справа №619/2562/16-ц
провадження №2/619/1438/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:

Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.

при секретарі: Мєщан І. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

Цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка стала непрацездатною під час шлюбу

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання дружини, яка стала непрацездатною під час шлюбу». Із матеріалів позову вбачається, що 04.06.1983 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Козачолопанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 4. Шлюб було розірвано рішенням Дергачівського районного суду Харківської області 16.10.2003 року, а 19.11.2003 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про розірвання шлюбу, актовий запис № 258 у відділі РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області.

З 27.06.2000 року позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Солоницівській поліклініці Дергачівського району Харківської області з діагнозом F 20. 00., останнє лікування проходила з 24.02.2014 року по 19.03.2014 року, та органами МСЕК 19.03.2014 року їй безстроково встановлена 2 група інвалідності за загальним захворюванням. Вперше органами МСЕК їй була встановлена група інвалідності за вказаним захворюванням 01.04.2002 року, у звязку із чим позивач стала отримувати пенсію по інвалідності з 01.04.2002 року, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Оскільки колишній чоловік не регулярно надає позивачу матеріальну допомогу, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на її утримання, як колишньої дружини, та прохала встановити розмір аліментів у вигляді 1800 грн щомісячно довічно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 прохав у задоволенні позову відмовити, так як тяжка хвороба його колишньої дружини хоча і проявилася у період шлюбу, але є спадковою. Тому не може бути й мови про стягнення з нього аліментів на утримання дружини, тим більше, що він сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у іншому шлюбі.

Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи та вважає за доцільне позов задовольнити частково з підстав ст. 75-80 СК України

У судовому засіданні встановлено: 04.06.1983 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у Козачолопанській селищній раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 4. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Дерагчівського районного суду Харківської області 16.10.2003 року, а 19.11.2003 року ОСОБА_2 отримав свідоцтво про розірвання шлюбу у відділі РАЦС Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 258.

З 27.06.2000 року позивач знаходиться на обліку у Солоницівській поліклініці Дергачівського району Харківської області з діагнозом F 20. 00. останнє лікування проходила з 24.02.2014 року по 19.03.2014 року, що підтверджується довідкою з вказаного закладу охорони здоровя. Органами МСЕК 19.03.2014 року їй безстроково встановлена 2 група інвалідності за загальним захворюванням. Вперше органами МСЕК їй була встановлена група інвалідності за вказаним захворюванням 01.04.2002 року, у звязку із чим позивач стала отримувати пенсію по інвалідності з 01.04.2002 року, що підтверджується пенсійним посвідченням, та сторони не оспорювали дані обставини у судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 75 СК України дружина,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи.

Згідно вимог ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги, і якщо її колишній чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно вимог ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків, та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що середньомісячний заробіток відповідача ОСОБА_2 складає 3409,50 грн., він працює у квартирно-експлуатаційному відділі м. Харкова диспетчером. При цьому відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 658-750 грн У судовому засіданні не знайдено доказів того, що відповідач займається приватним ізвозом і таксуванням чи має інші доходи

У той же час позивач ОСОБА_1 одержує щомісячно пенсію по інвалідності у розмірі 1230 грн., інших доходів не має.

За таких обставин суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу колишній дружині, яка стала інвалідом 2 групи загального захворювання у період шлюбу.

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 на її утримання, як колишньої дружини, що стала непрацездатною під час шлюбу - аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно довічно або до зміни матеріального стану сторін.

Причому, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що хвороба позивача ОСОБА_1 є спадковою.

На підставі вказаного та керуючись ст.ст. 75-77,80 СК України, ст.ст. 5,10,60,208,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про стягнення аліментів на утримання дружини, яка стала непрацездатною під час шлюбу» задовольнити частково,

стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на її утримання, як колишньої дружини, що стала непрацездатною під час шлюбу - аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно довічно або до зміни матеріального стану сторін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна