У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про визнання права власності та поділ майна за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 10 червня 1995 року до лютого 2014 року вона перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі, в якому народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу ними у власність набуто таке майно: житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, нежитлову будівлю площею 71,9 кв.м та земельну ділянку площею 0,0242 га по АДРЕСА_2, нежитлову будівлю площею 49,2 кв.м та земельну ділянку по АДРЕСА_3, автомобіль «УАЗ 3163», номерний знак НОМЕР_1, автомобіль ГАЗ-3302, номерний знак НОМЕР_2, автомобіль ГАЗ-3302 КПТ-7, номерний знак НОМЕР_3, автомобіль ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_4, мотоцикл КМЗ «Днепр», номерний знак НОМЕР_5, а також холодильник «Чинар», набір кухонних меблів, пральну машину «Вятка», газову плиту, телевізор «Рейнфорд», меблі, два телевізори «LG», спальний набір, швейну машину. Позивач просила поділити зазначене майно та визнати за нею право власності на Ѕ частку спільного майна, виділити їй Ѕ частку житлового будинку та земельної ділянки за першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_3 звернулася до суду із самостійними вимогами щодо предмета позову, в якому просила визнати житловий будинок по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на Ѕ частку вказаного житлового будинку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що для покращення умов проживання між нею, її чоловіком та їхнім сином ОСОБА_2 була досягнута домовленість про будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Право власності на побудований будинок за їх спільною згодою зареєстровано за сином. Вважаючи, що житловий будинок є їх спільною сумісною власністю, ОСОБА_3 просила про задоволення позову.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину нерухомого майна по АДРЕСА_1, що складається з будинку літ. «А» загальною площею 133,4 кв.м, житловою площею 69,9 кв.м, сараю літ. «В», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «Г», вбиральні літ. «У», колодязя літ. «к», погребу літ. «п/г».

Виділено ОСОБА_1 в натурі в особисту приватну власність Ѕ частку житлового будинку по АДРЕСА_1, яка складається з приміщень житлового будинку літ. «А»: частини житлової кімнати № 9 площею 2,24 кв.м, коридору № 1-1 площею 3,4 кв.м, вбиральні № 2 площею 1,2 кв.м, ванни № 3 площею 6,9 кв.м, коридору № 4 площею 6,2 кв.м, кухні № 5 площею 17,7 кв.м, житлової кімнати № 6 площею 15,8 кв.м, коридору № 9 площею 11,5 кв.м, всього площею 64,94 кв.м; а також надвірних споруд: підвалу літ. «п/г», відкритої веранди літ. «а2», гаража літ. «Г», вбиральні літ. «у», Ѕ частини колодязя літ."К".

Виділено ОСОБА_2 в натурі в особисту приватну власність Ѕ частку житлового будинку по АДРЕСА_1, яка складається з приміщень житлового будинку літ. «А»: житлової кімнати № 7 площею 17,5 кв.м, житлової кімнати № 8 площею 24,7 кв.м, частини житлової кімнати № 9 площею 9,66 кв.м, всього по житловому будинку 51,86 кв.м; надвірних споруд: погреба літ. «п/г», літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», Ѕ частини колодязя літ. «К».

Зобов'язано ОСОБА_1 демонтувати дверні блоки, закласти отвори між приміщеннями 7, 10 та приміщеннями 8, 10, перенести перегородку у виділеній їй частині будинку в приміщенні 9 з утворенням приміщень площею 2,24 кв.м та 9,66 кв.м.

Зобов'язано ОСОБА_2 улаштувати у виділеній йому частині будинку вхідний тамбур до приміщення 8 глибиною не менш 1,5 м, розширити віконний проріз у приміщенні 8, встановити дверний блок, улаштувати віконний проріз в приміщенні 8, встановити віконний блок для забезпечення належної інсоляції приміщення, улаштувати прорізи між приміщеннями 7, 8 та приміщеннями 8, 9, встановити дверні блоки.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0797 га по АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно додатку № 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 677/678/679/680 від 31 липня 2014 року, згідно якого у загальному користуванні сторін залишається земельна ділянка площею 76 кв.м (позначена на схемі синім кольором), сформована наступним чином: відрізок Р-С-У проходить по фронтальній лінії споруд гаража (літ. «Г»), літньої кухні (літ. «Б»), сараю (літ. «В»). Далі відрізок У-Л до кута житлового будинку. Далі відрізок Л-М вздовж сторони житлового будинку. Відрізок, позначений М-Н, подовжено на 1,86 м від кута відкритої веранди (літ. «а2»). Далі відрізок Н-О до кута житлового будинку (прим. 9). Від точки О перпендикуляр до лінії воріт (відрізок О-П).

Виділено у користування ОСОБА_2 частину земельної ділянки (позначена на схемі жовтим кольором), яка проходить по відрізку П-О, далі до лінії розподілу житлового будинку (ламана О-А-З). Далі перпендикуляр до сторони житлового будинку довжиною 2,05 м, далі паралельно стороні житлового будинку відрізок довжиною 4,35 м (позначений И-Й). Від точки Й перпендикуляр до межі земельної ділянки (відрізок Й-К). Точка К ділить межу земельної ділянки на відрізки довжиною 10,54 м та 13,01 м. Площа земельної ділянки, що виділяється у користування ОСОБА_2, становить 361 кв.м. (з урахуванням площі земельної ділянки під спорудами літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В»).

ОСОБА_1 виділено у користування іншу частину земельної ділянки площею 360 кв.м (позначена на схемі зеленим кольором).

Встановлено сервітут для обслуговування будівель і споруд загальною площею 8 кв.м на користь ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності та виділено майно: нежитлову будівлю загальною площею 49,2 кв.м по АДРЕСА_3 вартістю 259 100 грн; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою вартістю 42 100 грн; автомобіль «ГАЗ3302» номерний знак НОМЕР_2 вартістю 57 364,65 грн; автомобіль «ГАЗ-33023» номерний знак НОМЕР_3 вартістю 58 747,96 грн; автомобіль «ГАЗ3035» номерний знак НОМЕР_4 вартістю 70 416,03 грн; холодильник «Чинар» вартістю 200 грн, набір кухонних меблів вартістю 1 500 грн, пральну машину «Вятка» вартістю 200 грн, телевізор «Рейнфорд» для кухні вартістю 200 грн, телевізор «LG» вартістю 2 000 грн., меблеву стінку вартістю 2 500 грн, набір спальний вартістю 500 грн, набір м'яких меблів вартістю 2 000 грн, а всього на суму 496 828,64 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності та виділено майно: нежитлову будівлю загальною площею 71,9 кв.м по АДРЕСА_2 вартістю 378 600 грн і земельну ділянку площею 0,0242 га, кадастровий номер НОМЕР_6 за цією ж адресою вартістю 11 400 грн; автомобіль «УАЗ3163» номерний знак НОМЕР_1 вартістю 96 449,06 грн, мотоцикл «Днепр» номерний знак НОМЕР_5 вартістю 3 299,66 грн, телевізор «LG» вартістю 2 000 грн, меблеву стінку з вітальні вартістю 1 000 грн, газову плиту вартістю 100 грн, м'який куток вартістю 2 000 грн, швейну машинку вартістю 100 грн, телевізор «Рейнфорд» вартістю 2 000 грн, а всього на суму 496 948,72 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14 034,30 грн судових витрат.

ОСОБА_3 у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить порівну дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності і іншого ОСОБА_2 не довів.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі, дав їм належну оцінку і, з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2015 року та ухвала апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2015 року постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: В.О.Кузнєцов Г.І.Мостова