Ухвала

іменем україни

17 жовтня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 27 травня 2008 року, укладений між ним та ПАТ «УкрСиббанк».

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 27 травня 2008 року між ним та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав йому цільовий кредит в сумі 250 000 дол США, що в гривневому еквіваленті становить 1 212 500 грн. Вказані кошти були надані для придбання нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Цього ж дня між позивачем та ТОВ «Шах і Мат» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, що розташовані за вказаною адресою.

Зазначав, що спосіб отримання кредиту в доларах США для розрахунку з продавцем йому було рекомендовано працівниками банку з тих мотивів, що кредитні ресурси в доларах коштують дешевше, аніж кредити в національній валюті, а насправді надання кредиту здійснено в національній валюті України, що порушує його права як споживача, так як він повинен сплачувати більшу суму у гривні тіла кредиту, інші платежі, через підвищення курсу долара США.

Вважає, що умови кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов'язків та погіршують його становище, просив задовольнити позов.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного судуХарківської області від 30 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних вище рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, обґрунтовано виходив із того, що підстав, передбачених ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», для визнання кредитного договору недійсним, немає, так як надання кредиту у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України; оспорюваний договір споживчого кредиту підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі (ст. 3, 627, 628 ЦК України); ОСОБА_2. на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору; відповідач зазначив у договорі усі необхідні умови щодо предмета договору, порядок видачі і повернення кредитного ресурсу, нарахування і сплати відсотків, порядок дострокового погашення кредиту, умови забезпечення кредиту, відповідальність позичальника.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова