Ухвала

іменем україни

26 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Штелик С.П.,розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року, здана до поштового відділення 08 листопада 2015 року, про що свідчить штемпель на конверті.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Заявником порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 15 грудня 2009 року Новомиргородською районною державною адміністрацією, є власником земельної ділянки НОМЕР_3 загальною площею 0,9468 га, яка розташована на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з кадастровим номером НОМЕР_1, з цільовим призначенням земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 2010 році позивач віддав належну йому земельну ділянку у користування ОСОБА_2 Договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався і не підписувався, акт приймання передачі земельної ділянки не складався, строк користування земельною ділянкою сторонами не обговорювався. У 2013 році позивачу стало відомо, що відповідач самовільно без попередження та дозволу позивача склав, підписав та зареєстрував у відділі Держкомзему у Мовомиргородському районі договір оренди земельної ділянки, яка належить позивачу, на строк 10 років, а тому повертати земельну ділянку до закінчення дії договору відмовляється. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив визнати недійсним з моменту укладення договір оренди землі НОМЕР_3 від 20 березня 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2., який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 квітня 2011 року за № 00041, та акт приймання-передачі земельної ділянки, який є додатком до договору оренди землі від 20 березня 2011 року НОМЕР_3; застосувати наслідки недійсності правочину, а саме: скасувати запис у Державному реєстрі земель відділу Держкомзему у Новомиргородському районі від 22 квітня 2011 року за № 00041 та зобов'язати відповідача повернути йому земельну ділянку НОМЕР_3 загальною площею 0,9468 га з кадастровим номером НОМЕР_1.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки НОМЕР_3 загальною площею 0,9468 га, яка розташована на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з кадастровим номером НОМЕР_1, від 20 березня 2011 року, укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., який зареєстровано у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 квітня 2011 року за № 00041.

Застосовано наслідки недійсності правочину, а саме: скасовано запис про реєстрацію договору оренди земельної ділянки НОМЕР_3 загальною площею 0,9468 га, з кадастровим номером НОМЕР_1, від 20 березня 2011 року, укладеного між ОСОБА_3. та ОСОБА_2., у Державному реєстрі земель у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі від 22 квітня 2011 року за № 00041.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_3 загальною площею 0,9468 га, яка розташована на території Панчівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з кадастровим номером НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності па землю НОМЕР_2, виданого 15 грудня 2009 року Новомиргородською районною Державною адміністрацією Кіровоградської області.

У решті позову відмовлено

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та закрити провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, із висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідно до висновку експерта від 08 травня 2015 року № 436 підписи від імені ОСОБА_3 у графі «орендодавець» оспорюваного договору оренди та у графі «Орендодавець передав» акту приймання-передачі земельної ділянки від 20 березня 2015 року НОМЕР_3 виконані не ОСОБА_3., а доводи відповідача щодо необґрунтованості висновку експерта не підтверджені належними доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року та ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 18 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.П. Штелик