Справа № 369/3925/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1163/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 45 24.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.,

за участю секретаря - Вербової І.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_3, Києво-Святошинського районного відділу Управління державної Міграційної служби України в Київській області, Управління державної Міграційної служби України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: комунальне підприємство» Готельно-Гуртожитковий комплекс» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням і зняття з реєстраційного обліку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_2 міська рада Києво-Святошинського району Київської області звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради № 30/9 від 23 квітня 2008 року, територіальна громада м. Вишневого в особі ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області є власником гуртожитку, що знаходиться по вул. Святошинська, 46 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до статуту КП «Готельно-Гуртожитковий комплекс» є балансоутримувачем вказаного гуртожитку і здійснює управління гуртожитком щодо порядку користування жилими приміщеннями.

ОСОБА_3 була зареєстрована в гуртожитку з 10 вересня 2013 року. Даний гуртожиток знаходиться по вул. Святошинська, 46 в м. Вишневе, що підтверджується карткою прописки (форма № 16).

В гуртожитку за відповідачем не було закріплено певної кімнати. Для проживання їй виділялось ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнат. З невідомих причин протягом останніх років відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неодноразово в усній формі, а потім і в письмовій формі 07 листопада 2014 року комендант гуртожитку доповідала, що з лютого 2014 року ОСОБА_3 не знаходиться за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська, 46.

23 січня 2015 року було складено акт, в якому зазначено, що дійсно відповідач не знаходиться в гуртожитку, в ньому не залишилось особистих речей відповідача, на її ім»я не надходила кореспонденція, плату за користування гуртожитком та комунальні послуги за останні роки відповідач не платить.

Тривала відсутність відповідача та несплата ним комунальних послуг та плати за користування гуртожитком створює перешкоди у здійсненні житлових прав мешканців гуртожитку, в якому проживав відповідач, адже протягом тривалого часу в тих кімнатах, де за відповідачем було закріплено ліжко-місце, проживають інші люди.

Відповідно до житлового законодавства України, особа при тимчасовій відсутності понад шість місяців право користування житловим приміщенням втрачає. А як стверджують доповідні записки коменданта гуртожитку та акти, які складені протягом більш, як півроку, та свідчення сусідів по кімнаті, де останнім часом проживав відповідач, вона дійсно в гуртожитку не проживає та відсутня понад строки, передбачені ст. 71 ЖК України.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 міська рада Києво-Святошинського району Київської області з посиланням на вимоги ст. ст. 71, 132 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні», просив визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська, 46, та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 міська рада Києво-Святошинського району Київської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно територіальній громаді м. Вишневого в особі ОСОБА_2 міської ради на праві комунальної власності належать приміщення гуртожитків № № 42 і 46 по вул. Святошинській, № № 42, 46 у м. Вишневому Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 19 червня 1997 року № 43 створено Державне комунальне підприємство «Готельно-гуртожитковий комплекс», яке підпорядковане виконавчому комітету ОСОБА_2 міської ради, і передано безкоштовно державному комунальному підприємству «Готельно-гуртожитковий комплекс» будинки по вул. Святошинська, 42, 46 в м. Вишневе. Згідно п. 2 Статуту Комунального підприємства «Готельно-гуртожитковий комплекс», затвердженого рішенням ОСОБА_2 міської ради від 11 березня 2003 року, і зареєстрованого Києво-Святошинською райдержадміністрацією 21 липня 1997 року, метою діяльності підприємства є забезпечення житлово-комунальними послугами жителів м. Вишневе і інших громадян, та основним предметом діяльності підприємства є надання готельних та житлових послуг населенню. Відповідно до статуту КП «Готельно-Гуртожитковий комплекс» є балансоутримувачем вказаних гуртожитків і здійснює управління гуртожитками щодо порядку користування жилими приміщеннями.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 28 травня 2013 року № 27/49 «Про надання житлової площі в гуртожитках, підпорядкованих міській раді» ОСОБА_3 на склад сім»ї 1 особа надано житлову площу в зазначеному гуртожитку в межах санітарних норм, визначених для проживання в гуртожитках, термін проживання 1 рік, та зобов»язано директора комунального підприємства «Готельно-гуртожитковий комплекс» ОСОБА_4 видати їй спеціальний ордер (а.с. 159 т.1). на підставі вказаного рішення 04 червня 2013 року ОСОБА_3 видано ордер № 38 на жилу площу в гуртожитку на право вселення сім»єю з 1 особи в жиле приміщення в гуртожитку по вул. Святошинська, 46 (а.с. 160 т. 1). З довідки КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» № 611 від 17 вересня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована з 14 червня 2013 року, але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в гуртожитку. Згідно довідок Комунального підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс» № 38 від 26 січня 2015 року ОСОБА_5 з 14 червня 2013 року дійсно прописана, але не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 у гуртожитку. Відповідно до доповідної записки коменданта гуртожитку ОСОБА_6 директору Комунального підприємства «Готельно-гуртожитковий комплекс» від 07 листопада 2014 року ОСОБА_3, яка була зареєстрована в період з 10 вересня 2013 року по даний час, в кімнаті не проживає, до кімнати не приходить, особисті речі в кімнаті відсутні. Відповідно до складеного ОСОБА_7 огляду житлових кімнат Комунального підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс» від 23 січня 2015 року комендантом гуртожитку ОСОБА_6, головою ради гуртожитку ОСОБА_7, черговим вахтером ОСОБА_8, 23 січня 2015 року проведено перевірку осіб, які зареєстровані і фактично проживають в гуртожитку за адресою: м. Вишневе, вул. Святошинська, 46, і встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_3 з лютого 2014 року по даний час не проживає, в кімнаті особистих речей мешканця не виявлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 71, 132 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом.

За правилами ст. 132 ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв»язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Надаване громадянам у зв»язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд виходив з доведеності тієї обставини, що після видачі відповідачці ордера на жиле приміщення у гуртожитку та її реєстрації у цьому гуртожитку фактично відповідачка не була забезпечена жилим приміщенням у гуртожитку: ні кімнатою, ні ліжкомісцем, про що свідчать звернення відповідачки з відповідними заявами та відповіді на них.

Так у матеріалах справи наявна копія відповіді заступника міського голови ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_9 від 24 жовтня 2013 року на ім»я ОСОБА_3, в якій її повідомлено, що виконком не має повноважень надавати кімнати в гуртожитках та по питанню отримання ліжко-місць їй необхідно звертатись безпосередньо до керівництва КП «Готельно-Гуртожитковий комплекс».

Також і в наданій ОСОБА_3 відповіді Комунальним підприємством «Готельно-Гуртожитковий комплекс» 15 квітня 2014 року № 28 повідомлено, що немає можливості надання окремого жилого приміщення для її сім»ї у складі трьох осіб у даному гуртожитку, оскільки ОСОБА_2 міська рада надала дозвіл громадянам приватизувати свої жилі приміщення гуртожитку по вул. Святошинська, 46, у яких вони фактично проживають і сплачують комунальні послуги більше 5 років.

В наданих суду першої інстанції письмових запереченнях представник ОСОБА_2 міської ради і КП «Готельно-гуртожитковий комплекс» зазначав, що відповідно до ордера № 38 від 04 червня 2013 року ОСОБА_3 мала право на заселення на ліжко-місце (вказівка у ордері як л/м), а не до окремої кімнати гуртожитку, проте навіть цим правом протягом 30 днів не скористалась, до гуртожитку не вселялась, а лише зареєструвалась за адресою знаходження гуртожитку своє місце проживання. Як вказано у письмових поясненнях представника позивача і третьої особи, ніяких реальних перешкод у користуванні жилою площею у гуртожитку по вул. Святошинській, 46 в м. Вишневе, ОСОБА_3 не чинилось ні з боку позивача, ні з боку третьої особи, оскільки сама відповідач ОСОБА_3 вчасно не скористалась виданим їй ордером і не зайняла виділене їй ліжко-місце.

Проте, з такими доводами представника позивача і третьої особи погодитись неможливо, оскільки вони спростовуються наявною в матеріалах справи копією відповіді заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 25 вересня 2013 року на ім»я ОСОБА_3, в якій ОСОБА_3 повідомлено, що враховуючи її численні звернення, які розглядались на особистих прийомах у міського голови ОСОБА_2 міської ради, їй надана реєстрація в гуртожитку КП «Готельно-Гуртожитковий комплекс»з урахуванням вагітності і необхідності, та оскільки в гуртожитках місця, вільні кімнати і ліжко-місця відсутні, то вирішити її питання по суті немає можливості.

В позовній же заяві позивач ОСОБА_2 міська рада зазначала, що ОСОБА_3 була зареєстрована в гуртожитку з 10 вересня 2013 року, і даний гуртожиток знаходиться по вул. Святошинська, 46 в м. Вишневе, що підтверджується карткою прописки (форма № 16). В гуртожитку, як вказував позивач, за відповідачем ОСОБА_3 не було закріплено певної кімнати, а для проживання їй виділялось ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах, та з невідомих причин на протязі останніх років відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, в обгрунтування заявлених вимог позивачем не надано належних і допустимих доказів, яким чином надавалось ліжко-місце відповідачу у справі ОСОБА_3 відповідно до виданого на її ім»я ордера № 38 від 04 червня 2013 року, та яке конкретно ліжко-місце і в якій кімнаті було закріплено за відповідачем, та якими доказами це підтверджується. Відповідач ОСОБА_3 згідно виданого на її ім.»я ордера № 38 від 04 червня 2013 року дійсно зареєструвалась за адресою знаходження гуртожитку: м. Вишневе, вул. Святошинська, 46, гурт. 14 червня 2013 року.

Доводи представника позивача ОСОБА_2 міської ради і третьої особи Комунального підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс», що відповідач ОСОБА_10 своїм правом на вселення в гуртожиток протягом 30 днів з дати видачі ордера не скористалась, до гуртожитку не вселялась, а лише зареєструвала за адресою знаходження гуртожитку своє місце проживання, вчасно не скористалась виданим їй ордером і не зайняла виділене їй ліжко-місце, є необгрунтованими, оскільки не підтверджені ніякими доказами у справі.

Доказів, що відповідач ОСОБА_3 втратила право користування жилим приміщенням та повинна бути знята з реєстраційного обліку в гуртожитку за адресою: вул. Святошинська, 46, м. Вишневе на підставі вимог ст. ст. 71, 132 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зазначених у позові, позивачем суду першої інстанції не надано

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 міської ради Києво-Святошинського району Київської області відхилити, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: