Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/12922/15-ц

Провадження № 2/185/808/16

22 лютого 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бабій С.О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної шкоди, якою просив стягнути з відповідача на його користь 32 045,27грн. відшкодування майнової шкоди та 5 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, а всього у розмірі 37 045,27 грн., судові витрати за подання позовної заяви та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500,00 грн.

В обґрунтуванні позовної заяви зазначив, що 25.08.2015 року у м. Павлограді на перехресті вулиць Дніпровська та Ленінградська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 та керуванням позивача та автомобілем НОМЕР_2 під керування третьої особи ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача, який належить йому на праві приватної власності. Відповідно до Висновку експертного товарознавчого дослідження №098/1/15 від 01.09.2015 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 вартість відновлювального ремонту склала 72 081,43 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахування фізичного зносу склала 40 036,16 грн. 16.09.2015 року Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська третю особу ОСОБА_2 було визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП. Також відповідно до постанови суду третя особа працює водієм відповідача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСОЦБАНК", а у протоколі про адміністративне правопорушення АП1 №258456 встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 належить відповідачу. Тому відповідальною особою у завданні матеріальної шкоди є відповідач. Акціонерним товариством "Страхова компанія "AXA Страхування" було видано поліс обов'язкового страхування володільців наземних транспортних засобів серії AI № 7072515, за яким забезпечений транспортний засіб Фольцваген Т5, д/н НОМЕР_3. 24.11.2015 року вказаною страховою компанію на підставі заяви позивача відшкодовано 36 563,71 грн., без урахування ПДВ, а після здійснення ремонту пошкодженого майна та надання підтверджуючих документів щодо сплати ПДВ розміром страхової виплати становитиме 40 036,16 грн., із чим позивач погоджується.

Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1 становить 72 081,43 грн., за вирахуванням 40 036,16 грн. страхового відшкодування, розмір завданої позивачу майнової шкоди становить 32 045,27 грн.

Крім матеріальних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в сумі 5000 грн. Моральна шкода виразилась в тому, що дана дорожньо-транспортна пригода призвела до порушення його нормальних життєвих звязків, позбавила можливості користуватися своїм майном.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги вартість понесених позивачем витрат складає 3 500,00 грн., які він просить стягнути із відповідача.

Позивач в судове засідання не зявився, відповідно до наданої на адресу суду заяви просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне:

В судовому засіданні встановлено, що 25.08.2015 року близько 15:45 години, ОСОБА_2, в м. Павлограді на перехресті вул. Дніпровської та вул. Ленінградської, керуючи автомобілем марки Фольксваген, державний номер НОМЕР_3, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, перетнув подвійну суцільну дорожню розмітку, проїзжаючи перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, не забезпечивши та не перекнавшись в безпечності його дій для інших учасників дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем Шевроле, державний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_1, який здійснював проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофора, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Винним в ДТП визнано ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана не правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.

Відповідно до ст. 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як визнано позивачем, розміром страхової виплати Акціонерного товариства "Страхова компанія "AXA Страхування" за полісом обов'язкового страхування володільців наземних транспортних засобів серії AI 7072515, за яким забезпечений транспортний засіб Фольцваген Т5, д/н НОМЕР_3, становить 40 036,16 грн., без урахування ПДВ.

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №098/1/15 від 01.09.2015 року визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 72 081,43 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до Постанови № 4 віл 01.03.2013 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця. особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Керуючись вищевикладеним, враховуючи той факт, що власником автомобіля НОМЕР_2 є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а третя особа ОСОБА_2 керував автомобілем виконуючи свої трудові обов'язки перед відповідачем, суд дійшов висновку, що завдану шкоду у сумі 37 045, 27 грн. повинно відшкодувати самеПублічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк.

Крім того позивачеві була заподіяна моральна шкода, яка полягає у спричиненні незручностей, порушенні звиклого способу життя, душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з ДТП. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у сумі 5000 грн.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до вимог п.5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Ч.3 ст.23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди позивача у сумі 500,00 грн.

Також позивачем використано право на отримання юридичних послуг та сплачено суму у розмірі 3500 грн. за їх надання, що також є витратним для останнього.

Зважаючи на категорію складності даної справи, обсяг зібраних у справі доказів, які потребували попереднього вивчення, кількість складених позивачем процесуальних документів, суд вважає, що витрати на оплату послуг представника позивача за рахунок відповідача мають бути відшкодовані у сумі 3500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.. До судових витрат, як зазначено в п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України належать і витрати на правову допомогу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» № 590 від 27.04.2006 р. затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, згідно з додатком.

Відповідно до п. 1 додатку, витрати, повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Як встановлено судом, адвокат ОСОБА_4 надавав позивачу правову допомогу, за яку згідно квитанції від 15 грудня 2015 р. позивач сплатив 3500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 22 ст. ст.10,60, 88, 212-214, 224- 226, 233 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користьОСОБА_1 32 045,27 грн. відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користьОСОБА_1 500,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користьОСОБА_1 1705,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користьОСОБА_1 3 500,00 грн. витрати на правову допомогу.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. О. Бабій