Справа №442/1333/16-ц
Провадження №2/442/651/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамар О.В.

при секретарі - Харів І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить виселити відповідачів належного йому житлового будинку №31 на вул.Шкільній в смт.Меденичі Дрогобицького району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що йому на підставі договору дарування від 24.11.2015 року належить на праві приватної власності житловий будинок №31 на вул.Шкільній в смт.Меденичі Дрогобицького району Львівської області. На даний час в цьому будинку зареєстровані та проживають відповідачі, які являються родичами попереднього власника будинку. Факт реєстрації відповідачів у будинку створює йому перешкоди в реалізації права власності на належний йому будинок, зокрема порушує його право користування та розпорядження вищезгаданим будинком. А також, спричиняє йому матеріальні збитки, оскільки він сплачує за них комунальні послуги в залежності від кількості зареєстрованих людей в тому числі й за відповідачів. На його неодноразові прохання до відповідачів зняти себе з реєстрації місця проживання за даною адресою та виселитись, останні не реагують.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять таку задоволити.

Відповідачі та їх представник в дане судове засідання не з"явилися в черговий раз, однак в попередніх судових засіданнях позов заперечували, покликаючись на те, що вони протягом тривалого часу проживають у спірному помешканні, доклали чималих зусиль для покращення житлових умов зробили ремонт, купляли меблі та інші побутові речі. Іншого житла у них немає. Відтак, вважають, що позов є безпідставним та в задоволенні такого слід відмовити.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підставі Договору дарування від 24.11.2015 року ОСОБА_1 належить житловий будинок №31 на вул.Шкільна в смт.Меденичі Дрогобицького району Львівської області.

У даному будинку зареєстровані та проживають також і відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є членами сімї ОСОБА_4, яка була попереднім власником будинку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ст.ст.317, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 24 Конституції України , закріплено рівність прав та свобод кожного громадянина України. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Право на судовий захист у цивільному процесі також гарантовано ст.ст. 15 -16 ЦК України та ст. ст. 1, 3 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що право на користування жилим приміщенням відповідачів як членів cімї попереднього власника будинку припинилося у звязку із припиненням права власності попереднього власника, а право позивача як власника спірного будинку є безумовним, а тому суд вважає, що позов слід задоволити виселити відповідачів із спірного житлового будинку.

Ухвалюючи дане судове рішення судом враховано правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку №31 на вул.Шкільній в смт.Меденичі Дрогобицького району Львівської області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551,20 гривню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя О.В. Крамар