Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Первомайськ

Справа :484/3842/15-ц

Номер провадження : 2/484/45/16

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу

за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої за довіреністю діє ОСОБА_2,

до ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя, виділення їй у власність квартири АДРЕСА_1, вартістю 95 046,00 грн., та виділення у власність відповідачу квартири АДРЕСА_2, вартістю 147 013,00 грн. Мотивуючи вимоги, позивач вказала, що з 16 грудня 1989 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 15 січня 2015 р. Під час шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, вони за спільні кошти набули спірне майно: у 1992 р. - квартиру АДРЕСА_1, вартістю 95 046,00 грн.; у 2007 р. квартиру АДРЕСА_2, вартістю 147 013,00 грн. Через те, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу майна в добровільному порядку, вона звернулась з вказаним позовом до суду.

Ухвалою суду від 15.12.2015 рзалучено Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки квартира АДРЕСА_3, щодо якої заявлено позовні вимоги, є предметом договору іпотеки № 1965 від 21.02.2008 р., строк виконання якого 20.02.2018 р., іпотекодержателем у даному договорі є ПАТ «Укрсоцбанк».

Позивач та її представник в судове засідання не зявились; представник позивача надав суду заяву, про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував та просив розглядати справу без його участі.

Третя особа в судове засідання повноважного представника не направила, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Виконавчим комітетом Первомайської міської Ради народних депутатів 16.12.1989 р. між сторонами був зареєстрований шлюб.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.01.2015 р. вказаний шлюб розірвано.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.1992 р., посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою 03.07.1992 р., реєстровий № 2-1586, позивач набула права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 95 046,00 грн.

Відповідно до виписки № 286/03.9 від 12.06.2015 р. Первомайського МБТІ, станом на 31.12.2012 р., право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, зареєстроване за позивачем.

Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 51508974 від 11.01.2016 р. відомостей щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 немає.

Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 51509094 від 11.01.2016 р. відповідач набув права власності на квартиру за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Підгороднянське шосе, будинок, 8а, квартира 31, вартістю 147 013,00 грн., відповідно до свідоцтва про право власності, САВ 379192 від 07.12.2007 р., видане Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області; на дане нерухоме майно діє обтяження на підставі договору іпотеки, 1965, від 21.02.2008 р. посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, іпотекодержатель АКБ «Укрсоцбанк», розмір основного зобовязання 50 000,00 грн., строк виконання 20.02.2018 р.

Позивач та відповідач не заперечують, що право власності на вищезазначене нерухоме майно набуто ними під час перебування у шлюбі та є їх спільною сумісною власністю.

Ураховуючи вищевикладене, нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_4, та нерухоме майно, розташоване за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Підгороднянське шосе, будинок, 8а, квартира 31, набуто позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: позивача та відповідача.

Позивачем запропоновано такий порядок розподілу спільного майна подружжя: виділити позивачу у власність квартиру АДРЕСА_1, вартістю 95 046,00 грн., та виділити у власність відповідачу квартиру АДРЕСА_2, вартістю 147 013,00 грн.

Відповідач проти розподілу спільного майна подружжя, у порядку запропонованим позивачем, не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Згіднозі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ураховуючи, що вищезазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, позивач та відповідач мають намір поділити зазначене майно в натурі, під час судового розгляду сторони досягли згоди щодо порядку поділу майна, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 420,60 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 1, 15, 16, 355, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 61, 174, 209, 213-215, 216 ЦПК України, суд

вирішив :

позовні вимоги задовольнити у повному обсязі;

здійснити поділ спільного майна подружжя, що є у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

виділити у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,квартиру АДРЕСА_5, вартістю 95 046, 00 грн.;

виділити у власність ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,квартиру АДРЕСА_6, вартістю 147 013, 00 грн.

стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на сплату судового збору в сумі 2 420,60 грн. (дві тисячі чотириста двадцять грн. 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна