У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Попельнастівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, про встановлення факту родинних відносин та про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в:

Увересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та про усунення від права на спадкування.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, який був позивачу батьком. За життя ОСОБА_5 склав заповіт на позивача, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у свідоцтві про народження позивача у графі батько вказано «ОСОБА_5».

Відповідач ОСОБА_4 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, який, на думку позивача, повинен бути усунутий від спадщини, оскільки не надавав допомоги хворому батьку.

Тому позивач просить усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 та встановити факт, що ОСОБА_5 є її батьком.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 травня 2016 року позов задоволено частково.

Встановлено, що позивач є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

В іншій частині в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2016 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від

5 травня 2016 року в частині встановлення факту родинних відносин скасовано.

В задоволенні позову ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин відмовлено.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погодившись із рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2016 року, ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині встановлення факту родинних відносин та відмовляючи в цій частині позовних вимог, апеляційний суд вірно керувався положеннями п. 1 ст. 256, п. 1 ст. 273 ЦПК України та роз'ясненнями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та обґрунтовано виходив із того, що суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що у свідоцтві про народження позивача померлий ОСОБА_5 батьком не значиться, а в графі «батько» зазначено «ОСОБА_5».

Апеляційний суд правильно вказував, що в даному випадку позивачу необхідно встановлювати не факт родинних відносин, а доводити, що померлий ОСОБА_5 є її біологічним батьком у відповідності до Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Попельнастівська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, про встановлення факту родинних відносин та про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 2 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна