РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа Національний банк України про зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги мотивує тим, що 23 вересня 2008 року він уклав з банком кредитний договір № 21-43/08 та отримав у банку 15000 Євро зі сплатою 14,5 % річних.

29 серпня 2015 року він та його представник звернулися до банку та просили повідомити інформацію по кредиту та надати копії документів. На запит банк не надав відповіді, чим порушив його права.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати бездіяльність ВАТ АБ «Укргазбанк» протиправною та зобов'язати відповідача надати інформацію, яку він просив, надати копії документів та надати розрахунки по його кредитному договору.

Ухвалою Солом'янського районного суд міста Києва від 24 лютого 2016 за заявою сторони позивача залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії у частині вимоги про визнання бездіяльності Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» протиправною.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належні чином. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника(а.с. 72).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Пояснив суду, що ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею. Запит про надання інформації від імені ОСОБА_1 29 серпня 2015 року підписав представник ОСОБА_2, зазначивши, що діє за довіреністю та додав довіреність, строк дії якої закінчився ще 01 квітня 2015 року. Представник ОСОБА_2 відповідь з даними щодо ОСОБА_1 просив направити на свою адресу.

28 вересня 2015 року ОСОБА_2 була надана відповідь на його запит та вказано про відсутність у нього повноважень на отримання такої інформації щодо ОСОБА_1 Сам ОСОБА_1 з заявами про надання інформації до банку не звертався. Вважає, що єдиною підставою для надання такої інформації є звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою, на підставі якої банк має відкрити банківську таємницю щодо позивача.

Представник третьої особи надала суду письмові пояснення щодо порядку розкриття банківської таємниці стосовно клієнта банку та просила суд вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с. 92-96).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 2008 року ОСОБА_1 уклав з ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», кредитний договір № 21-43/08 та отримав у банку 15000 Євро зі сплатою 14,5 % річних (а.с. 5-8).

29 серпня 2015 року ОСОБА_2 за своїм підписом направив до ПАТ АБ «Укргазбанк» запит від імені ОСОБА_1 з проханням надати інформацію щодо кредитного договору, укладеного сторонами. Як підставу представлення інтересів ОСОБА_2 зазначив та надав копію довіреності, видану ОСОБА_1, строк дії якої закінчився 01 квітня 2015 року (а.с. 9).

Заперечуючи проти позову, представник відповідач надав суду відповідь ОСОБА_2 від 08 вересня 2015 року № 50902-1858 (а.с. 86) та зворотнє повідомлення про вручення 11 вересня 2015 року поштового відправлення цієї відповіді ОСОБА_2 (а.с. 87).

З наданої суду відповіді ОСОБА_2 на звернення в інтересах ОСОБА_1 від 29 серпня 2015 року щодо надання інформації за кредитом, укладеним ОСОБА_1, ПАТ АБ «Укргазбанк» повідомив, що довіреність на підставі якої ОСОБА_2 сформував запит не містить даних про те, що ОСОБА_1 наділив його правом отримувати банківську таємницю станом на день підписання заяви та надання відповіді.

Також було роз'яснено, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дозвіл на розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю, який надається фізичною особою, підписується цією особою. Підпис фізичної особи повинен бути засвідчений керівником банку чи уповноваженою ним особою та скріплений печаткою банку або засвідчений нотаріально (а.с. 86).

Строк дії довіреності від 02 квітня 2012 року доданої до запиту, закінчився 01 квітня 2015 року (а.с. 10).

Зі змісту, поданого ОСОБА_2 запиту вбачається, що він дійсно стосується надання інформації, як конфіденційної, так і такої, що містить банківську інформацію щодо клієнта банку - ОСОБА_1 без належних на те підстав.

Крім того, ОСОБА_2 у своєму запиті просив направити цю інформацію не ОСОБА_1, а на його - ОСОБА_2 адресу, хоча не мав права на її отримання.

Суд вважає, що така вимога суперечить ст. 30 Закону України «Про інформацію» статтям 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність.

Вимоги до захисту, зберігання, використання та розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, визначені Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267.

Відповідно до пункту 3.1. цих Правил письмовий запит та/або дозвіл клієнта про розкриття інформації, що містить банківську таємницю і власником якої є клієнт, складається довільною формою.

Письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

На письмовий запит власника інформації, що становить банківську таємницю або з його письмового дозволу, банк розкриває таку інформацію в обсязі, визначеному в письмовому запиті або дозволі.

У матеріалах справи міститься й інша довіреність від ОСОБА_1 на представництво його інтересів ОСОБА_2, але вона була видана 21 вересня 2015 року, тобто після направлення ОСОБА_2 запиту та отримання відповіді від банку (а.с. 30).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду та просить суд зобов'язати відповідача надати інформацію, надати копії документів та надати розрахунки по його кредитному договору.

Стороною позивача не наданого суду доказів, що ОСОБА_1 звертався до відповідача з проханням розкрити і надати інформацію, яка стосується його прав та обов'язків, як споживача послуг банку та не надав доказів, що відповідач відмовив йому в наданні такої інформації, яка в силу своєї специфіки та вимог закону може бути надана лише за згодою позивача.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 19, 55 Конституції України, ст. 16 ЦК України, статтями 55, 56, 60, 61, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 30 Закону України «Про інформацію», статтями 16, 19, 24 Закону України «Про звернення громадян», ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних», Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року № 267, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа Національний банк України про зобов'язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: