РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16140/15-ц

пр. № 2/759/890/16

11 квітня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді Петренко Н. О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2012р. між ним та відповідачем був укладений попередній договір, згідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання продати позивачу належну йому земельну ділянку площею 0,5000 га (50 соток), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1». Зокрема сторони попереднього договору погодили, що основний договір купівлі-продажу повинен бути укладений в строк до 22.12.2012р., а ціна земельної ділянки буде становити 204 925,00 грн., що еквівалентно 25 000,00 доларів США. До підписання попереднього договору відповідач отримав від позивача у якості передоплати грошові кошти в еквіваленті 19 000,00 доларів США. В порушення умов попереднього договору відповідач, як продавець, не підготував до 22.12.2012р. документи, які були необхідні для укладання основного договору , внаслідок чого основний договір купівлі-продажу не був укладений в передбачений строк. Згодом позивач дізнався, що на момент укладання попереднього договору і станом на 22.12.2012р. відповідач, як продавець, взагалі не мав права власності на земельну ділянку, яку мав намір придбати позивач, саме через це не був укладений основний договір купівлі-продажу. У зв`язку з не укладанням основного договору купівлі-продажу з вини відповідача позивач просить суд стягнути з відповідача 404 686,53 грн., що еквівалентно 19 000,00 доларів США та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача борг в подвійному розмірі 983 164,73 грн. згідно п. 10 попереднього договору.

Відповідач про день слухання справи належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, тому суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачаться з матеріалів справи 06.11.2012р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали попередній договір, згідно якого відповідач ОСОБА_2 зобов`язується продати позивачу ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку площею 0,5000 га (50 соток), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1». При укладенні цього договору сторони домовились, що покупець сплачує продавцю передоплату у вигляді авансу в готівковому порядку в розмірі 155 743,00 грн., що еквівалентно 19 000,00 доларів США.(1 доллар =8,1970 грн.), які були передані покупцем продавцю до підписання цього договору. Сторони зобов`язуються укласти та нотаріально посвідчити основний договір до 22.12.2012р. включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з відповідача коштів по попередньому договору у розмірі 973 940,00 грн. по курсу доллара США на день винесення рішення 1долар=-25,63 грн.).

На підставі ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4 046,87 грн.

Згідно ч. 3 ст. 80 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або пред`явлення нових вимог несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. Зважаючи на те, що позивач не сплатив судовий збір при збільшенні позовних вимог, суд стягує з нього несплачену суму судового збору на користь держави в розмірі 2 843,13 грн.

Враховуючи докази, оцінку яким дав суд вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 203, 334, 526, 533, 629, 635 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 62, 209, 212, 213-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_3 грошові кошти в розмірі 973 940,00 грн. (курс долара США на день винесення рішення 1долар=-25,63 грн.) та судовий збір в розмірі 4 046,87 грн., а всього 977 986,87 грн. (дев`ятсот сімдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість грн. 87 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави суму несплаченого судового збору в розмірі 2 843,13 грн. (дві тисячі вісімсот сорок три грн. 13 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: