Провадження № 2/263/135/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, зазначивши, що відповідач є її батьком. Позивач в теперішній час є студентом денної форми навчання Маріупольського державного університету за спеціальністю «Практична психологія» кваліфікаційним рівнем «Бакалавр» з 01.09.2015 року строком до закінчення навчання до 2019 року. у зв`язку з навчанням позивач самостійного заробітку не має, фактично знаходиться на утриманні своєї матері. Батько позивача, відповідач у справі, сплачував аліменти на утримання дочки до повноліття. У зв`язку з тим, що позивач і в теперішній час потребує матеріальної допомоги на період навчання, вона просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23-річного віку, також витрати на правову допомогу.

Ухвалою суду від 26.10.2015 року доручено компетентному суду Російської Федерації вручити відповідачеві ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , копію позову з додатками до нього, витребувати у нього письмові заперечення проти позову або заяву про визнання позову та допитати його з ряду питань. Провадження у справі було зупинено до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги на підставі п. 6 ч. 1 ст. 202 ЦПК України.

На виконання зазначеної ухвали 05.05.2016 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли документи, складені в ході виконання на території Російської Федерації доручення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області про проведення окремих процесуальних дій стосовно ОСОБА_2 , а також відзив відповідач на позовну заяву.
З протоколу допиту в якості відповідача ОСОБА_2 Кіровського районного суду міста Курська від 01.03.2016 року вбачається, що він проживає в АДРЕСА_2 , працює заступником директора в ТОВ «Юридичні послуги». Відповідач пояснив, що його щомісячний оклад складає 7000 рублів, також він отримує пенсію за вислугу років в розмірі 19829,70 рублів. Від шлюбу на утриманні має двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також фактично на його утриманні після смерті батька знаходиться мати ОСОБА_5 , 1945 року народження, яка потребує стороннього нагляду та догляду за станом здоров`я, а також матеріальної допомоги. Позовну заяву ОСОБА_1 він не визнає, оскільки позивач не довела, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач таку допомогу може надавати. Зазначив, що в нього немає можливості надавати матеріальну допомогу позивачеві, оскільки його середньомісячний дохід складає приблизно 26500 рублів. При цьому на його утриманні знаходяться неповнолітні діти, а дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Також відповідач надає матеріальну допомогу своїй матері ОСОБА_5 . Крім того, відповідач щомісячно сплачує комунальні послуги, розмір яких орієнтовно складає 2000-4000 рублів, та має зобов`язання за кредитними договорами з ВАТ «Сбєрбанк Росії», а саме:

-Кредитний договір від 09.06.2015 року № 70491, сума кредиту 370000 рублів, під 20,511% річних, щомісячний платіж складає 10066,59 рублів.

-Кредитний договір від 20.10.2015 року № 179383, сума кредиту 90000 рублів, під 22503% річних, щомісячний платіж 2511,36 рублів.

На підставі зазначених доводів просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Не заперечував проти розгляду справи за його відсутності.

Аналогічні пояснення відповідач виклав і в своєму відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 , просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з урахуванням їх заяв суд розглянув справу за їх відсутності на підставі наданих доказів по справі та згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 28 жовтня 1997 року відділом ЗАЦС Октябрьського району м. Улан-Уде, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з довідкою від 30.09.2015 року № 15.687 року, виданою Маріупольським державним університетом, ОСОБА_6 є студентом денної форми навчання першого курсу Маріупольського державного університету за спеціальністю «Практична психологія». Термін закінчення навчального закладу 2019 рік.

Відповідно до довідки від 16.06.2016 року № 2405, виданої ЖКП «Жилкомплекс», ОСОБА_1 , 1997 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 16 червня 2016 року одна.

Відповідно до договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори Царьовою І.В. 27.11.2010 року, ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з довідкою по доходи фізичної особи за 2015 рік № 1, виданою 29.02.2016 року ТОВ «Юридичні послуги», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має щомісячну суму доходу в розмірі 7000 рублі. Загальна сума доходу за 2015 рік склала 84000,00 рублів, податкова база 14400,00 рублів, сума податку відрахована 1872,00 рублів, сума податку утримана 1872,00 рублів, сума податку перерахована 1872,00 рублів.

Згідно з довідкою по доходи фізичної особи за 2016 рік № 2, виданою 29.02.2016 року ТОВ «Юридичні послуги», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має щомісячну суму доходу в розмірі 7000 рублі. Загальна сума доходу за 2016 рік склала 14000,00 рублів, податкова база 2400,00 рублів, сума податку відрахована 312,00 рублів, сума податку утримана 312,00 рублів, сума податку перерахована 156,00 рублів.

Відповідно до довідки військового комісаріату Курської області Міністерства оборони Російської Федерації від 25.02.2016 року № НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримує пенсію Міністерства оборони Російської Федерації за вислугу років в розмірі в розмірі 19829,70 рублів щомісяця.

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим відділом ЗАЦС Адміністрації Сеймського округу м. Курська, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим відділом Управлінням ЗАЦС адміністрації центрального округу м. Курська, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Відповідно до пенсійного посвідчення НОМЕР_3 , виданого 30.05.2006 року Військовим комісаріатом Курської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 01.06.2006 року призначена пенсія.

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , актовий запис № 2042.

Згідно з направленням на госпіталізацію ОБУОЗ «Курська міська поліклініка № 7» від 26.02.2016 року ОСОБА_5 направлено на госпіталізацію ОБУОЗ «Шпиталь для ветеранів війн».

Відповідно до кредитного договору від 09.06.2015 року № 70491, укладеного між ВАТ «Сбєрбанк Росії» та ОСОБА_6 , сума кредиту складає 376000,00 рублів, під 20,511% річних, щомісячний платіж складає 10066,59 рублів.

Відповідно до кредитного договору від 20.10.2015 року № 179383, укладеного між ВАТ «Сбєрбанк Росії» та ОСОБА_6 , сума кредиту складає 90000,00 рублів, під 22,503% річних, щомісячний платіж складає 2511,36 рублів.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до довідки про доходи від 13.06.2016 року № 357, виданої Маріупольським державним університетом, ОСОБА_1 з вересня 2015 року по травень 2016 року отримала загальну суму доходу в розмірі 7425,00 гривень.

Виходячи з того, що ОСОБА_1 навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, слід вважати встановленим, що вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

Платник аліментів ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав у повному обсязі, оскільки вважав недоведеним факт того, що позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Проте будь-яких відомостей про свій стан здоров`я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 на період навчання суду не надав. Тому, вивчивши докази у справі, суд вважає, що він може надавати допомогу своїй дочці.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, доходи відповідача, наявність у платника аліментів на утриманні двох неповнолітніх дітей та непрацездатної матері, а також інші обставини, які мають значення для справи, зокрема те, що доходи матері позивача ОСОБА_8 не можуть забезпечити належні умови для розвитку та навчання дочки, яка, окрім стипендії, не має власних доходів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини до закінчення нею навчання або досягнення 23 років слід задовольнити повністю та стягувати такі аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ОСОБА_1 навчання або досягнення нею 23 років.

Частина 1 статті 79 СК України передбачає правило, за яким аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, оформлюється і передається судді в порядку черговості. Згідно зі штемпелем Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, подана позивачем до канцелярії Жовтневого районного суду міста Маріуполя 12 жовтня 2015 року. Тому суд, розглядаючи питання про час, з якого присуджуються аліменти, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивача повинен бути визначений з 12 жовтня 2015 року, тобто з дня пред`явлення позову.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Оскільки позивачем суду надано звіт про правову допомогу на підставі договору від жовтня 2015 року, укладеного між адвокатом Орєховим М.В. та Сополевою О.О., позивач сплатила 300,00 гривень за правову допомогу, а саме: усне консультування по правовим питанням, складення проект позовної заяви, тому вищевказані судові витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 130, 174, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 12 жовтня 2015 року, за умови продовження навчання у Маріупольському державному університеті до його закінчення, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в дохід держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.М. Томілін