Справа № 323/2792/15-ц
№ провадження 2/323/24/16
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

16.03.2016 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

секретаря - Тахтаул А.Л.,

в присутності

представника позивача - ОСОБА_1,

третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Національний банк України та фізична особа підприємець ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просить стягнути з кожного з відповідачів грошову суму в розмірі 79485,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що кожен з відповідачів на підставі відповідних договорів поруки є поручителем виконання зобовязань позичальника за Кредитним договором № 44/К-08 від 05.06.2008 року (надалі Кредитний договір), укладеним між фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» (з подальшими змінами та доповненнями). Позивач набув право вимоги за Кредитним договором та договорами поруки, укладеними з відповідачами в його забезпечення, на підставі Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року, укладеного з первісним кредитором ТОВ «Український промисловий банк». Оскільки позичальник за Кредитним договором, ОСОБА_2, належним чином своїх зобовязань не виконав, станом на 14.08.2015 року виникла заборгованість на суму 79485,79 грн., яка складається з 1563,13 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 3805,07 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів за користування кредитом, 1291,71 грн. пені за несвоєчасне погашення комісії, 53798,29 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 19027,59 грн. заборгованості по сплаті комісії.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві, та пояснив, що сума позову складається з заборгованості, яка утворилась в період часу з моменту набрання законної сили (30.06.2010 року) і до моменту фактичного виконання (13.01.2013 року) Рішення господарського суду Запорізької області від 30.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за Кредитним договором на суму 192727,47 грн., оскільки в цей час він продовжував користуватись кредитними коштами.

Відповідачі в судове засідання не зявились, однак позов не визнали, подавши письмові заяви про застосування позовної давності.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пославшись на те, що заявлена позивачем сума заборгованості вже стягнута з нього Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.07.2013 року, а також на те, що позовна давність за вимогами до відповідачів як поручителів сплинула.

Національний банк України, залучений до участі у справі за клопотанням позивача як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, позовні вимоги підтримав, надіславши письмові пояснення, в яких послався на факти та норми права, викладені в позовній заяві.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, на підставі такого.

Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений Кредитний договір, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у виді відновлювальної відкличної кредитної лінії на суму 187000,00 грн. на період з 05.06.2008 року по 04.12.2020 року із сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 18% річних та що місячної комісії за управління кредитом за ставкою 0,17% річних від фактичної суми за кредитом (п. 1). Виконання зобовязань позичальника за цим договором забезпечувалось, зокрема, порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (п. 3.1).

Крім того, п. 4.6 Кредитного договору було передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту позичальник сплачує проценти за користування ним з розрахунку 25% річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до повного погашення.

Також 05.06.2008 року, між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений Договір поруки № 44/Zпор-08, за умовами якого відповідач ОСОБА_3 поручилась перед банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором, включаючи зобовязання повернути кредит в розмірі 187000,00 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 18% річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (п. 1 Договору поруки № 44/Zпор-08). Цим Договором також передбачено, що поручитель підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами Кредитного договору (п. 2), відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за Кредитним договором (п. 3), поручитель і боржник несуть перед банком солідарну відповідальність (п. 4), у разі невиконання боржником зобовязань за Кредитним договором банк повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми заборгованості та реквізитів рахунків, на які поручитель зобовязаний сплатити заборгованість (п. 5), поручитель зобовязаний сплатити зазначену у вимозі банку суму протягом пяти робочих днів з дати надіслання банком такої вимоги (п. 6), та інше.

Крім того, 05.06.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки № 44/Zпор-08-01, за умовами якого відповідач ОСОБА_4 поручився перед банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором, включаючи зобовязання повернути кредит в розмірі 187000,00 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 18% річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (п. 1 Договору поруки № 44/Zпор-08-01). Зміст всіх інших умов цього Договору поруки є тотожнім змісту умов Договору поруки, укладеному з ОСОБА_3

ТОВ «Український промисловий банк» свої зобовязання з надання кредиту виконав належним чином, що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по рахунку та сторонами не оспорюється.

30.06.2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», позивачем та НБУ був укладений Договір про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_5. Як випливає з п. п. 1.7, 4, 8 цього Договору, Укрпромбанк передав (відступив) позивачу права вимоги за кредитними і забезпечувальними договорами згідно переліку, зазначеному у Додатку № 2, внаслідок чого позивач замінює Укрпромбанк як кредитора у цих зобовязаннях.

Згідно Додатку № 2 до зазначеного Договору Кредитний договір до Договори поруки з відповідачами включені до переліку договорів, права вимоги за якими були відступлені на користь позивача.

Права вимоги за зазначеними зобовязаннями переходять до позивача в обсязі і на умовах, що існували на момент передачі активів (п. 4.3 Договору про передачу активів).

ОСОБА_2, як боржник за Кредитним договором, своїх зобовязань належним чином не виконав, у звязку з чим позивач в односторонньому порядку змінив умови зобовязання, вимагаючи дострокового повернення кредиту та всіх платежів за Кредитним договором.

Рішеннями господарського суду Запорізької області від 30.03.2001 року у справі № 11/5009/1113/11 та від 04.07.2013 року у справі № 908/1439/13 з ОСОБА_2 на користь позивача були стягнуті суми в розмірі 192727,47 грн. та 79485,79 грн. відповідно. При цьому перша із стягнутих сум була фактично погашена у грудні 2012 року.

Саме непогашення боржником ОСОБА_2 суми в розмірі 79485,79 грн. стало причиною звернення позивача до суду з цим позовом.

Разом з тим наявні у справі матеріали свідчать про відсутність у позивача права на позов до відповідачів.

Так, відповідно до п. 9.1 Кредитного договору, у випадку зміни умов придбання кредитних ресурсів або порядку виконання зобовязань сторін за цим договором за погодженням з позичальником та його поручителями вносяться зміни до цього Кредитного договору та до договорів, укладених в його забезпечення, протягом 10 календарних днів, з моменту надіслання банком позичальнику відповідної пропозиції.

17.12.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладений Додатковий договір № 1 до Кредитного договору, яким, зокрема, був підвищений розмір щомісячної комісії за управління кредитною лінією до 0,542% річних від фактичної суми заборгованості, а також процентна ставка за користування кредитом у разі його несвоєчасного повернення до 27% річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ствердження представника позивача про те, що відповідачі повідомлялись як про зміну умов кредитування, так і про зміну кредитора та невиконання боржником основного зобовязання за кредитним договором, жодним доказом не підтверджені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в порушення п. 9.1 Кредитного договору внесення до нього змін не було погоджено з відповідачами, відповідні зміни до укладених з ними договорів поруки не вносились, і взагалі відповідачі не були повідомлені про внесені до Кредитного договору зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Суд вважає, що зазначеними вище змінами, внесеними до Кредитного договору шляхом укладення Додаткового договору № 1 від 17.12.2008 року, був збільшений обсяг відповідальності боржника за Кредитним договором, що в силу умов Договорів поруки, укладених з кожним з відповідачів, потягло також збільшення обсягу відповідальності й самих відповідачів.

З огляду на це, беручи до уваги ч. 1 ст. 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що порука відповідачів за виконання ОСОБА_2 зобовязань за Кредитним договором припинилась з дня укладення Додаткового договору № 1 від 17.12.2008 року до Кредитного договору, оскільки відповідні зміни були внесені без згоди відповідачів або, принаймні, повідомлення їх про це.

За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні, оскільки на момент укладення Договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_5 (30.06.2010 року) надана кожним з відповідачів порука припинила своє існування, а тому припинили своє існування і права вимоги до відповідачів.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 559 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 8, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Національний банк України та фізична особа підприємець ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6