Провадження № 2/752/239/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

01.03.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод, суд -

Встановив

У жовтні 2015 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_1, шляхом знесення за її рахунок самочинної прибудови до будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача привести земельну ділянку у придатний до використання стан.

В обґрунтування позову представник вказував, що позивач по справі є власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та земельна ділянка за вказаною адресою 903,5 кв.м. Сусідня земельна ділянка, що розташована за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, а фактично використовується відповідачем по справі. Під час будівництва капітальної цегляної споруди відповідачем було порушено межі земельної ділянки та зайнято 31,6 кв.м. земельної ділянки позивача.

В судове засідання позивач не з'явилась, її представник надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явились, про дату і час судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду повторне клопотання про зупинення розгляду справи, яке залишено без задоволення, тому суд, вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, на підставі договору дарування від 20 листопада 2004 року посвідченого державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Зайомою Т.Р. та зареєстрованого в реєстрі під № 5-5867 ОСОБА_1 належить 1/2 частини житлового будинку, що знаходить по АДРЕСА_1.

З акту про перевірку дотримання вимог земельного законодавства від 10 серпня 2015 року Державної інспекції сільського господарства в м. Києві вбачається, що ОСОБА_2 самовільно займає частину земельної ділянки площею 31,6 кв.м. належної ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, що підтверджується даними геодезичної зйомки, виконаною землевпорядною організацією ТОВ «Геотоп».

Частиною 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до вимог ч. 7 вищевказаної статті, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 33 Постанови пленум № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

У зв'язку з чим суд вважає даний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення суми судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 самочинно збудованої прибудови до будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_2 привести земельну ділянку у придатний до використання стан.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів, з дня отримання його копії до Голосіївського районного суду м. Києва.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя