233 № 233/1199/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

при секретарі Круговій Ю.С.,

за участі

заявника -

представника заінтересованої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2016року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи ОСОБА_2І, що доводиться їй відчимом, в якій заявниця зазначила, що 04 грудня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у м. Дебальцеве Донецької області та був похований у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Заявниці було видано лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті ОСОБА_2 та свідоцтво про смерть, видані на тимчасово окупованій території, при цьому у зв*язку із припиненням на вказаній території доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Мінюсту України відомості про смерть ОСОБА_2 до державного реєстру актів цивільного стану не внесено. У звязку з тим, що вищевказані медичний документ про смерть та свідоцтво про смерть видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, вони є недійсними та не створюють юридичних наслідків, тому, заявниця позбавлена можливості підтвердити смерть свого відчима у встановленому законом порядку та не може вступити у права наслідування після смерті ОСОБА_2, а також одержати належні виплати на поховання.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з*явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує (а.с. 16).

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівська Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

З*ясувавши позицію заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4-6). Згідно копії свідоцтва про народження заявниці (а.с. 13) її матір*ю є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка 10 грудня 1982 року уклала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-12), актовий запис №358 від 19 грудня 1982 року міськвідділу ЗАГС м. Дебальцеве Донецької області (а.с. 14).

04 грудня 2015 року ОСОБА_2 помер у м. Дебальцеве Донецької області, тобто, на тимчасово неконтрольованій території України, що вбачається з тверджень ОСОБА_1 (а.с. 16)

09 березня 2016 року за вих. № 450/03.2-38 (а.с. 15) заявниці ОСОБА_1 відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2І, оскільки пред*явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, встановленій законом.

Медичний документ про смерть ОСОБА_2 (а.с. 7) та свідоцтво про смерть (а.с. 8), видані закладом охорони здоров*я та реєстраційним органом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсними та не створюють юридичних наслідків, про заявниці надано розяснення відділом ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с. 15).

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідено до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2, 04 грудня 2015 року, що мало місце у м. Дебальцеве Донецької області, Україна. Встановлення даного факту необхідно заявниці ОСОБА_1 для можливості оформлення права на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 та одержання належних виплат на поховання. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, у проведенні державної реєстрації факту смерті за наявними у заявниці документами відділом ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області відмовлено (а.с. 15). Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Береза Глухівського району Сумської області, який був на час смерті зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, - у м. Дебальцеве Донецької області 04 грудня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 234-235, 256, 257, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Береза Глухівського району Сумської області, - 04 грудня 2015 року у м. Дебальцеве Донецької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя