Провадження № 2/520/317/16
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання угоди дійсною,
Позивач звернувся до суду з вимогами постановити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 і Петрова в м.Одесі, укладений 15.10.1997 року між ОСОБА_1 з однієї сторони і ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та зареєстрований Одеською універсальною біржею «Витязь» за №97-129М, стверджуючи, що нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не є можливим у зв»язку зі смертю одного з «продавців» - ОСОБА_5. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.
Відповідачі до суду не з»являються, про час і місце слухання справи сповіщалась судом відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Крім того, суд розмістив відповідне оголошення для відповідачів в газеті «Одеські вісті» №111 від 26.12.2015 року.
За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
. Суд заслухав представника позивача, вивчив матеріали по справі і встановив наступне:
15 жовтня 1997 року ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла від свого імені і від імені неповнолітнього ОСОБА_4, і ОСОБА_1 уклали договір купівлі-продажу за умовами якого, ОСОБА_4 «продали», а ОСОБА_1 «купив» квартиру за адресою: м. Одеса вул.Ільфа і Петрова №19 квартира №131.
Зазначена квартира належала «продавцям» на підставі договору купівлі-продажу (право власності ОСОБА_4 на квартиру внесено до реєстру прав власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» 20.10.1994 року).
Сторони виконали свої зобовязання за договором: «покупець» отримав квартиру, документи на неї, заселився до квартири; «продавці» отримали грошові кошти за продану квартиру, що зазначено у п.6 договору.
Договір сторони уклали у письмові формі, зареєстрували на товарній біржі за №97-129/М. Оскільки договір нотаріально не посвідчено позивач позбавлений можливості розпоряджатися належною йому квартирою. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу не надається можливим у зв»язку зі смертю «продавця» ОСОБА_5 у 2012 році. Крім того, з наданих до суду документів вбачається, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.
При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим задоволенню з таких підстав: у 1997 році співвласники квартири ОСОБА_4 і ОСОБА_1 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири, виконали умови договору у повному обсязі. За вимогами сторони, яка виконала умови угоди, така угода може бути визнана судом дійсною, що передбачено ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року.
При розгляді справи суд користувався нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому як договір купівлі-продажу було укладено та виконано в період дії цього закону.
Керуючись ст.ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 і Петрова в м. Одесі, укладений 15 жовтня 1997 року між ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діяла від свого імені і від імені неповнолітнього ОСОБА_4, з однієї сторони і ОСОБА_1 - з другої, зареєстрований на Одеські універсальній біржі за №97-129М.
Рішення може бути оскаржене в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.