Справа № 344/2675/15-ц
Провадження № 22-ц/779/549/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивувала тим, що з 21 жовтня 1992 року перебувала з відповідачем у трудових відносинах. У зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, змінами істотних умов праці, її було 7 листопада 2014 року попереджено про наступне звільненя із займаної посади. 13 січня 2015 року її звільнено з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників. Вважає, що при звільненні товариством порушено норми законодавства про працю та не враховано, що вона має переважне право залишення на роботі. А тому просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що судом не враховано її переважного права на залишення на роботі, оскільки на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом з дитинства, та чоловік - інвалід 2 групи.

Поза увагою суду залишилась і та обставина, що відповідач не виконав обов'язок щодо її працевлаштування. Встановивши, що 11.11.2014 року її ознайомлено з переліком вакантних посад у ПАТ «Укртелеком», суд помилково ототожнив термін «ознайомлення з переліком вакантних посад» та «пропонування вакантної посади». Фактично їй було запропоновано тільки дві посади, різниця між якими була у строковості та безстроковості трудового договору. На зайняття строкової посади електромеханіка систем передавання електрозв'язку 1 категорії станційної дільниці транспортної мережі №1 КЦТ №172 (м.Івано-Франківська) технічної служби вона погодилась, однак не пройшла співбесіду, яка на її думку, проводилась безпідставно.

Посилаючись на зазначені обставини просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду апелянт та її представник доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник ПАТ «Укртелеком» доводів апеляційної скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано норми чинного законодавства України при звільненні ОСОБА_2, а тому підстав для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не вбачається.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статею 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді), може бути позивачем і відповідачем у суді.

При цьому за змістом ст. 95 ЦК України відокремлені підрозділи юридичної особи (філії, представництва) не є юридичними особами, тобто не наділені цивільною процесуальною дієздатністю, а можуть тільки діяти від імені юридичної особи, якою вони створені. Таке право здійснювати в суді повноваження сторони в справі від імені юридичної особи може бути надане їм статутом, положенням або дорученням.

Встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 порушником своїх прав вказувала відповідача Івано-Франківську філію ПАТ «Укртелеком».

Із долученого в апеляційному суді статуту ПАТ «Укртелеком» вбачається, що Товариство є юридичною особою з дня його державної реєстрації. Товариство має цивільні права та обов'язки, здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Статуту та внутрішніх актів Товариства (п.1.7, п. 1.8).

Як передбачено п. 1.12 Статуту філії та представництва Товариства діють на підставі положення, а дочірні підприємства - на підставі Статутів.

Згідно п. 1.2 Положення про Івано-Франківську філію ПАТ «Укртелеком» - Івано-Франківська філія ПАТ «Укртелеком» є відокремленим підрозділом ПАТ «Укртелеком», юридичної особи, заснованої згідно з наказом Державного комітету зв'язку та інформації України від 27.12.1999 №155 шляхом перетворення відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 №210/93 «Про корпоратизацію підприємств» Українського державного підприємства електрозв'язку «Укртелеком» у відкрите акціонерне товариство «Укртелеком», що згідно з протоколом Загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» №8 від 14.06.2011 перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Укртелеком».

Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія здійснює діяльність від імені Товариства. Усі права та обов'язки, що виникають внаслідок діяльності Філії, отримує та несе Товариство (п.2.1, п. 2.2).

Як визначено у п. 4.7.6 Положення директор Філії приймає на роботу у Філію та звільняє з роботи у ній, здійснює переведеня та перемішення працівників в межах Філії (а у випадку визначення Філії як керуючої - щодо працівників інших філій Товариства, віднесених до сфери її управління), застосовує до них заходи заохочення та стягнення, притягнення до майнової відповідальності, вирішення всіх інших питань трудових відносин з працівниками Філії, з урахуванням обмежень та відповідно до порядку, встановлених внутрішніми актами/документами Товариства та законодавством України.

Отже, Івано-Франківська філія ПАТ «Укртелеком» не може відповідати за позовом, оскільки не є юридичною особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ч. 1 ст. 33 ЦПК України).

Вирішуючи спір суд першої інстанції питання про залучення юридичної особи до участі у розгляді справи в якості відповідача не вирішував.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року було скасовано ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2015 року, постановлену в даній справі з передачею її на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому судом вказано на необхідність вирішення місцевим судом питання залучення до участі в справі в якості належного відповідача - ПАТ «Укртелеком».

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Проте, апеляційний суд законодавчо позбавлений права в такому разі скасувати рішення з направленням справи на новий розгляд, відповідно як і залучити цих осіб до участі в справі та вирішити спір як суд першої інстанції.

Разом з тим, враховуючи положення ст. 303 ЦПК України щодо перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості рішення суду лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що постановлене рішення не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 травня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Івано-Франківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення, стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук