У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 2009 року в Радомишльському районному суді Житомирської області розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 до акціонерного товариства закритого типу «Сервіс», ОСОБА_2, Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними нікчемних правочинів. У задоволенні вказаного позову судами першої та апеляційної інстанцій було відмовлено. Участь у справі позивач брав не особисто, а через свого представника ОСОБА_3 - юрисконсульта відкритого акціонерного товариства «Житломирдезактиваціябуд» на підставі довіреності, з яким 27 січня 2010 року уклав цивільно-правову угоду «Про надання юридично-представницьких послуг». На підставі акта від 05 грудня 2013 року про приймання-передачу виконаних робіт ОСОБА_2 передав кошти у розмірі 4 200 грн ОСОБА_3 за виконану роботу. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути у солідарному порядку із відповідачів на його користь реальні збитки у розмірі 4 200 грн, понесені ним при оплаті юридично-представницьких послуг ОСОБА_3

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України та керуючись п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» та абзацу 6 п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», обґрунтовано виходили із того, що вказані позивачем витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки вони не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України та не входять до складу ціни позову.

Також, судами зроблено правильний висновок про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів факту передання ним ОСОБА_3 коштів у розмірі 4 200 грн за оплату юридично-представницьких послуг та доказів того, що останній працює юрисконсультом відкритого акціонерного товариства «Житомирдезактиваціябуд» та взагалі є юристом чи адвокатом.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції не дають підстав для висновку про те, що судамидопущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування реальних збитків у розмірі 4200 грн, за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 січня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова