Справа № 684/300/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш І.Б.

при секретарях Білань Г.В., Гонті Н.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Старій Синяві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі про визнання незаконним заходження пасіки за певною адресою, зобовязання перенести пасіку за межі населеного пункту, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а саме згідно предявлених вимог просила визнати незаконним знаходження пасіки відповідача ОСОБА_2 за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача ОСОБА_2 негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку.

В обґрунтування вимог вказує, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 2008 року відповідач ОСОБА_2 утримує пасіку величиною в 60 вуликів на присадибній земельній ділянці за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області, котра знаходиться по сусідству із її будинком. За період сусідства із пасікою відповідача ОСОБА_2 вона та члени сімї зазнали збитків, спричинених масовими укусами бджіл. Своєю діяльністю ОСОБА_2 здійснює їй та членам її сімї перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою, наслідком якої є неприємні контакти із бджолами. Все це принесло їй та членам сімї моральних страждань, спричинених непоправними розладами здоровя та неможливістю знаходитись на вулиці. З приводу діяльності ОСОБА_2 у 2013 році вона зверталась до Старосинявської РДА, яка передала вирішення питання до ОСОБА_5 ветеринарної медицини, в ході якого проводилась перевірки та були виявлені порушення. 17.06.2015 року повторно зверталась до ОСОБА_5 ветеринарної медицини, якою проводилась перевірка та знову були виявлені порушення. Такі дії ОСОБА_2 слід трактувати, як порушення добросусідства, тому просила визнати незаконним знаходження пасіки відповідача ОСОБА_2 за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача ОСОБА_2 негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку.

В ході судового розгляду до участі у даній справі в якості третьої особи протокольною ухвалою суду залучено ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 21.07.2016 року до участі в справі залучено співвідповідача ОСОБА_4

Згідно уточнених позовних вимог позивач ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним знаходження пасіки відповідача ОСОБА_2 за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області та зобовязати відповідача ОСОБА_2 негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку шляхом перенесення за межа населеного пункту.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів, що викладені у позовній заяві, та просила його задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що пасіка, яка розміщена у с. Миколаївка Староснявського району по вул. Щорса, 13, дісталась йому у спадщину від батька та знаходиться за вказаною адресою із 2006 року за усною згодою власника будинковолодіння ОСОБА_4 З 2006 по 2012 роки пасіка була не огороджена та знаходилась біля межі з Антонюками, однак жодних претензій з їх сторони не було, а навпаки були добросусідські відносини, чоловік ОСОБА_1 допомагав батьку на пасіці, а його батьки у свою чергу також допомагали всіляко сімї ОСОБА_1. Однак, у 2013 році між ними виник конфлікт, причиною якого стало те, що чоловік позивачки зрізав живці молодих саджанців дерев із їхньої садиби, на що вони зробили зауваження, після чого ОСОБА_1 почала писати скарг у різні інстанції, в результаті чого проводились перевірки, виносились приписи. Однак на даний час його пасіка відповідає усім ветеринарно-санітарним нормам, зареєстрована у встановленому порядку, на пасіку в нього наявний ветеринарний паспорт, постійно проводиться дослідження бджіл, він виконав припис ОСОБА_5 ветеринарної медицини та огородив пасіку з усіх сторін парканом висотою 2,5 2,6 м., територія пасіки віднесена від сусідської межі на 15 метрів та обсаджена плодовими деревами. Щодо укусів бджіл, то у с.Миколаївка, окрім його пасіки, находяться іншф пасіки, а також у с.Теліженці, що розташоване поряд, а бджоли летять на відстань 3-4 км. Знаходження його пасіки не порушує вимог закону, відповідає санітарним нормам, а ліквідація пасіки, як про це просить позивач, не передбачено жодним нормативним документом, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Представник співвідповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 у судовому засіданні позов не визнала, вважала його необґрунтованим та безпідставним. Згідно поданих заперечень ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину володіє домоволодінням по вул. Щорса,13 у с.Миколаївка Старосинявського району та надала згоду батьку відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 на використання земельної ділянки для розміщення пасіки, а також садіння городу, сусіди ОСОБА_1, що проживають по Щорса, 11 також не заперечували. Між Антонюками та ОСОБА_2 були дружні та добросусідські відносини, жодних скарг чи претензій щодо пасіки до неї від ОСОБА_1 не було. Однак, навесні 2013 року між цими сімями виник конфлікт, не пов'язаний із утриманням пасіки, а після цього позивачка почала перешкоджати в утриманні сімєю ОСОБА_7 пасіки, тому вважає даний позов безпідставним та поданим із неприязних відносин, просить відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи - ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що раніше пасіка туркота Г.А. не відповідала ветеринарно-санітарним нормам, за що вносився припис від 17.05.2015 року, який був виконаний повністю. Окрім того, 03 червня 2016 року за заявою ОСОБА_2 проведена позапланова перевірка пасіки останнього та встановлено, що пасіка паспортизована, на час проведенні перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами. Пасіка відповідає ветеринарно-санітарним нормам та порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено. На даний час пасіка розміщена у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, до складу її сімї входять зареєстровані: ОСОБА_9 чоловік, ОСОБА_10 дочка, ОСОБА_11, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. внуки, ОСОБА_14 мати, що стверджується довідками Старосинявської селищної ради № 143 та № 144 від 06.06.2016 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.1990 року та довідки Пилявської сільської ради від 18.02.1987 року №77 ОСОБА_4 належить житловий будинок по вул. Щорса 13 після смерті матері ОСОБА_15, який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га., про що свідчить довідка селищної ради №378 від 26.09.2016 року.

За усною згодою ОСОБА_4 на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Щорса, 13 у с.Миколаївка Старосинявського району Хмельницької області, розміщена пасіка відповідача ОСОБА_2

Пасіка ОСОБА_2 взята на облік у визначеному законодавством порядку, 22.05.2015 року відповідачу ОСОБА_2 видано ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 32, згідно з яким пасіка розміщена у с. Миколаївка Старосинявського району, стан пасіки задовільний, станом на 16.05.2016 року налічує 43 бджолосімї, 17.05.2016 року проведено дослідження підмору бджіл.

Згідно довідок Хмельницького обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф 20 травня 2015 року та 22 травня 2015 року бригада швидкої медичної допомоги надавала допомогу ОСОБА_14, ОСОБА_1 за адресою: с.Миколаївка, вул. Щорса, 11 з приводу алергічної реакції на укус бджоли.

Згідно довідки Старосинявської ЦРЛ від 03.05.2013 року ОСОБА_10 перебувала на лікуванні з 30.04.2013 року по 2.05.2013 року з приводу алергічної реакції на укус бджоли.

Згідно припису № 19 від 17.06.2015 року, внесеного відповідачу ОСОБА_2 в.о. головного державного інспектора ветеринарної медицини у Старосинявському районі ОСОБА_8 за результатами проведення перевірки за заявою ОСОБА_1, зобовязано відповідача доогородити пасіку, яка розташована на присадибній земельній ділянці, огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл.

Вказані вимоги припису відповідачем виконані, що підтверджується наданими відповідачем фотознімками та актом ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03 червня 2016 року, згідно з яким встановлено, що пасіка ОСОБА_2 паспортизована, на час проведення перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами, порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено.

07.06.2016 року пасіка ОСОБА_2 за його заявою взята на облік Старосинявською селищною радою за № 1.

Відповідно до інформації, отриманої від Хмельницького обласного центру екстреної допомоги та медицини катастроф за № 479 від 04.08.2016 року, виїзди бригади швидкої медичної допомоги Старосинявського пункту постійного базування ЕМД мали місце 22.07.2016 року, 05.07.2016 року, 14.07.2016 року, 15.07.2016 року до ОСОБА_9, попередній діагноз: алергічна реакція на укуси бджіл.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що проживає за 500 метрів від садиби ОСОБА_9, однак на вказаному подвірї постійно літають бджоли, неможливо зайти на подвіря.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснила, що пасіка на земельній ділянці ОСОБА_4 за її згоди була розміщена ще її покійним чоловіком у 2008 році, ОСОБА_1 також надала усну згоду на розміщення пасіки. Пасіка спочатку була взагалі неогороджена та не було жодних претензій від сусідів ОСОБА_1, а навпаки чоловік ОСОБА_1 допомагав її чоловікові на пасіці, ніколи ніхто не нарікав на укуси бджіл та між ними були добросусідські відносини. Однак, у 2013 році весною виник конфлікт з приводу зрізання живців молодих саджанців та з цього часу ОСОБА_1 почала скаржитись у різні інстанції. Після смерті чоловіка пасікою займається син та пасіка огороджена відповідно до ветеринарно-санітарних норм парканом 2,5 м, що підвищує рівень льоту бджіл.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що постійно перебуває разом із чоловіком на пасіці у с.Миколаївка, оскільки вона також обробляють за вказаною адресою земельну ділянку, жодного разу бджоли її чи когось іншого не жалили, скарги лише від ОСОБА_1, з якими виник конфлікт.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що після смерті тещі його дружина успадкувала будинок, однак вони там не проживали, тому дружина надала згоду на розміщення пасіки ОСОБА_7, яка там знаходиться вже близько 8 років. У сусідньому будинку проживала його мати, яка померла 3 роки тому, однак скарг щодо пасіки не було, в нього також немає претензій. Йому відомо та він був свідком конфлікту, який виник через саджанці.

Як вбачається із повідомлення в.о. начальника ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03.08.2016 року № 22/15-13-44, в ході обстеження пасік сіл Миколаївка та Теліженці Старосинявського району встановлено, що у с.Миколаївка пасіки наявні у ОСОБА_20 5 бджолосімей, ОСОБА_21 10 бджолосімей, ОСОБА_22 3 бджолосімї, ОСОБА_23 50 бджолосімей, ОСОБА_24 2 бджолосімї, ОСОБА_25 4 бджолосімї, ОСОБА_2 - 48 бджолосімей. Також встановлено наявність пасік у с.Теліженці.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.103, ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров"я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правила розведення бджіл регулюються Законом України «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30.01.2001 року, Порядком реєстрації пасік, затвердженого наказом міністерства аграрної політики України і Української академії аграрних наук №184/82 від 20.09.2000 року.

Відповідно до ст. 11, 12 Закону України «Про бджільництво» право на утримання бджіл і зайняття бджільництвом мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають необхідні навики або спеціальну підготовку, а також юридичні особи. Фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується.

Відповідно до ст. 15 цього Закону фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарних-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою.

З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Пасіка підлягає реєстрації за місцем проживання фізичної особи або за місцем знаходження юридичної особи, яка займається бджільництвом у місцевих державних адміністраціях або сільських, селищних, міських радах у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань аграрної політики. (ст. 13 Закону).

Згідно Наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 року № 9 "Про затвердження Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл", а саме Розділу 1 «ВИМОГИ ЩОДО РОЗМІЩЕННЯ І ОБЛАШТУВАННЯ ПАСІК» визначено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну гадану бджолину сім'ю потрібно 30 - 35 м2, залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл. Бджіл утримують у типових, справних, пронумерованих, пофарбованих вуликах. Для фарбування використовують білу, блакитну і жовту фарби. На кожній пасіці мають бути резервні вулики (10 - 15 % від загальної кількості бджолиних сімей) і стільникові рамки (не менше 30 % від загальної кількості рамок). Вулики встановлюють на підставках не нижче 30 см від землі, на відстані не більш 3 м одне від одного і 6 - 10 м між рядами. Перед льотками роблять площадки розмірами 0,5 х 0,5 м.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 видано 22.05.2015 року ветеринарно-санітарний паспорт пасіки № 32, згідно з яким пасіка розміщена у с. Миколаївка Старосинявського району, стан пасіки задовільний, станом на 16.05.2016 року налічує 43 бджолосімї, 17.05.2016 року проведено дослідження підмору бджіл. 07.06.2016 року пасіка ОСОБА_2 за його заявою взята на облік Старосинявською селищною радою за № 1.

ОСОБА_5 Держпродспоживслужби у Старосинявському районі від 03 червня 2016 року встановлено, що пасіка ОСОБА_2 паспортизована, на час проведення перевірки налічується 48 бджолосімей, проведено дослідження підмору бджіл, територія пасіки огороджена суцільним парканом 2,5 2,6 м. та засаджена плодовими деревами, порушень ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року не виявлено.

Норми вказаних Закону та Інструкції, а також норми "Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки" та "Порядку реєстрації пасік", затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення пасіки від жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках.

Відповідно до п. 2 Додатку № 5 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19 червня 1996 року № 173 розмір санітарно-захисної зони від бджільницьких підприємств до житлової забудови встановлений у 300 метрів, однак такі вимоги на індивідуальну пасіку відповідача не розповсюджуються, так як зазначена пасіка не є бджільницьким підприємством.

Таким чином, судом не встановлено порушень відповідачем чинних норм ЗУ «Про бджільництво» чи ветеринарних-санітарних правил при розміщенні пасіки, тому вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання незаконним знаходження пасіки відповідача ОСОБА_2 за адресою: с. Миколаївка, вул. Щорса, 13 Старосинявського району Хмельницької області не підлягають до задоволення.

Також, згідно вимог позовної заяви позивач просила суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 негайно, але не пізніше 7 календарних днів ліквідувати порушення, а саме дану пасіку шляхом перенесення за межа населеного пункту та у судовому засіданні наполягала саме на таких позовних вимогах перенесення пасіки за межі населеного пункту.

Встановлено, що відповідач виконав припис № 19 від 17.06.2015 року в.о. головного державного інспектора ветеринарної медицини у Старосинявському районі ОСОБА_8 та пасіка розміщена у відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема, огорожа навколо пасіки для підвищення рівня льоту бджіл є заввишки 2,5 -2,6 м., осаджена плодовими деревами.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про бджільництво» фізичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарних-санітарних правил. Розміщення пасік на земельних ділянках інших власників або користувачів здійснюється за їх згодою. Кількість бджолиних сімей, що може утримуватися юридичними та фізичними особами, не обмежується.

Норми вказаних ЗУ «Про бджільництво», Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року, а також норми "Порядку видачі ветеринарно-санітарного паспорта пасіки" та "Порядку реєстрації пасік", затверджених спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Української академії аграрних наук від 20 вересня 2000 року №184/82, не містять обмежень у відстані розміщення індивідуальної пасіки фізичної особи від межі суміжної земельної ділянки, жилих будівель та заборони її розташування на присадибних ділянках, а тим більше заборони розташування пасіки в межах населеного пункту.

В ході розгляду справи судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що пасіка відповідача ОСОБА_2 знаходиться на відстані 11,5 метрів від межі земельних ділянок, від знаходження хліва позивача, як це відображено на поданому відповідачем плані, з яким позивач ОСОБА_1 погодилась, віднесена ближче до межі із господарством № 15, хоча будь-якими нормативними документами не визначено відстань розміщення пасіки від межі між суміжними земельними ділянками.

Суд, з врахуванням пояснень допитаних свідків, а також документів, що підтверджують наявність на території села за місцем проживання позивача інших пасік, критично оцінює покликання позивача щодо спричинення укусів бджіл їй та членам сімї, які б стали підставою для задоволення позовних вимог у обраний позивачем спосіб шляхом перенесення за межа населеного пункту. При цьому, судом враховується, що виклики швидкої допомоги до позивача, її матері та лікування дочки мали місце ще до виконання відповідачем припису про усунення виявлених порушень № 19 від 17.06.2015 року (травень 2013 року, травень 2014 року), а інші докази про укуси бджіл вже мали місце після звернення з позовом до суду. Разом з тим, однозначних та переконливих доказів того, що саме з вини відповідача, і що саме бджоли з пасіки ОСОБА_2 спричинили укуси членам сімї ОСОБА_1 не надано.

Посилання позивача положення ст. 33 Закону України «Про бджільництво» не заслуговують на увагу, адже зазначене положення не регулює правовідносини з приводу бджолиних сімей, які знаходяться у вуликах на присадибних ділянках, а стосується охорони бджіл у природних умовах життєдіяльності, тобто тих, які оселилися в дуплах дерев, щілинах і штучних спорудах.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи в сукупності вищенаведені обставини, суд вважає, що позивачем не доведено, що її права підлягають захисту в обраний нею спосіб, а саме шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_2 ліквідувати пасіку шляхом перенесення її за межі населеного пункту, при цьому ж, суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог, тому у задоволенні вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ЗУ «Про бджільництво», Інструкцією щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєння бджіл, затвердженої наказом №9 від 30.01.2001 року, ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 103, 104 ЗК України суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа управління Держпродспоживслужби у Старосинявському районі про визнання незаконним заходження пасіки за певною адресою, зобовязання перенести пасіку за межі населеного пункту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча суддя Галиш І.Б.