Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Позивачка просила провести поділ майна, яке було придбано сторонами під час шлюбу, а саме: виділити їй у власність автомобіль марки «Nissan Місrа», державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 130 тис. грн та грошову компенсацію частки автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, у розмірі 180 тис. грн. Відповідачу виділити автомобіль «Nissan X-Trail», вартістю 300 тис. грн.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 ідеальну частку у розмірі 2/3 та ОСОБА_4 ідеальну частку у розмірі 1/3 від майна у складі автомобіля Nissan Місrа, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на автомобіль «Nissan Micra», державний номерний знак НОМЕР_1, шляхом припинення права спільної сумісної власності на зазначене майно ОСОБА_4

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 180 тис. грн компенсації вартості частки останньої у автомобілі «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2.

Визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на автомобіль «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, шляхом припинення права спільної сумісної власності на зазначене майно ОСОБА_3

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано спільним сумісним майном подружжя автомобіль марки «Nissan Місrа», 2007 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини автомобіля марки «Nissan Місrа», 2007 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частини автомобіля марки «Nissan Місrа», 2007 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення апеляційного суду не відповідає вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 12 березня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб згідно зі свідоцтвом про шлюб від 11 січня 2006 року серії НОМЕР_3.

У шлюбі сторони мають двоє дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно зі свідоцтвом про народження від 19 липня 2005 року серії НОМЕР_4, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно зі свідоцтвом про народження від 29 травня 2009 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 серпня 2014 року у справі № 752/3772/14-ц розірвано шлюб між позивачем і відповідачем.

За час шлюбу подружжям набуто у власність автомобіль «Nissan Micra», державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 130 000 грн та автомобіль «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 300 000 грн, який зареєстровано за відповідачем згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 09 лютого 2008 року.

Вартість автомобілів сторонами не оспорюється.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні автомобілі є спільною сумісною власністю сторін. Оскільки діти перебувають на утриманні позивачки, суд дійшов висновку про відступлення від рівності часток у майні та збільшення ідеальної частки, визначивши частку позивачки у розмірі 2/3 частини, а відповідачу у розмірі 1/3 частини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що автомобіль «Nissan X-Trail» не підлягає поділу, оскільки він був проданий під час шлюбу сторін.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку доходу.

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою.

Частиною 2 та 3 цієї статті передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Крім того, у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено про рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Частиною 1 ст. 67 СК України передбачено, що дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач продав автомобіль «NissanX-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки-рахунку серії ВІА № 854710 від 06 серпня 2014 року, довідки Центра ДАЇ № 9 від 22 жовтня 2015 року № 1-/136 та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «NissanX-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_7

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції не з'ясував, чи надавала позивачка свою письмову згоду на продаж автомобіля.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого із подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та 372 ЦК України.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України суд апеляційної інтонації не перевірив фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, доводів сторін як на підтвердження, так і заперечення позову не перевірив, зокрема, доводів про відсутність письмової згоди позивачки на відчуження спірного автомобіля.

Оскільки вирішення позовних вимог про поділ спільного майна подружжя - автомобіля «NissanX-Trail», державний номерний знак НОМЕР_2, може вплинути на вирішення спору в частині поділу іншого майна подружжя, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана