Єдиний унікальний номер 236/426/16-ц
Номер провадження 2/236/256/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мірошниченко О.В.

за участю секретаря Безорчук А.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської об'єднаної територіальної громади про надання додаткового строку на прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 міської об'єднаної територіальної громади про надання додаткового строку на прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15 жовтня 2005 року померла ОСОБА_4, яка доводиться йому матірю. За життя, 28.01.1999 року спадкодавець склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати , з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповідала своєму сину ОСОБА_2 - позивачу по справі. Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 25 грудня 2015 року позивачу було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини з причини пропуску строку на прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, оскільки про існування заповіту він дізнався наприкінці 2015 року. Просить суд визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і надати додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його присутності в судових засіданнях за участю представника ОСОБА_1 (а.с 23).

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності (а.с.7), позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що ОСОБА_4, яка доводиться позивачу матірю, померла 15 жовтня 2005 року в селі Терни міста Лиман (колишній ОСОБА_5) Донецької області. На час смерті матері, позивач знаходився на заробітках за кордоном в Російський Федерації, в період з 17 січня 2005 року по 14 грудня 2005 року працював водієм автокрану ВАТ «Пушкінскій завод», яке розташоване в м. Пушкіно Московської області. На похорони матері приїжджав в короткострокову відпустку. Після закінчення терміну трудового договору з грудня 2005 року по квітень 2006 року постійно знаходився на території України, після чого повернувся до Російської Федерації, де продовжив працю за договором. З заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, оскільки вважав, що спадщину, яка складалась з житлового будинку № 90 по вул. Центральна (колишня 50 років Жовтня) с. Терни м. Лиман Донецької області прийняв його рідний брат ОСОБА_6, який на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем. На той час він не заявляв про себе як спадкодавця та не мав намірів на це майно. Після смерті ОСОБА_6, який помер 25 квітня 2014 року, у грудні 2015 року позивач остаточно повернувся на Україну та зясував, що до спадщини, яка залишалась після смерті матері ОСОБА_4 також входила земельна ділянка площею 7,540 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того зясувалося, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя 28.01.1999 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповідала йому. Поважністю пропуску строку на прийняття спадщини представник позивача зазначила те, що про наявність спадкового майна позивач дізнався у грудні 2015 року у звязку з тим, що тривалий час перебував за кордоном та не міг своєчасно дізнатися про ті обставини.

Відповідач ОСОБА_3 міська об'єднана територіальна громада, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання представника не направив, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень суду не надав.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача і свідка, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм спадкові правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження матірю ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є ОСОБА_7 (ас. 29).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 від 02 березня 2016 року, 01 квітня 1957 року був складений актовий запис про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7; після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Левадна» (ас. 36).

ОСОБА_4 померла 15 жовтня 2005 року в с. Терни м. Лиман (колишній ОСОБА_5) Донецької області у віці 86 років (а.с. 8).

За життя 28 січня 199 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповідала своєму сину ОСОБА_2 - позивачу по справі (а.с 9).

Згідно держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 043144 власником земельної ділянки площею 7,540 га, розташованої на території Тернівської сільської ради, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є ОСОБА_4 (а.с 10).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 756878, 25 квітня 2014 року у віці 60 років в м. Лиман Донецької області помер ОСОБА_6 (а.с 12).

Постановами державного нотаріуса ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 25 грудня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з причини пропуску строку на прийняття спадщини (ас. 14, 54).

Згідно інформації наданої завідуючою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою ГТУЮ в Донецькій області спадкові справи до майна громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не заводилися та з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався (а.с 22, 35).

Відповідно до довідки наданої ОСОБА_3 міською радою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 разом з нею по вул. Центральній (колишня 50 років Жовтня) с. Терни м. Лиман Донецької області проживав та був зареєстрований ОСОБА_6 (ас. 11).

Суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1 про поважність пропуску строку на прийняття спадщини

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справи суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Згідно з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України викладеною в узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивач ОСОБА_2 тривалий час працював на території Російської Федерації, знаходився в України двічі на рік. Про факт смерті матерії ОСОБА_4 йому було відомо, він був присутнім на похоронах.

Разом з цим, відповідно то трудової книжки серії БТ-І № 1361963 на імя ОСОБА_2, позивач в період з 17 січня 2005 року по 14 грудня 2005 року та з 25 квітня 2006 року 19 березня 2007 року працював у Відкритому акціонерному товаристві «Пушкінський завод», яке розташоване на території Російської Федерації в місті Пушкіно Московської області. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила що в період з грудня 2005 року по квітень 2006 року позивач перебував на Україні, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлений ст. 1271 ЦК України шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, як померла 15 жовтня 2005 року, сплинув 15 квітня 2006 року.

Таким чином суд приходить до переконання, що перешкоди для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у позивача ОСОБА_10 були відсутні; спадкоємець перебував на території України та не скористався правом на подачу зави про прийняття спадщини з тих підстав, що не мав на це наміру, що зазначив в позовній заяві та про що пояснювала в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1

За таких обставин суд приходить по переконання про те, що у позивача відсутні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути застосовані.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12.

Виходячи із встановлених обставин, наданих позивачем доказів і вимог матеріального закону, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини і відповідно про відсутність матеріально-правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 1216-1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України; ст. 10, 11, 15, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 березня 2016 року.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 25 березня 2016 року.

Суддя -