Справа № 159/6543/15-ц
Провадження № 2/159/199/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживача та повернення безпідставно стягнутих грошових коштів, - в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживача та повернення безпідставно стягнутих грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він є власником банківської платіжної картки «GOLD Debit Master Card», відкритої в ПАТ КБ «Приват Банк». Дана картка є дебетною та передбачає можливість проводити розрахунки виключно власними коштами. Вказана картка використовувалась позивачем під час оплати покупок за кордоном. 16.12.2014 року позивач розрахувався належною йому карткою в ОСОБА_3 на суму 594488,19 гривень. ОСОБА_1 вказує, що 08.02.2015 року, 09.02.2015 року, 22.04.2015 року та 04.05.2015 року без його згоди та без його відома з належної йому банківської картки було списано 75,24 гривень. Зазначає, що невиконаних зобовязань перед ПАТ КБ «Приватбанк» по договору овердрафту у нього немає, послугами банку по встановленню ліміту кредитування у формі овердрафт він не користувався. З приводу списання коштів з його рахунку позивач звернувся до працівників відділення ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Ковелі, однак вичерпної інформації щодо причини списання з його картки грошових коштів в сумі 75,24 грн. йому не надано, як і не повернуто суму списаних коштів. З посиланням на норми Закону України «Про захист прав споживачів» просив стягнути з відповідача в його користь неправомірно стягнуті грошові кошти в сумі 75,24 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення у справі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоч завчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення поштового відправлення (судової повістки).

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому, згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 1066 ЦК України, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами, і не вправі визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Частиною 5 ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківські рахунки це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Згідно ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно ст. 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до ч.2 ст. 1068 ЦК України, банк зобовязаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кошти, які надходять на особовий рахунок позивача є його власністю, а не власністю банку. Банк мав право здійснювати операції за рахунок позивача лише на підставі його розпорядження, доручення, рішення суду чи на договірних засадах.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанком» позивачу було відкрито картковий рахунок № 5168 7423 2106 8912.

08.02.2015 року, 09.02.2015 року, 22.04.2015 року та 04.05.2015 року відповідачем з вказаного рахунку було списано грошові кошти на загальну суму 75,24 гривень.

Факт списання грошових коштів підтверджується випискою по рахунку в період з 01.12.2014 року по 31.10.2015 рік, яка на вимогу позивача була надана відповідачем.

Згідно вказаної виписки з картки позивача чотири рази було списано грошові кошти в сумі 28,82 гривень, 28,76 гривень, 5,89 гривень та 11,77 гривень на загальну суму 75,24 гривні.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ніяких розпоряджень, доручень на списання грошових коштів позивач не давав, тому суд доходить до висновку, що списання з карткового рахунку позивача грошових коштів в сумі 74,25 гривень є безпідставними.

Вказані доводи не спростовані відповідачем, будь-яких інших доказів наявності у позивача заборгованості перед ПАТ КБ «Приват Банком» останнім суду не надано.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів правомірності здійснення безспірного списання грошових коштів із банківської картки позивача, оскільки судом не встановлено, що позивач має заборгованість перед відповідачем за кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 1073 ЦК України, у разі безпідставного списання грошових коштів банком з рахунка клієнта, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем безпідставно списано грошові кошти з рахунку позивача, то позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу незаконні списані грошові кошти за період з 08.02.2015 року по 04.05.2015 рік із банківської картки в сумі 75,24 гривні є доведеними та підлягають задоволенню.

Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судові витрати у справі.

Позивач відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1066, 1067, 1068, 1073, 1074 ЦК України, ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Приват Банк» зарахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 № 5168 7423 2106 8912, що відкритий у ПАТ КБ «Приват Банк» безпідставно списані кошти в сумі 75 (сімдесят пять) гривень 24 копійки.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват Банк» в користь держави судові витрати у справі в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_4