Справа № 361/1507/16-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/4366/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 25.10.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Приходька К.П., Журби С.О.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року по справі за позовом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_2, третя особа: Броварський районний відділ управління ДМС в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що у власності територіальної громади с. Гоголів Броварського району Київської області знаходиться квартира №9, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул.. Бориспольця, 1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05 грудня 2007 року.

З 2004 року у зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, проте, з 2007 року по теперішній час у спірній квартирі не проживає. Добровільно зняти з реєстрації відповідача не можливо, з тих причин, що адреса його проживання не відома. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов, складених депутатами Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №9, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул.. Бориспольця, 1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він зареєстрований в квартирі №7, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Бориспольця, 1, в яку був вселений правомірно. З 25 серпня 2010 року відповідач проходить службу в батальйоні патрульної служби (з охорони зони радіоактивного забруднення) Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київської області. Несення служби має вахтовий характер і відповідач перебуває за місцем несення служби не менше 15 днів в місяць.

Крім того, квартира №7, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Бориспольця, 1, надавалася відповідачу як службове житло, і на підставі ст. 125 ЖК України, він не може бути виселений із службового житла. Така заборона виселення обумовлює наявність права користування житлом.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення вказаним вимогам не відповідає

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із того, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає останніх пять років у спірній квартирі, не сплачує комунальні послуги, тобто не користується житловим приміщенням понад півроку і втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками, так як вони не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що у власності територіальної громади с. Гоголів Броварського району Київської області знаходиться квартира №9, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул.. Бориспольця, 1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05 грудня 2007 року (а.с.8,9).

30 квітня 2004 року рішенням Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області №62 відповідачу ОСОБА_2, як дільничному інспектору міліції, було надано однокімнатну квартиру №7, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул.. Бориспольця, 1, в якості службового житла (а.с.48).

30 червня 2004 року відповідач ОСОБА_2 отримав ордер №34 на вселення в квартиру №7, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, вул. Бориспольця, 1 (а.с.49).

В листі-відповіді за вих.№315 від 10 липня 2009 року на заяву відповідача ОСОБА_2 відносно приватизації житла в с. Гоголів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, сільський голова вказував на те, що відповідачу 30 квітня 2004 року рішенням Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області за № 62 надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 як службове житло для дільничного інспектора міліції с. Гоголів, а 30 червня 2004 року видано ордер на заселення даної квартири. Оскільки з жовтня 2008 року він не працює на посаді дільничного інспектора, припинив трудові відносини, підстави для приватизації даної квартири відсутні (а.с.52).

Згідно довідки №120 від 28 квітня 2015 року, виданої Головним управлінням МВС України в Київській області, відповідач ОСОБА_2 проходив службу в Броварському районному відділі ГУМВС України в Київській області на посаді дільничного інспектора міліції з 24 жовтня 2003 року (Наказ ГУМВС України в Київській області №217 від 23.10.2003р.) по 11 листопада 2008 року, з 11 листопада 2008 року (Наказ ГУМВС України в Київській області №628 від 11.11.2008р.) по 25 серпня 2010 року дізнавач сектору дізнання ЛВ на ПВТ ГУМВС України в Київській області. З 25 серпня 2010 року по теперішній час проходить службу в батальйоні патрульної служби (з охорони зони радіоактивного забруднення) Відділу зони Чорнобильської АЕС ГУМВС України в Київській області на посадах середнього начальницького складу (а.с.53).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції прийшов до не вірних висновків про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач ОСОБА_2 отримав саме службу квартиру про що свідчать встановлені судом обставини та матеріали справи (а.с. 48,49, 52). - які на пропозицію колегії суддів представник позивача не спростував.

Крім того, відповідач на час виникнення спірних правовідносин та на розгляду справи працює в органах внутрішніх справ.

На думку колегії суддів, правовідносини з питань користування особами рядового і начальницького складу ОВС службовими жилими приміщеннями врегульовано "Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України", затвердженого наказом МВС України від 10.09.2004 № 1039, "Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР", затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37 та положеннями Житлового кодексу України.

Згідно ст. 122 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЖК УРСР, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Способи захисту цивільних прав і інтересів встановлені частиною 2 ст. 16 ЦК України. Крім того, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 124 ЖК України робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією підлягають виселенню зі службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке перебуває у власності місцевої ради, можливо лише з підстав, передбачених ст. 71 або ст. 107 ЖК України.

Позивачі вимоги про виселення ОСОБА_3В із спірної квартири на підставі ст. 124 ЖК України не заявляли, а просили визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно задовольнив вимоги позивача про визнання ОСОБА_2В таким, що втратила право користування спірною квартирою.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до п. 4 ч 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, ст. ст. 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. В позові Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_2, третя особа: Броварський районний відділ управління ДМС в Київській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: