Справа № 265/6438/15-ц
Провадження № 2/265/122/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 19.05.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Враховуючи вищевикладене, сторони досягли згоди та уклали договір. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 30.06.2015 року має заборгованість - 40384,89 грн., яка складається з наступного:

- 7839,06 грн. - заборгованість за кредитом;

- 32545,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 23013,31 грн., яка була стягнута рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 14.08.2012 року з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк», різниця заборгованості становить - 17371,58 грн.

Відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять:

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 868,58 грн. - штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 18740,16 грн. за кредитним договором та судові витрати.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з кредитного договору б/н від 19.05.2006 року, укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 30.06.2015 року становить 40384,89 грн., яка складається з наступного:

- 7839,06 грн. - заборгованість за кредитом;

- 32545,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 868,58 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно копії рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 14 серпня 2012 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за користування кредитом в сумі 23013,31 грн.

Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за кредитом та заборгованість по процентам за користування кредитом.

Суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно також застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року.

Відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

В пункті 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання цього Закону 30 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік нанесених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Проте, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження №1053-р від 30 жовтня 2014 року.

Проте, згідно ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Згідно Наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ №33/6/а від 07 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає у м. Маріуполі, тобто постійно проживає у зоні АТО, а тому на неї розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.11 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що термін дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Даний Закон набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, опублікований 14 жовтня 2014 року в газеті «Голос України» №197.

Аналізуючи вказаний Закон, суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачці штраф на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором від 19.05.2006 року та пеню, починаючи з 14 квітня 2014 року, тому суд відмовляє позивачу в цій частині. А саме, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачки штрафів в сумах 500 грн. та 868,58 грн.

Таким чином, оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останньої на користь позивача сума заборгованості в розмірі 17371,58 грн., яка складається з заборгованість за кредитом та заборгованості по процентам за користування кредитом.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610,625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 21 на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», юридична адреса: 49094, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, рахунок № 3111, , МФО 305299 суму заборгованості за кредитним договором б/н від 19.05.2006 року в розмірі 17371 (сімнадцять тисяч триста сімдесят одна) гривні 58 коп., а також судовий збір у сумі 1218 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.М. Міхєєва