УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція нерухомості «Харківська губернія» до ОСОБА_4 про стягнення суми за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція нерухомості «Харківська губернія» (далі - ТОВ «АН «Харківська губернія») звернулося до суду з указаним позовом, у якому зазначало, що 24 квітня 2015 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір про надання інформаційно-консультативних послуг з покупки об'єкта нерухомості (далі - договір), відповідно до п. 1 якого товариство зобов'язалося за дорученням ОСОБА_4 знайти та надати інформацію про наявні на ринку житла пропозиції з продажу об'єктів нерухомості, які відповідають параметрам, викладеним в п. 1.2 вказаного договору, а відповідач у свою чергу зобов'язався оплатити товариству послуги в порядку та на умовах, які обумовлені цим договором. Позивач виконав умови вказаного договору, надавши відповідачу відповідну інформацію про наявні на ринку житла пропозиції з продажу об'єктів нерухомості. Проте, відповідач відмовляється оплатити отримані послуги у розмірі та порядку, передбаченому вказаним договором.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 42 500 грн за надання інформаційно-консультативних послуг з покупки об'єкта нерухомості та 47 175 грн пені.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову ТОВ «АН «Харківська губернія» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2016 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «АН «Харківська губернія» 42 500 грн за надання інформаційно-консультативних послуг, 10 тис. грн пені та 1 378 грн сплаченого судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що 24 квітня 2015 року між ТОВ «АН «Харківська губернія» та ОСОБА_4 укладений договір про надання інформаційно-консультативних послуг з покупки об'єкта нерухомості, відповідно до п. 1 якого товариство зобов'язалося за дорученням ОСОБА_4 знайти та надати інформацію про наявні на ринку житла пропозиції з продажу об'єктів нерухомості, які відповідають параметрам, викладеним в п. 1.2 вказаного договору, а саме: 2-х кімнатної квартири в районах Олексіївки, Павлового поля, станції метро «Наукова» та центрі м. Харкова, а ОСОБА_4 зобов'язався оплатити товариству послуги в порядку та на умовах, які обумовлені цим договором.

Згідно з п. 6 договору відповідачем 24 квітня 2015 року була оглянута квартира АДРЕСА_1 вартістю еквівалентно 65 тис. дол. США.

23 червня 2015 року між ОСОБА_5 та батьком відповідача ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири за 850 тис. грн.

Згідно з п. 2.2.2 договору відповідач зобов'язався оплатити послуги позивача у розмірі, визначеному в п. 3.1 даного договору, в разі, якщо об'єкт нерухомості, зазначений в п. 6.1 договору буде придбано замовником, членами його сім'ї або третіми особами в інтересах замовника або членів його сім'ї або третіми особами у своїх інтересах, за посередництвом замовника, на протязі строку дії даного договору, а також на протязі шести місяців після закінчення строку дії даного договору.

Відповідно до вимог ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, встановивши, що позивачем були виконані умови договору про надання інформаційно-консультативних послуг, за наслідками яких батько відповідача придбав квартиру, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідно до п. 2.2.2 договору відповідач має оплатити надані йому послуги в порядку і розмірі, встановленому п. п. 3.1, 4.1, 4.2 вказаного договору.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М. Мазур

Т.О.Писана