Номер провадження 2/754/414/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Суддя Деснянський районний суд міста Києва Ярошенко С.В., розглянувши заяву представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи: ТОВ «Такіра», Національний банк України про стягнення боргу.

04.01.2016 року на адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно і грошові кошти, належні відповідачу ОСОБА_2 Подану заяву обґрунтовує тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором іпотеки. Крім того представник позивача посилається на те, що у відповідача є реальна можливість своїми діями ускладнити у майбутньому виконання рішення суду у зв'язку з погіршенням його фінансового становища та можливості відчуження ним активів, у тому числі тих, які перебувають у заставі, що може призвести до порушення майнових інтересів позивача по справі. Майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду та у зв'язку з тим, що відповідач може реалізувати належне йому майно на праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

До заяви не надано переліку рухомого та нерухомого майна, місце його знаходження (в тому числі назва установ банку, номера рахунків), на яке необхідно накласти арешт та підтвердження того, що це майно належить відповідачу.

Крім того, відсутні підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову можуть призвести до утруднення виконання можливого рішення суду. А тому в задоволенні заяви повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151,152 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Такіра», Національний банк України про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: