Справа № 317/344/15-ц
№ п 2/317/43/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Мінгазова Р.В.,

при секретарі: Миколаєнко А.С.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області, Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виділення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було уточнено в ході розгляду справи, до ОСОБА_3, Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області, Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виділення земельної ділянки

В позові зазначив, що відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05.05.2008 року та із внесеними до нього додатковим рішенням від 23.05.2008 року уточненнями, ОСОБА_1 є власником 31/50 частин житлового будинку літ «А» з господарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області.

Інші 19/50 частин житлового будинку літ. «А» з господарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області, відповідно до вказаного рішення суду від 05.05.2008 року та додаткового рішення суду від 23.05.2008 року належали ОСОБА_4.

Окрім цього, відповідно до рішення № 33 від 20.01.2005 року тринадцятої сесії четвертого скликання Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про упорядкування нумерації домоволодінь по вулиці Степовій в с. Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області» частинам житлового будинку, які займали ОСОБА_1 та ОСОБА_4, присвоєні нові номери, а саме:

ОСОБА_1 стара адреса с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області;

нова адреса с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8А Запорізького району Запорізької області.

ОСОБА_4 стара адреса с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 9 Запорізького району Запорізької області;

нова адреса с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області.

Але фактично це рішення сільської ради не було враховано при визначенні часток.

На підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 09 листопада 1995р. № 100 «А» ОСОБА_4 23.01.2003 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,245 га в межах згідно з планом, призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 54

На підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 09.10.1995р. № 100 «А» ОСОБА_1 13.02.2003 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,23 га в межах згідно з планом, призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 211.

15 грудня 2008 року ОСОБА_4 помер.

Його спадкоємицею являється ОСОБА_3, яка отримала 11.08.2009 року Свідоцтво про право на спадщину за законом як на 19/50 частин житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області, так і земельну ділянку площею 0,2450 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 891155, виданому відділом Держкомзему у Запорізькому районі 14.06.2010 року ОСОБА_3 являється власником земельної ділянки площею 0,2450 га, що розташована за адресою: с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.08.2009 року № 545 (Бланк ВМ № 565559).

Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 83, кадастровий номер земельної ділянки :08:001:0865.

12 квітня 2013 року позивач уклав з фізичною-особою підприємцем ОСОБА_5, який діє на підставі ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України серії АД № 076177 від 11.10.2012р. договір № 12/04-01/2013 на проведення комплексу топографо-геодезичних, землевпорядних робіт.

При проведенні геодезичних обмірів земельної ділянки виявилось, що, якщо співставити його Державний акт та Державний акт померлого ОСОБА_4, конфігурація земельних ділянок не співпадає з тією, що дійсно займають сторони, тобто, фактичному розташуванню і площі.

Раніше виданий Державний акт має наступні неточності, а саме:

1. Невірно вказана адреса проживання вул.. Набережна в м. Запоріжжі, а необхідно о. Хортиця.

2. План земельної ділянки повинен бути вказаний в дзеркальному відображенні відносно осі «А-Б».

3. Межа в осях «А-Б» являється ділянкою Величко, а в осях «В-Г» ОСОБА_4

4. На плані не вказана ділянка землі під житловим будинком позивача. Довжина всієї ділянки повинна бути 100 м, а не 81 м.

05 травня 2014 року позивач звернувся з листом на імя начальника Головного управління Держземагентства у Запорізькій області ОСОБА_6, в якому вказав, що у 2003 році він та ОСОБА_4 отримали Державні акти на окремі земельні ділянки, площею 0,2450 га ОСОБА_4 і площею 0,2300 га ОСОБА_1. В цих Державних актах були допущені помилки по встановленню межі між земельними ділянками, будинок позивача залишено на території ОСОБА_4 У 2010 році після смерті ОСОБА_4, його спадкоємиця ОСОБА_3 при переоформленні Державного акту на себе не погодила з позивачем межі, внаслідок чого площа під його будинком та частина прибудинкової території ввійшла в її Державний акт на право власності на землю (державний акт серії ЯЖ № 891155, площа 0,2450 га від 14.06.2010 року, кадастровий номер :08:001:0865). На цей час ОСОБА_3 має намір продати свою частку будинку і землю під будинком і не реагує на прохання позивача внести зміни в Державний акт.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає, що земельні ділянки, які перебувають у власності сторін повністю відповідають виданим державним актом.

Представник Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник Управління Держземагества у Запорізькому районі Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких вбачається, що Управління Держземагенства не вбачає порушень норм чинного законодавства з боку ОСОБА_3 (а.с. 73-76)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 09.11.1995 року № 100 «А» ОСОБА_7 було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,245 га. для обслуговування житлового будинку за адресою: с. Нижня Хортиця, вул. Степова, 8 А. (т. 2 а.с. 2-12)

На підставі вказаного рішення сільської ради, ОСОБА_1 також було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,23 га. для обслуговування житлового будинку, за адресою: с. Нижня Хортиця, вул. Степова, 8. (т. 2 а.с. 2-12)

Крім того судом встановлено, що згідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 23.05.2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 31/50 житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: с. Нижня Хортиця, вул. Степова, 8. Інші 19/50 вказаного будинку належали ОСОБА_7 (т.1 а.с. 9-12)

15 грудня 2008 року ОСОБА_7 помер. Його спадкоємицею є ОСОБА_3, яка 11.08.2009 року отримала Свідоцтво про право власності за законом на 19/50 частин житлового будинку в с. Нижня Хортиця по вул. Степова, 8 та земельну ділянку площею 0,245 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку за вказаною адресою.(т.1 а.с. 218-231)

На підставі вказаного Свідоцтва про прийняття спадщини ОСОБА_3 було отримано новий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №891155 виданий 14.06.2010 року відділом Держкомзему у Запорізькому районі.(т.1 а.с. 22)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він обіймає посаду землевпорядника у ФОП ОСОБА_5 та проводить роботи з присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам. Крім того зазначив, що він у 2014 році проводив роботи на земельній ділянки ОСОБА_1, в ході яких ним було встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_3 заходить на земельну ділянку ОСОБА_1 при цьому зазначив, що обміри БТІ є вірними, а помилка міститься в державних актах.

Крім того надав в судове засідання збірні кадастрові плани спірних земельних ділянок (т.1 а.с. 232, 233).

Відповідно до ст.118 Земельного Кодексу України вбачається, що рішення органів місцевої влади щодо приватизації приймається на підставі технічних матеріалів та документів, які підтверджують розмір земельної ділянки і проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельним ресурсам.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» N 858-IV від 22.05.2003р. заходи із землеустрою це передбачені документацією із землеустрою роботи щодо раціонального використання та охорони земель, формування та організації території об'єкта землеустрою з урахуванням їх цільового призначення, обмежень у використанні та обмежень (обтяжень) правами інших осіб (земельних сервітутів), збереження і підвищення родючості ґрунтів.

Згідно ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» N 3613-VI від 07.07.2011р. відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Якщо земельна ділянка приватизована, але кадастровий номер не було присвоєно і відомості про земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель, то відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державний земельний кадастр їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою власників у встановленому законом порядку. Технічна документація має бути виготовлена на всю земельну ділянку, їй має бути присвоєний кадастровий номер та внесені всі дані до Державного земельного кадастру з відкриттям Поземельної книги.

Державні акти, які зареєстровані до липня 2003 року, не проходили державну реєстрацію на електронних носіях

Відповідно до наказу Держкомзему України від 22.06.2009 р. № 326 «Про деякі питання реалізації положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок», яким затверджено Тимчасовий регламент реалізації положень пункту 4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку.

У звязку з викладеним, у разі, коли не здійснено кадастрову зйомку і не виготовлені обмінні файли, внесення до електронної бази даних державного земельного кадастру й реєстрація неможливі. Після проведення кадастрової зйомки відновлюються межі і до нового Державного акта повинна заноситись не площа, що зазначена в правочині, а площа яка отримана за результатами кадастрової зйомки.

Згідно зі ст. 198 Земельного кодексу України при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Як передбачено ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрова зйомка включає в себе виготовлення кадастрового плану, геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами, відновлення меж земельної ділянки на місцевості, встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі.

Механізм встановлення меж земельних ділянок на час виникнення спірних правовідносин визначався Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376.

Пунктом 2.8 вказаної Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ними (ними) особою.

Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно.

При здійсненні комплексу робіт при узгодженні меж в натурі не враховані та не забезпечені захистом права та інтереси позивача, а саме - не були враховані межі та розташування сусідньої земельної ділянки, належної позивачу, а також розташована на цій земельній ділянці частина його будинку. Саме це і стало причиною накладення меж земельних ділянок.

У звязку з чим наявна невідповідність конфігурації земельної ділянки, що полягає у невідповідності розмірів земельної ділянки, які відображені в Державному акті, що виданий ОСОБА_3 тим, що були виявлені під час проведення нового вимірювання даної земельної ділянки внаслідок складання технічної документації, що замовлена позивачем.

До 2013 року право на землю посвідчувалося державним актом і фактично виникало з моменту отримання акту власником ділянки. На теперішній час відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право на землю виникає з моменту реєстрації цього права в Державному реєстрі прав, яка проведена відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Закон України "Про державний земельний кадастр" регулює державну реєстрацію земельних ділянок в системі Державний земельний кадастр (ДЗК). Державна реєстрація здійснюється на підставі та в порядку, передбаченому ст. 24 Закону та полягає у внесенні відомостей про ділянку до ДЗК та відкритті поземельної книги.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Однак слід зазначити, що Державні акти виготовлені до того, як рішенням суду були встановлені частки у праві власності на житловий будинок позивача та відповідача.

Згідно до розяснень п.п.20, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників жилого будинку необхідно витребувати, зокрема, план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості).

Тобто, спір між співвласниками жилого будинку про встановлення порядку користування земельною ділянкою можливо розглянути, якщо чітко визначений предмет спору, а саме земельна ділянка повинна мати відповідний розмір, місце розташування і установлені межі.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка згідно зі ст. 193 ЗК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Якщо межі земельної ділянки відсутні, за правилами ст.107 ЗК України вони можуть бути відновлені, якщо є достатні дані земельно-кадастрової документації, або встановлені за фактичним використанням земельних ділянок або другим способом.

З урахуванням вимог ст.ст. 1, 25, 26 Закону України "Про землеустрій" межування земель потребує спеціальних знань, а також повноважень щодо проведення зазначеного комплексу робіт; розробниками цієї документації є юридичні та фізичні особи, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Таким чином, земельне законодавство встановлює особливий порядок встановлення та відновлення меж земельних ділянок із визначенням спеціальних субєктів, які мають право на здійснення цих функцій, і суд, а також експерт не мають повноважень щодо розробки документації із землеустрою і встановлення меж земельної ділянки.

Відповідно до висновку проведеної судово-будівельної експертизи № 2147 від 16.11.2015 року було встановлено, що визначити порядок користування земельними ділянками, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_9 за адресою: с. Нижня Хортиця, вул.. Степова, 8А та 8 відповідно, за умови виділення ОСОБА_1 частини земельної ділянки ОСОБА_3, необхідної для обслуговування та експлуатації належних йому 31/50 частин житлового будинку та господарських споруд не видається можливим в звязку з невідповідністю технічних параметрів земельної ділянки ОСОБА_1 її фактичним розмірам.

У звязку з чим експертом було запропоновано три варіанти порядку користування спірними земельними ділянками.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що при виготовленні дійсно наявні невідповідність в фактичних розмірах земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та розмірах які закріплені у Державних актах позивача та відповідача. при цьому враховуючи, що при виготовленні Державного акту ОСОБА_3 не погодила меж своєї земельної ділянки зі співвласником ОСОБА_1, а також приймаючи до уваги те, що земельна ділянка під частиною будинку ОСОБА_1, фактично увійшла до Державного акту ОСОБА_3 суд приходить до висновків що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, треті особи: Управління Держземагенства у Запорізькому районі Запорізької області, Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання частково недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виділення земельної ділянки задовольнити.

Визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 09.10.1995 року № 100»А» в частині встановлення площі земельної ділянки, що була виділена ОСОБА_7.

Визнати частково недійним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.08.2009 року № 545 (Бланк ВМ № 565559), видане ОСОБА_3 після смерті 15 грудня 2008 року ОСОБА_4 в частині площі земельної ділянки 0,2450 га.

Визнати частково недійсним в частині площі та конфігурації Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 891155, виданий відділом Держкомзему у Запорізькому районі 14.06.2010 року, на земельну ділянку площею 0,2450 га, що розташована за адресою: с. Нижня-Хортиця, вул.. Степова, 8 Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер :08:001:0865 та належить ОСОБА_3

Виділити ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,014 га, на якій розташовані 31/50 частин належного йому житлового будинку із земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер :08:001:0865) за першим варіантом експертизи, проведеної ТОВ Регіональне судово-експертне бюро».

Внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру в частині площі та конфігурації земельної ділянки ОСОБА_3 (кадастровий номер :08:001:0865).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Р.В. Мінгазов