overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ВСТУПНА ОСОБА_1 ЧАСТИНА
03 березня 2016 року
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Мельник І.М.
за участю секретаря Севостяновій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі Комінтернівського районного суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-
Зважаючи, що на викладення повного тексту рішення потрібен значний час, суд відповідно до ст. ст. 209, 218 ЦПК України проголошує вступну та резолютивну його частину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.
Вилучити у ОСОБА_2 або в інший спосіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль TAYOTA Avensis 1.8, 2012 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) SB1BR56L30E260941, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його в управління Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на період його реалізації.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4865,61 грн
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданого протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текс рішення буде виготовлено у пятиденний строк.

Суддя: ОСОБА_3
Номер справи 623/517/16-ц
Номер провадження 2-н/623/67/2016
С У Д О В И Й Н А К А З
і м е н е м У к р а ї н и
09 березня 2016 року м. Ізюм
Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т. Д., розглянувши заяву Ізюмського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.
Відповідно до ст.ст.96,98,99,102,103 ЦПК України, ст.67,68 ЖК України, ст.6,19 Закону України "Про теплопостачання", ст.29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги",
3. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Ізюмського міськрайонного суду Т.Д. Бєссонова
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення для виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу, що подана в установлений строк, розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового розгляду і виклику сторін, про що постановлюється ухвала, якою скасовується судовий наказ ( стаття 106 ЦПК України).
Судовий наказ видано _________________2016 року
Судовий наказ набрав чинності _____________________2016 року
Строк пред'явлення до виконання з _________________2016 року по __________________2017 року.
Суддя ______________________ Т. Д. Бєссонова
підпис ініціали, прізвище судді, який видав судовий наказ
Місце печатки суду
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надход-ження судового наказу на виконан-ня Повне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанні Загальна сума, відра- хована за судовим наказомДата повер- нення судового наказу до від- ділу дер- жавної виконав чої служби чи стягува-чеві Підстава повернення судового наказу Підпис керівника установи, підприємства, організації (з прикладанням печатки)
Інші відмітки ________________________________________________________________________
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 182/5879/16-ц
Провадження № 2/0182/4038/2016
01.12.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
секретаря - Снєгульської В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. Він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.09.2013 р. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сім'ями. Враховуючи те, що збереження сім'ї буде суперечити його інтересам, просить суд розірвати шлюб.
Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Справа заслухана у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що сторони 20.09.2013 р. уклали шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 332 (а.с. 4).
Як вбачається з матеріалів справи в сім'ї склались ненормальні відносини, у зв'язку різними поглядами на сімейне життя, сварок та суперечок, в результаті чого спільне проживання та шлюбні відносини подружжя припинені. Вже тривалий час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і сім'ї фактично не існує. Поновлювати шлюбні відносини сторони не намагались, кожен живе своїм життям. Майнового спору між подружжям не існує.
При таких обставинах суд вважає, що збереження сім»ї буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивач прізвище змінювати не бажає.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 217-218 ЦПК України, ст.110,112 СК України, суд ,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 20.09.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 332 - розірвати.
Після розірвання шлюбу громадянину ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», громадянці ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Г. Багрова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2025/16-ц

пр. № 2/759/2260/16

10 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак відповідач коштів на утримання дитини не надає.

Відповідач позов визнав, проте зазначив, що кошти на утримання дитини перераховував кожного місяця.

Суд, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2011р. по 26.10.2015р. і від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження /ас 2-4/.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідач працює, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, урож. м. Києва на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 9.02.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя
Справа № 182/2591/16-ц
Провадження № 2-др/182/27/16
У Х В А Л А

Іменем України

02.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Рунчевої О.В.

секретаря Власенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену за Договором підряду від 04.12.2016 року суму в розмірі 1 732 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна грн.) 20 коп. В іншому відмовлено.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення по даній справі, вказавши повністю адресу Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 53200, АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обовязковою при розгляді питання в судовому засіданні про додаткове рішення суду.

Із аналізу позовної заяви ОСОБА_1 про захист прав споживачівта заочного рішення суду від 04.08.2016 року у даній справі, вбачається, що суд вирішив спір між сторонами у межах заявлених позовних вимог та задовольнив частково вимоги позивача про стягнення суми матеріальних збитків та моральної шкоди, вирішивши таким чином усі вимоги позову.

Позивачем не ставилося питання в прохальній частині позовної заяви про зазначення повної адреси відповідача при винесенні рішення суду.

Отже, підстави, передбачені ч.1 ст.220 ЦПК для ухвалення додаткового рішення, відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 212-215, 220 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3
Спава№2-2558/16
№760/2001/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №Л71.188.29853 в розмірі 135518,67 грн. та судовий збір в сумі 2032,78 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до території Солом'янського району м. Києва.

Однак, відповідно до довідки, яка надійшла з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві, відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що не відноситься до території Солом'янського району м. Києва.

Згідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місце проживання відповідача не відноситься до території Солом'янського району м. Києва, позовну заяву необхідно повернути позивачу для подачі до належного суду за підсудністю.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 109, 115, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - повернути позивачу для направлення до належного суду за підсудністю.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» (р/р №9853.980 у ПАТ «Ідея Банк», МФО 336310, ) судовий збір в сумі 2032 (дві тисячі тридцять дві) грн. 78 коп., сплачений згідно квитанції №2084_12 від 26.01.2016 р. на р/р 0010, отримувач - УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача 38050812, банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання через Солом'янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : С.І. Кушнір
УХВАЛА

01 грудня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя Овдієнко В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

17.05.2016 року від Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до суду надійшла позовна заява, а 06.10.2016 року з уточненою позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №НАЕ2GK01270073 від 27.12.2006 року в розмірі 114503,82 доларів США, що за курсом 26 грн. 20 коп. відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.09.2016 року складає 2999999 грн. 96 коп. та судового збору в розмірі 45000 грн. 00 коп.

10.10.2016 року за результатами повторного автоматичного розподілу, пов'язаного з відставкою судді Чигриної Л.Г., для розгляду справи визначено суддю Овдієнка В.В.

Належним чином повідомлені сторони вперше в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про судовий розгляд справи за відсутністю представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачу ОСОБА_1 направлялася повістка рекомендованим листом на адресу, що зазначена в позовній заяві, а також на адресу зареєстрованого місця проживання. Рекомендовані листи повернулися не врученим з відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Відповідачу ОСОБА_2 направлялася повістка рекомендованим листом на адресу, що зазначена в позовній заяві. Рекомендований лист повернувся не врученим з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Водночас суд не має підстав вважати, що відповідач належним чином повідомлений, оскільки згідно інформації ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_2 13.02.2013 року знятий з реєстрації за рішенням суду від 24.10.2012 року.

Тому зазначеного відповідача належить повідомляти через оголошення у пресі.

Враховуючи, що заочний розгляд є можливим за повторної неявки відповідача, судовий розгляд належить відкласти.

Оскільки справа перебуває у провадженні суду понад два місяці з моменту відкриття провадження у справі, відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, під час відкладення справи належить продовжити строк розгляду справи.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. ст. 157, 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Продовжити строк розгляду справи та відкласти судовий розгляд справи до 13:00 години 10.01.2017 року.

Головуючий:
Справа № 676/5760/16-ц
Номер провадження 2-н/676/279/16
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

29 листопада 2016 року м.Кам'янець-Подільський

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області

ОСОБА_1, розглянувши заяву та додані до неї документи комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги,-

ВСТАНОВИВ:

КП «Міськтепловоденергія» 28.11.2016 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2011 року наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником. Враховуючи те, що заявник не надав документів, які свідчили б про безспірність вимоги, а відтак в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 96, 100, 101, 107, 109 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" № 14 від 23.12.2011 року, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви комунального підприємства «Міськтепловоденергія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги відмовити.

Розяснити заявнику його право звернутися з даними вимогами в у позовному порядку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в апеляційний суд Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кам'янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1В