ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/752/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Шклянки М.П.,

при секретарі Москаленко А.П.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ВАТ «Універсал Банк» про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, виходячи з того, що 16 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 196000,00 доларів США, з терміном повернення кредитних коштів - 01 квітня 2028 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та нею був укладений договір іпотеки нерухомого майна - квартири від 16.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Скляр О.С., зареєстрованого в реєстрі /№-1959, за умовами якого в іпотеку Банку було передане наступне майно: чотирьохкімнатна квартира (загальна площа 94,10 кв.м., житлова площа 64,10 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., яка належала позивачці на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири. В той же день приватним нотаріусом Київського міського округу Скляр О.С. була накладена Заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири. У зв'язку із неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, позивачка отримала від Банку вимогу від 19.04.2012 про сплату простроченої Боржником заборгованості за Кредитним договором, проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань Боржником в сумі 170052 долара США 65 центів. 26.06.2012 року позивачка звернулась до Банку з заявою про надання дозволу на добровільний продаж предмета іпотеки з метою погашення заборгованості Боржника за Кредитним договором, а 17.07.2012 року з заявою про повне дострокове погашення заборгованості перед Банком по Кредитному договору. Станом на 24.07.2012 року борг Боржника перед банком склав 174 768 доларів США 73 цента, котрі були перераховані позивачкою на користь Боржника 24 липня 2012 року в повному обсязі, що в еквіваленті у гривні становило 1 396 926, 46 (один мільйон триста дев'яносто шість тисячі дев'ятсот двадцять шість) гривень 46 копійок. Борг був сплачений мною за рахунок продажу предмету іпотеки 24.07.2012 року за 406 768 гривень 00 копійок, що було еквівалентом суми 176 000,00 ( сто сімдесят шість тисяч ) доларів США . При укладанні договору купівлі-продажу квартири позивачкою було сплачено 1% державного мита у сумі 14 067 грн. 68 коп. становило еквівалент 1760 доларів 50 центів США.

Отже, вона як поручитель сплатила заборгованість відповідача, після чого він достроково повернув наданий кредит, таким чином, повністю виконавши свої зобов'язання за Кредитним договором. Зважаючи на це, будучи солідарним боржником, позивачка звернулась з даним позовом та правом вимагати повернення сплачених коштів в сумі 174 768 доларів СІНА 73 цента в порядку регресу. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати при продажу предмета іпотеки в сумі 14 067 грн. 68 коп.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Надав письмові заперечення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, пояснень з приводу позову не надав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем - ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір, відповідно до якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 196000,00 доларів США, з терміном повернення кредитних коштів - 01 квітня 2028 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки нерухомого майна - квартири від 16.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Скляр О.С., зареєстрованого в реєстрі /№-1959.

За умовами цього договору в іпотеку Банку було передане наступне майно: чотирьохкімнатна квартира (загальна площа 94,10 кв.м., житлова площа 64,10 кв.м.), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. , яка належала позивачці-іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25 квітня 2003 року Кондратенком М.1. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 2366, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» 30.04.2004 року в реєстровій книзі № д-442-64 за реєстровим номером 3574/5473. В той же день приватним нотаріусом Київського міського округу Скляр О.С. була накладена Заборона на відчуження зазначеної в договорі квартири.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема заставою, порукою.

В силу ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки.

Статтею ст. З Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно ст. 1 названого Закону майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи боржника.

Статтею 11 Закону передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ІДК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання, що передбачено ст. 556 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У зв'язку із неналежним виконанням Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, позивачка отримала від Банку вимогу № 001/1260 від 19.04.2012 про сплату простроченої Боржником заборгованості за Кредитним договором , проценти, нараховані за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобов'язань Боржником в сумі 170052 долара США 65 центів. У випадку не виконання цієї вимоги в 30-денний строк, відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, Банк залишив за собою право вимоги дострокового повернення кредиту. Аналогічна вимога Банку до Боржника була залишена останнім без задоволення.

Враховуючи те, що стягнення заборгованості за Кредитним договором в примусовому порядку потягне за собою додаткові витрати, позивачка 26.06.2012 року звернулась до Банку з заявою (вхідний номер в Банку № 010/276) про надання дозволу на добровільний продаж предмета іпотеки з метою погашення заборгованості Боржника за Кредитним договором, а 17.07.2012 року з заявою (вхідний номер в Банку № 010/320) про повне дострокове погашення заборгованості перед Банком по Кредитному договору.

Станом на. 24.07.2012 року борг боржника перед банком склав 174 768 доларів США 73 цента, котрі були перераховані позивачкою на користь Боржника 24 липня 2012 року в повному обсязі (квитанція № 001В23), що в еквіваленті у гривні становило 1 396 926, 46 (один мільйон триста дев'яносто шість тисячі дев'ятсот двадцять шість) гривень 46 копійок.

Борг був сплачений позивачкою за рахунок продажу предмету іпотеки 24.07.2012 року за 406 768 гривень 00 копійок, що було еквівалентом суми 176 000,00 ( сто сімдесят шість тисяч ) доларів США .

В той же час, позивачкою не надано жодних доказів, які б підтверджували перехід до неї прав вимоги за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3667 від 18-04-2008 року до Відповідача від ВАТ «Універсал банк».

Положення ст.517 Цивільного кодексу зазначають, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Позивачем не надано документів, які б підтверджували виконання нею умов за Генеральним договором про надання кредитних послуг №BL3667 від 18-04-2008 року як майнового поручителя за Договором іпотеки (нерухомого майна-квартири) від 16-04-2008 року, а саме квартири АДРЕСА_1 та переходу до неї прав кредитора за вказаним договором внаслідок виконання обов'язку боржника.

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Положення ст.513 Цивільного кодексу України вказує на те, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що після підписання Договору купівлі-продажу від 24-07-2012 року про продаж предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1, зареєстрованого в реєстрі за №1806 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С., у Позивача припинилося право майнового поручителя за Договором іпотеки (нерухомого майна-квартири) від 16-04- 2008 року у зв'язку із продажем предмета іпотеки.

Відповідно до Закону України «Про іпотеку», а самме статті 50 зазначено, після продажу предмета іпотеки припиняються будь-які права та вимоги інших осіб на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, які виникли після державної реєстрації іпотеки.

Крім того, під час судового засідання було встановлено та підтверджено сторонами, що квартира АДРЕСА_1 була придбана Позивачем та Відповідачем у цивільному шлюбі, а значить входила до обсягу спільно нажитого майна. Позивачка даного факту не заперечувала, та підтвердила, що вказана квартира була придбана нею з відповідачем в період перебування у фактичних шлюбних стосунках.

16-04-2008 року вказана квартира була передана до іпотеки за Договором іпотеки (нерухомого майна-квартири), підписаного між Позивачем та ВАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Окрім того, 16-04-2008 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL3667, який було укладено між Відповідачем та ВАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», грошові кошти (кредит) було використано в інтересах сім'ї (ремонт, придбання техніки тощо)

Відповідно до положень ст. 74. Сімейного кодексу України - якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Таким чином, як вказана квартира, кошти від її продажу так само і отримані кредитні кошти були і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто і Позивач та Відповідач маю право на ? частину (Стаття 70. Сімейного кодексу України - "У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором").

Отже, при вирішення вказаної справи просимо звернути Суд на те, що квартира АДРЕСА_1, передана в іпотеку 16-04-2008 року та кредит, отриманий на підставі Генерального договору про надання кредитних послуг №BL3667 від 16-04-2008 року, є об'єктами спільної сумісної власності Позивача та Відповідача.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.65,74 СК України, ст.ст.544,553,554,546,575 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ВАТ «Універсал Банк» про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: