Ухвала іменем україни
18 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи, просила стягнути з комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» 3162,05 грн вартості ремонтних робіт та матеріалів, 3000 грн моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_1, даний будинок в 2011 році переданий з балансу ЖЕО на баланс КП Єдиний розрахунковий центр. Над квартирою позивача постійно протікала покрівля, вода під час дощу заливала квартиру, рідина просочувалась крізь стелю та залишала плями від дощу, з приводу чого неодноразово зверталась до відповідача з проханням полагодити покрівлю, однак жодних дій з боку відповідача не вчинялось. Навесні 2013 року після чергових дощів сталося залиття вказаної квартири. ОСОБА_2 за власні кошти придбала необхідні матеріали на суму 1462,05 грн та провела ремонтні роботи по ремонту даху над своєю квартирою, оплативши 1700 грн за виконані роботи. Оскільки відповідач добровільно відмовляється зарахувати вартість виконаних робіт в рахунок оплати за житлово-комунальні послуги, або відшкодувати вартість ремонтних робіт, які проведені позивачем, звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до Положення про дольову участь співвласників у поточному та капітальному ремонтах житлових будинків м. Івано-Франківська, затвердженого рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 22 серпня 2011 року №357-13 року з подальшими змінами, роботи щодо ремонту даху будинку можуть бути виконані виключно за умови дольової участі власників квартир у фінансуванні 20% вартості ремонтних робіт.

Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр» було розроблено кошторисну документацію на ремонт даху, і листами від 01 листопада 2012 року, від 15 серпня 2012 року повідомлено ОСОБА_2 та інших власників будинку № АДРЕСА_1 про необхідність їх дольової участі у фінансуванні ремонту. Власники квартир вказаного будинку відмовились.

ОСОБА_2 за власні кошти придбала необхідні матеріали та провела ремонтні роботи по ремонту даху над своєю квартирою.

Досліджені у судовому засіданні докази надані позивачем квитанція, товарний чек та накладна, обґрунтовано не взято судами до уваги, оскільки надані докази не підтверджують придбання будівельних матеріалів саме позивачем.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що проведення такого ремонту особисто власником квартири терміновою аварійною ситуацією не викликалось, оскільки необхідність у ремонті даху існувала вже декілька років, і питання ремонту могло бути вирішено за умови дотримання власниками квартир встановленого законодавством порядку для його організації та фінансування.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даної справи місцевим та апеляційним судами не вбачається.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр» про відшкодування матеріальної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова