АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Піхур О.В.
№22-ц/796/5554/2016 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

10 березня 2016 року суддя Апеляційного суду м. Києва Кравець В.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним окремих положень договору, застосування реституційних наслідків їх недійсності та зобов'язання провести перерахунок заборгованості з, урахуванням наслідків визнання окремих положень договору недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 21.02.2016 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

До апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, оскільки на момент звернення із позовної заявою до суду першої інстанції законом було передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Проте, такі доводи апелянта не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками, продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

При цьому послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє , використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 № 484-VIIІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до Апеляційного суду м. Києва із апеляційною скаргою 21.02.2016 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, то правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання та апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні.

Разом з тим, апелянт зазначає, що згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів» позивач, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Така ж думка була висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16 січня 2016 року у справі №6-3084ц15, від 29.01.2016 року №6-209ц16, від 03.02.2016 року №6-228ц16, від 09.02.2016 №6-36ц16 та від 01.03.2016 року №6-484ц16.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону N З 674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними згідно із Законом №484-VIII від 22.05.2015 року) за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

А тому судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви ОСОБА_1 становив 730,80 грн. (243,60 грн. х 3 вимоги майнового та немайнового характеру).

Отже, при зверненні до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 має сплатити 803, 88 грн. (730,80 грн. х 110% = 803,88 грн.)

Отримувач коштівУДКС у Солом'янському районі м. Києва
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38050812
Банк отримувачаГУ ДКСУ у м. Києві
Код банку отримувача (МФО)820019
Рахунок отримувача0010
Код ЕДРПОУ суду02894757
Адреса суду м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А
Таким чином, відповідно до Закону України «Про судовий збір», апелянту слід сплатити 803, 88 грн. судового збору на реквізити Апеляційного суду м. Києва:

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.121 ЦПК України, яка зазначає, що у випадку несплати судового збору, апеляційна скарга залишається без руху і надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121, 295, 297 ЦПК України -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 803 грн. 88 коп.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя В.А. Кравець