У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов'язання провести нарахування та виплату заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатитизаробітну плату, посилаючись на те, що з 1992 року по теперішній час вона працює у відповідача. За період своєї роботи перебувала на різних посадах, в тому числі і на керівних.

09 грудня 2014 року відповідачем було видано наказ про переведення ОСОБА_3 на посаду заступника генерального директора по правовій роботі, про що було зроблено запис у трудовій книжці.

Після призначення на посаду заступника генерального директора по правовій роботі вона приступила до виконання своїх обов'язків.

23 грудня 2014 року відповідачем прийнятий наказ про скасування наказу від 09 грудня 2014 року.

Позивач вважала наказ від 23 грудня 2014 року незаконним та необґрунтованим.

ОСОБА_3 просила визнати незаконним та скасувати наказ

від 23 грудня 2014 року № 02-03/103 «Про скасування наказу», визнати протиправними дії т. в. о. генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової лікеро-горілчаної промисловості Безпалька М.М. щодо усунення позивача з посади заступника генерального директора по правовій роботі, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй з 09 грудня 2014 року заробітну плату за посадоюзаступника генерального директора по правовій роботі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ т. в. о.генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 23 грудня 2014 року № 02-03/103 «Про скасування наказу».

Визнано протиправними дії т. в. о.генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Безпалька М.М. щодо усунення ОСОБА_3 з посади заступника генерального директора по правовій роботі.

Зобов'язано Івано-Франківське обласне державне об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості нарахувати та виплатити з

09 грудня 2014 року ОСОБА_3 заробітну плату за посадою заступника генерального директора по правовій роботі.

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2015 року вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року та додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вказував на те, що переведення позивача на посаду юрисконсульта відділу правового забезпечення було зроблено без її згоди; вимоги про визнання протиправними дій т. в. о. генерального директора спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Безпалька М.М. щодо усунення ОСОБА_3 з посади заступника генерального директора по правовій роботі, оскільки дані вимоги випливають з вимоги про визнання незаконним та скасування наказу; позивач з 09 грудня 2014 року виконувала обов'язки на посаді заступника генерального директора по правовій роботі, однак заробітна плата позивачу нараховувалася за посадою юрисконсульта відділу правового забезпечення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,апеляційний суд указував на те, що скасовуючи оскаржуваний наказ,відповідач жодного порушення трудового законодавства не допустив. Відповідно до штатних розписів, затверджених 05 квітня 2013 року та 01 січня 2014 року, посада заступника генерального директора по правовій роботі відсутня, фактично ОСОБА_3 виконувала обов'язки юрисконсульта, з посадовою інструкцією заступника генерального директора по правовій роботі ознайомлена не була.

Однак з такими висновками судів погодитися не можна.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 62 ГК України підприємство діє на підставі статуту, який має містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші положення, що не суперечать законодавству.

За положеннями з ч. 3 ст. 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Установлено, що відповідно до наказу Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 18 жовтня 2013 року № 117 ОСОБА_3 прийнято на посаду юрисконсульта відділу правового забезпечення (а. с. 10 т. 1).

Наказом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 09 грудня 2014 року № 02-03/99 юрисконсульта відділу правового забезпечення ОСОБА_3 переведено з 09 грудня 2014 року на посаду заступника генерального директора по правовій роботі за її згодою з оплатою праці згідно з штатним розписом на підставі її заяви (а. с. 7-8 т. 1).

Про переведення на посаду заступника генерального директора по правовій роботі зроблено запис за № 29 у трудовій книжці ОСОБА_3 (а. с. 10 т. 1).

Відповідно до штатних розписів, затверджених 05 квітня 2013 року, 01 січня 2014 року, посада заступника генерального директора по правовій роботі відсутня.

Наказом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 23 грудня 2014 року № 02-03/103 скасовано наказ від 09 грудня 2014 року № 02-03/99, оскільки в штатному розписі відсутня посада заступника генерального директора по правових питаннях (а. с. 9 т. 1).

ОСОБА_3 заробітну плату не отримувала, оскільки вона їй була нарахована як юрисконсульту (а. с. 63, 110, 113 т. 1).

Позивач зверталася до т. в. о. генерального директора щодо виконання службових обов'язків (а. с. 130-133, 155-156 т. 1).

Також ОСОБА_3 зверталася із заявою до Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області (а. с. 137, 138, 178).

Згідно з листом Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області від 19 травня 2015 року за вих. № 01-21/506 була проведена позапланова перевірка, в ході якої встановлено, що ОСОБА_3 не було ознайомлено під розписку в особовій картці про призначення на роботу та переведення; заробітна плата ОСОБА_3 з 09 грудня 2014 року після призначення її на посаду заступника генерального директора по правовій роботі виплачувалася не за трудовим договором, а за посадовим окладом юрисконсульта відділу правового забезпечення; переведення ОСОБА_3 з посади заступника генерального директора по правовій роботі на посаду юрисконсульта відділу правового забезпечення відбулося без її згоди (а. с. 139-140 т. 1).

Тимчасово виконуючому обов'язки генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_4 видано припис від 19 травня 2015 року № 09-01-052/7-7 (а. с. 184 т. 1).

Територіальною державною інспекцією з питань праці в Івано-Франківській області з 21 липня 2015 року по 31 липня 2015 року була здійснена перевірка, за результатами якої складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 09-01-052/11-11. У ході перевірки виявлені порушення законодавства про працю, зокрема ч. 1 ст. 29 КЗпП України, а саме: при переведенні на посаду юрисконсульт ОСОБА_3 не ознайомлена з посадовою інструкцією; ч. 1 ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» керівництвом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості п. 4 припису від 19 травня 2015 року № 09-01-052/7-7 не виконано, заробітна плата ОСОБА_3 з 09 грудня 2014 року після призначення її на посаду заступника генерального директора по правовій роботі нараховується з посадового окладу юрисконсульта відділу правового забезпечення, а не з посадового окладу заступника генерального директора по правовій роботі (а. с. 179-182 т. 1).

Тимчасово виконуючому обов'язки генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_4 видано припис від 31 липня 2015 року № 09-01-052/11-11 (а. с. 183 т. 1).

Однак, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд на вказане уваги не звернув та дійшов передчасних висновків.

З рішенням суду першої інстанції погодитися також не можна, оскільки у відповідача не відбувалося переведення позивача на посаду юрисконсульта, а було скасовано наказ про переведення її на іншу посаду, а юрисконсультом у відповідача позивач працювала з 18 жовтня 2013 року.

Крім цього, визнаючи неправомірними дії т. в. о. генерального директора відповідача Безпалька М.М. судом було неповно встановлено коло осіб, які мають безпосереднє відношення до предмету спору, прав та інтересів яких стосується позов (порушення п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України, зокрема такими можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зобов'язуючи нарахувати та виплатити заробітну плату позивачу за посадою заступника генерального директора, суд не встановив, чи є такі позовні вимоги способом захисту порушеного права позивача.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Зазначені порушення процесуального закону унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та є відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування ухвалених у даній справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 вересня 2015 року, додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К.Парінова

Т.О.Писана

О.В.Ступак