Ухвала

Іменем України

14 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

ГримичМ.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 про відмову у відкритті виконавчого провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що постановою державного виконавця від 01 червня 2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2016 року відсутні заходи примусового виконання, а рішення судів першої та апеляційної інстанції, виконання яких зупинено цією ухвалою, не перебували та не перебувають на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що постанова про відмовити у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем прийнята з порушенням вимог п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник просив скасувати цю постанову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2016 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди, правильно застосувавши п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», дійшли обґрунтованого висновку про те, що на момент звернення заявника зі скаргою його права не були порушені, оскільки рішення, яке підлягало примусовому виконанню, було скасовано в касаційному порядку, про що йому, заявнику, було відомо.

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич