Справа № 471/32/16-ц
Провадження №2/471/121/16
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Губанової В.М.

при секретарі Тягнирядно І.Г.

за участю представника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Братське

справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів,

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про повернення безпідставно набутих коштів ОСОБА_4

В своєму позові посилається на те, що в період 2011-2012 років між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 було досягнуто домовленості, згідно якої він допомагав коштами в оформленні документів на право власності останнього на земельну ділянку за умови, що в подальшому між ними буде укладено договір оренди даної земельної ділянки.

Навесні 2012 року відповідач взяв у позивача ще кошти наперед за весь період договору оренди (49 років).

Всього за період 2011-2012 року ОСОБА_2 було сплачено коштів ОСОБА_4 в сумі 170000(сто сімдесят тисяч) гривень, про що останній написав власноручно розписку.

Однак, договір оренди ОСОБА_4 всупереч домовленості, уклав з іншою особою, а кошти так і не повернув.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 зменшила суму позовних вимог, оскільки гр.. ОСОБА_5 повернув 24000 грн. боргу ОСОБА_4 ОСОБА_2 про що склав розписку останній, тому просить стягнути з відповідача 146 000 грн з урахуванням 3% річних 13140 грн , а всього 159140 грн. боргу.

Відповідач в судовому засіданні не визнав позов та пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_2 була усна домовленість про те, що останній допоможе матеріально оформити документи на земельну ділянку право власності , в замін на укладення договору оренди тієї ж земельної ділянки. 170 000 грн. він від ОСОБА_2 не отримував. В рахунок оплати за оренду землі, він отримав від ОСОБА_2 гроші із яких частково в сумі 24000 грн він повернув, а 17 000 грн. залишився винним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Так, згідно розписки ОСОБА_4 отримав орендну плату в сумі сто сімдесят тисяч гривень за весь термін оренди 49 років. Претензій до ОСОБА_2 не має.

На підставі наданої розписки від 16 жовтня 2012 року ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 24000 грн від ОСОБА_5 за борг ОСОБА_4

Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25 квітня 2012 року укладено договір оренди землі терміном на 10 років, який зареєстрований 10 травня 2012 року у відділі Держкомзему у Братському районі за №03120.

Відповідно до п.1 ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави /безпідставно набуте майно/, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовується також до вимог про:

1)повернення виконаного за недійсним правочином;

2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3)повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України пердбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними(ч.2 ст.1214 ЦК України).

Відповідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому відповідно до вищевказаних норм законодавства, ОСОБА_4 повинен сплатити ОСОБА_2 всього 159140(сто пятдесят девять тисяч сто сорок) гривень, з них 13140 грн. 3%річних від суми боргу (146000грн. х 0,03х1095(днів з 01.01.2013р. по 01.01.2016р.)/365=13140грн.) + 146000грн.(безпідставно отримані кошти).

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Позивач ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2016 року був звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1591, 40 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів в повному обємі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 кошти з урахуванням 3% річних загальною сумою 159140(сто пятдесят девять тисяч сто сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1591, 40 грн. в дохід держави.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд.

Суддя Губанова В. М.,