справа № 208/8045/15-ц
№ провадження 2/208/379/16
РІШЕННЯ

Іменем України

29 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська у складі: судді Дячкова С.В., при секретареві Тур І.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 у жовтні 2015 р. звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 На сьогоднішній день вони спільно не проживають та на утримання дочки відповідач матеріальної допомоги не надає починаючи із 01 квітня 2014 р.

Дитина також потребує додаткових витрат.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти та додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі з розрахунку 5000 грн. щомісячно, починаючи із 01 квітня 2014 р. і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала із зазначених у ньому підстав, представник відповідача позов визнала частково та пояснила, що позивач згоден виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця, заперечує проти стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини та початку стягнення аліментів починаючи із 01 квітня 2014 р.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження.

Вказані обставини визнаються сторонами, підтверджуються наявними у справі доказами, тому суд вважає їх встановленими.

Позивачем фактично в одній позовній вимозі об'єднано кілька позовних вимог, а саме:

- стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини;

- стягнути додаткові витрати;

- стягнути аліменти за минулий час.

При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів, додаткових витрат та стягнення аліментів за минулий час, кожна із позовних вимог повинна бути визначена окремо, як і суд їх повинен визначати в рішенні окремо, що цілковито відповідає позиції визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Щодо стягнення додаткових витрат.

Порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину визначено в ст. 185 СК України:

«1. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

2. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.»

Дитина позивача та відповідача - ОСОБА_4, не має будь-яких хронічних захворювань, а тим паче на має каліцтва, які б потребували додаткових витрат.

Витрати позивача за сплату комунальних послуг, витрати на транспорт, ремонт дитячої кімнати, ремонт одягу, витрати на догляд (гувернантка), витрати на іграшки, витрати на розваги для дитини не пов'язані з розвитком здібностей дитини, візити до лікарів, догляд хворої дитини та інші витрати зазначені у позові не викликані особливими обставинами, а тому не є додатковими витратами в розумінні ч. 1 ст. 185 СК України, в яких зобов'язаний брати участь відповідач.

Тому на думку суду позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення аліментів за минулий час.

По-перше: Сімейний кодекс України визначає час, з якого присуджується аліменти на дитину в статті 191, а саме:

«Час, з якого присуджуються аліменти на дитину.

1. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

2. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки».

Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття.

За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє.

В той же час у відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, установлених законом. Саме позивач повинен надати суду докази, того, що він вжив заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їхньої сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів.

Не можна відмовитися від права на одержання аліментів, однак його можна не здійснювати.

Позивачка мала право звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини - з моменту її народження і до її повноліття, а саме:

16.07.2014 року - позивачка зверталась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, з позовами про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2. та з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 08.10.2014 року, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишена без розгляду, на підставі ч. 1 ст. 207 ЦПК України, у зв'язку з подачею ОСОБА_1 заяви про залишення позову без розгляду.

Таким чином, можна зробити висновок, що подана заява ОСОБА_1 про залишення позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини свідчить про отримання нею аліментів від ОСОБА_2 та свідчить про те, що позивачка власноруч добровільно вирішила не здійснювати своє право на одержання аліментів, що виключає її право на отримання аліментів за минулий час.

Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати до суду докази того, що вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язку по утриманню.

Про ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, з боку ОСОБА_2 - не може бути й мови, оскільки, з моменту припинення сімейних відносин, він з власної ініціативи щомісяця на ім'я ОСОБА_1 переказував та переказує кошти на утримання доньки, що підтверджується платіжними дорученнями.

На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4, тобто з 01.04.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На сьогоднішній день сторони спільно не проживають та на утримання дочки, яка проживає з позивачем, відповідач матеріальної допомоги не надає, чим порушує вимогу ст. 180 сімейного кодексу України, яка зазначає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття.

Позивач прохає стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Така позовна вимога не може бути задоволена, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення для справи, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вказаних обставин по справі не встановлено, тому, розмір аліментів необхідно визначити у частках від заробітку (доходу) відповідача.

З увагою на матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця.

Суд вважає, що в стягненні аліментів на утримання дитини за минулий час з 01.04.2014 року необхідно відмовити, а провадити стягнення аліментів необхідно з часу звернення позивача з позовом до суду, а саме починаючи з 22 жовтня 2015 р.

Керуючись ст. 180-185 СК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнення аліментів з ОСОБА_2 провадити щомісяця, починаючи з 22 жовтня 2015 р.

В силу ст. 367 ЦПК України рішення по справі в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн. в доход держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя Дячков С. В.