РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016 року Провадження №2/425/723/16

Справа №425/2698/16-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В., за участю секретаря- Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому вказали, що 06.06.2012 року разом з відповідачем вони успадкували по 1/3 частині спільної власності, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Після отримання спадщини, відповідач ОСОБА_3перешкоджає їм у здійсненні права вланості в належній їм квартирі, а саме: змінила замки на вхідних дверях та не допускає у вищезазначену квартиру.

З 2012 року вони неодноразово зверталися до відповідача з вимогою припинити перешкоджати їм користуватися своїм майном, але відповідач їх вимоги ігнорує.

Вони зверталися з заявою до міліції, але вжиті заходи не вплинули на протиправну поведінку відповідача, тому вони змушені звернутися за захистом своїх прав до суду.

Добровільно усунути перешкоди у здійсненні права користування майном відповідач не бажає, чим порушує їх право власників на користування та розпорядження своїм майном.

Просять усунути перешкоди у здійсненні права власності квартирою № 29 у будинку №16-а по проспекту Переможців (колишній-Кірова) в м. Рубіжне Луганської області шляхом вселення у квартиру. Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди у здійсненні ними права користування квартирою, яка розташована за адресою: Луганська область,м.Рубіжне, пр-т Переможців (колишній-Кірова) ,16-а/29 ,надавши ключи від вхідних дверей цієї квартири, а також стягнути з відповідача на їх користь сплачений судовий збір.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила суду, що на даний час вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в місті Рубіжне Луганської області як тимчасово переміщена особа та зареєстрована у спірній квартирі, оскільки місто Донецьк, де вона проживала, розташоване на тимчасово окупованій території Донецької області. Проживати їй ніде і вона вважає, що має право користуватися квартирою як власник 1/3 її частки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила суду, що на неодноразові її звернення до відповідача з вимогою усунення перешкод у здійсненні нею права користування спірною квартирою, відповідач відповідала відмовою, перешкоджала доступу до жилого приміщення, чим також порушила її права щодо користування жилим приміщенням, яке належить їй на праві власності. Ключів від замків вона не має. Спроби потрапити у квартиру завершуються сварками з відповідачем.

Таким чином,позивачі зазначили,що вони являються такими ж власниками квартири як і відповідач ,а тому мають право здійснювати своє право власності щодо зазначеної квартири-володіти,користуватися та розпоряджатися частками квартири,які їм належать.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, надала суду заперечення, в яких зазначила, що успадкована нею та позивачами спірна квартира належала їх матері. За життя матері, вона за нею доглядала, а після її смерті залишилася проживати у зазначеній квартирі разом зі своєю сім,єю. Позивачі мають інше житло, їх речей у спірній квартирі немає, комунальні послуги не сплачують, ремонт у квартирі не роблять. Вона розуміє ,що вони є співвласниками квартири , могла б впустити позивачів у квартиру, але боїться їх та не довіряє їм. Просить відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_4, яка є сусідкою відповідача, пояснила у судовому засіданні, що позивачі не мають можливості проживати у спірній квартирі, оскільки відповідач не допускає їх до квартири та не дає ключів від вхідної двері.

Свідок ОСОБА_5 пояснив у судовому засіданні, що він є сином позивача ОСОБА_2 Відповідач у справі його тітка. Відповідач не впускає його матір та ОСОБА_1 до квартири, яку вони успадкували разом після смерті їх матері.

Позивачі неодноразово зверталися до відповідача в вимогою надати їм ключі від вхідної двері спірної квартири, але відповідач відмовляється.

Суд, заслухавши позивачів, відповідача, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири, розташованої за адресою: Луганська область, м.Рубіжне,пр-т Переможців (колишній-Кірова) ,16-а/29 (свідоцтво про право на спадщину за законом- а.с.7) .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_2 (колишній Кірова) у місті Рубіжне Луганської області належить на праві приватної спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, по 1/3 частині ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с.71-72).

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-УІ, суди України при розгляді справ застосовують конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень ст. ст.. 317 ЦК України, власникові належать права володіння,

користування та розпоряджання своїм майном, а також те, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст..356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст.358 даного Кодексу -право спільної часткової власності здійснюється

співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном , що є їхньою спільною частковою власністю.

Таким чином, частина спірної квартири належить позивачам , а відповідач чинить їм перешкоди у користуванні даним майном, що позбавляє позивачів користуватися та володіти належним нерухомим майном.

Відповідач в судовому засіданні визнала той факт ,що вона не допускає позивачів в спірну квартиру та не дає їм ключів від неї,більш того,вона має наміри чинити так і в подальшому.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем жодних доказів не надано.

ЇЇ пояснення щодо того ,що позивачі можуть її пограбувати суд до уваги не бере оскільки вони не мають ніякого підгрунття.

Суд також не бере до уваги доводи відповідача про те,що у позивачів є інше житло оскільки вважає,що позивачі, як власники, можуть здійснювати своє право власності щодо спірної кавртири незалежно від того,чи мають вони інше житло.

Отже ,в судовому засіданні доведено , що відповідач позбавляє позивачів можливості проживання в спірній квартирі ,а тому суд приходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог .

Згідно ст.88 ЦПК України - стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 218, 224, 225 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном задовольнити .

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у здійсненні права власності квартирою,яка розташована за адресою: Луганська область,м.Рубіжне,пр-т Переможців (колишній-Кірова) ,16-а/29.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 в квартиру , яка розташована за адресою: Луганська область,м.Рубіжне,пр-т Переможців (колишній-Кірова) , 16-а/29.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у здійсненні ними права користування квартирою, яка розташована за адресою: Луганська область,м.Рубіжне,пр-т Переможців (колишній-Кірова) ,16-а/29 ,надавши ключи від вхідних дверей цієї квартири.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551(п"ятсот п"ятдесят одна гривня) 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551( п"ятсот п"ятдестя одна гривня)10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна недоплачений судовий збір в сумі 10(десять) копійок .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В.Москаленко