АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Фадєєвій І.І.

за участю: представника позивача Гуйван І.М.

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року у справі за ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №755/4714/16-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/8035/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Заявник звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 19 лютого 2016 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення по справі № 1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 4 878 678 гривень 12 копійок, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 2 269 810 гривень 57 копійок та солідарно стягнуто третейський збір у розмірі 25 500 гривень.

Заявник не приймав участі в справі в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Вважає, що справа, по якій прийнято рішення третейського суду, непідвідомча даному суду, не відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди», та вважає, що дане рішення є незаконним та таким, що ухвалене з порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено частково.

Скасувано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3 .

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суд першої інстанції та постановити нову, якою скасувати рішення прийняте 19 лютого 2-16 року третейським судом м. Києва Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків, посилаючись на порушення судом норм діючого законодавства.

Зокрема вказує на те, що при розгляді справи третейським судом її не було повідомлено належним чином, що позбавило її можливості надати докази та захищати себе, м. Києві щодо несвоєчасне повідомлення останньої про відкриття виконавчого провадження.

Крім того зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. На момент подачі позову між позивачем та поручителем не було і зараз не має діючої третейської угоди, а тому спір між ними не може розглядатися Постійно діючим третейським судом

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Гуйван І.М., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Укрсоцбанк» проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягаж частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про третейські суди», спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

19 лютого 2016 року Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено рішення по справі № 1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 4 878 678,12 грн., стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 2 269 810,57 грн. та солідарно стягнуто третейський збір у розмірі 25 500,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди», юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Спір може бути переданий на розгляд Третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди».

Частиною 1 ст. 12 цього Закону визначено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Частинами 4, 5 ст. 12 Закону визначено, що третейська угода укладається в письмовій формі та має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце та дату укладення угоди.

Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору № 38-05/2/92 від 06 червня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, Сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляючись про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. У випадку неможливості розгляду

спору вказаним суддею, - третейськими суддями Мороз O.A. або Білоконем Ю.М. в порядку черговості.

Отже, даний кредитний договір містять третейське застереження про вирішення спору між сторонами Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків суддею одноособово згідно регламенту даного третейського суду.

Із загального змісту Закону України «Про третейські суди» вбачається, що оскарження рішення можливе у вигляді його скасування за формальними ознаками та у виключних випадках, перелік яких встановлений у ст. 51 Закону України «Про третейські суди» і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 14 Закону України «Про третейські суди» передбачено право сторін вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

Частинами 1-3 ст. 16 вказаного Закону передбачено, що склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Частиною 1 статті 1 / Закону України «Про третейські суди» передбачено, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків суддями Третейського суду є особи, які відповідають вимогам, що встановлені в «Положенні про постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків» та внесені до списку третейських суддів Третейського суду.

Згідно ст. 19 Закону України «Про третейські суди» третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу якщо, крім іншого, він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи, а також у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ'єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення.

Так, судом встановлено, що в третейському застереженні вказані конкретні судді, якими одноособово в порядку черговості має бути розглянутий спір у третейському суді. З матеріалів третейської справи вбачається, що справа була розглянута третейським суддею Ярошовець В.М.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких третейськими судами заборонений.

Згідно п. 1.2 кредитного договору № 38-05/2/92 від 06 червня 2007 року. Кредит надається позичальнику на споживчі потреби.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів.

у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, про скасування якого просять заявники ухвалено 19.02.2016 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону.

Оскільки ОСОБА_3 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків по справі №1995/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_3.

Разом з тим, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про скасуванні рішення Третейського суду в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування рішення Третейського суду в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з правових позицій Верховного суду України, при цьому обґрунтованого висновку з яких саме підстав він прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви в цій частині, в ухвалі не навів.

Крім того, суд першої інстанції не з'ясував питання щодо дії договорів поруки і не навів будь - яких мотивованих висновків з цього питання.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням порядку для його вирішення, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312. 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року скасувати, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: