнення судових витрат з відповідача.

Так, при подачі позову позивач ОСОБА_2 просила відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення (а.с. 1-2). Втім, суд першої інстанції не звернув увагу на цю заяву.

Ухвалюючи рішення, суд не зазначив мотивів, за якими він стягнув з відповідача ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору встановлена в розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому була подана позовна заява до суду, що складає 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 0,4).

Як вбачається з довідки, яку ОСОБА_3 надіслав до суду, він є інвалідом 2 групи, а відповідно до вимог п. 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інваліди 2 групи звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях (а.с. 41).

Однак, суд першої інстанції помилково визначив судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп. та безпідставно його стягнув на користь держави з відповідача ОСОБА_3, який звільнений від сплати судового збору на підставі вказаної норми Закону України «Про судовий збір».

Абзацом першим пункту 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 також роз'яснено, що розмір ставок судового збору визначається з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна позовна заява, інша заява і скарга подані до суду.

Отже, враховуючи, що суд першої інстанції при вирішення питання щодо стягнення судового збору допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в зазначеній частині, то відповідно до вимог ст.309 ч.1 п.4 ЦПК України, рішення суду в цій частині слід скасувати та ухвалити нове рішення щодо стягнення судового збору.

Оскільки при подачі позову ОСОБА_2 просила відстрочити сплату судового збору, а відповідач ОСОБА_3 звільнений від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, то відповідно до вимог ч. 5 ст.88 ЦПК України, судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. слід стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь держави.

За вказаних обставин апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд; -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору скасувати.

Судовий збір за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу в сумі 487 грн. 20 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: