Справа № 2-767/11
Провадження № 6/161/201/16
У Х В А Л А

25 березня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу ДВС Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС Луцького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-767 виданий 30.03.2011 року Ківерцівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 02 листопада 2010 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття, а також виконавчий лист №161/4440/14-ц виданий 15.07.2014 року виданий Ківерцівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа державним виконавцем відділу відкрито виконавче провадження та зобовязано боржника негайно виконати рішення суду. Вказує, що боржником добровільно рішення суду не виконано.

Враховуючи ту обставину, що боржник ухиляється від покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Просить суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-767/11 виданий 30.03.2011 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02 листопада 2010 року і до досягнення ОСОБА_4 повноліття (а.с.28).

Крім того, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист виконавчий лист №161/4440/14-ц виданий 15.07.2014 року виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.33).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Державним виконавцем не було надано суду достатніх доказів, які свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_2 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження не використано надані йому права у точній відповідності із Законом, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а поїздки боржника за межі України не доводять факту наявності у нього коштів для оплати боргових зобовязань за рішенням суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України, ст.11 Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в :

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_8