У Х В А Л А

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» про поновлення на роботі, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання видати наказ про надання відпустки по догляду за дитиною, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 13 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з приватним акціонерним товариством «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» (далі - ПрАТ «СО «Азот») у трудових відносинах і працювала на посаді інженера 1-ї категорії лабораторії антикорозійного захисту центральної лабораторії підприємства. Наказом від 1 грудня 2015 року № 0111-КП її звільнено за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з прогулом, в період часу з 16 липня 2015 року по 12 листопада 2015 року.

Звільнення вважає незаконним, оскільки в зазначений період часу вона мала б знаходитись у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, яка безпідставно не була надана підприємством за її, ОСОБА_4, заявою. Крім того, позивач посилається на те, що в зазначений в наказі період часу вона була відсутня на роботі з поважних причин, а саме у зв'язку з хворобою та перебуванням на лікуванні, а також посилається на порушення підприємством передбаченого законодавством порядку накладення дисциплінарного стягнення (порушено строк притягнення до відповідальності, не ознайомлено її особисто з наказом про звільнення, не забезпечена можливість бути присутньою на засіданні профспілкової організації з приводу її звільнення). Таким чином, просила позов задовольнити.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 13 квітня 2016 року, позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді інженера (хім. технології)1 категорії лабораторії антикорозійного захисту центральної лабораторії ПрАТ «СО «Азот».

Визнано наказ виконуючого обов'язки Голови правління ПрАТ «СО «Азот» від 1 грудня 2015 року № 0111-КП про звільнення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 40 КЗпП України незаконним та зобов'язано ПрАТ «СО «Азот». скасувати наказ від 1 грудня 2015 року № 0111-КП.

Стягнуто з ПрАТ «СО «Азот» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 2 грудня 2015 року по 26 лютого 2016 року, в загальній сумі 13 181 грн 96 коп. Стягнуто з ПрАТ «СО «Азот» на користь ОСОБА_4, компенсацію заподіяної моральної шкоди в сумі 2 500 грн. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ПрАТ «СО «Азот» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу в межах одного місяця.

У касаційній скарзі ПрАТ «СО «Азот», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» про поновлення на роботі, визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та зобов'язання видати наказ про надання відпустки по догляду за дитиною призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.Ф. Хопта