АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1119/16 Головуючий 1 інстанції: Грінчук О.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року

за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором, -

в с т а н о в и л а :

КС «Самопоміч» звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 загальної заборгованості за кредитним договором « 209-7 від 10 вересня 2007 року, яка склала 188 971,76 грн. та сплачений судовий збір.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року позов КС «Самопоміч» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КС «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором, що складається з суми заборгованості за кредитом 14 389,88 грн. та суми заборгованості за процентами 174 581,88 грн., а всього 188 971 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КС «Самопоміч» судові витрати понесені при зверненні до суду 1 890 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити КС «Самопоміч» у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що задовольняючи позовні вимоги, суд не перевірив наявність ліцензій для здійснення зазначених видів діяльності, не врахував положення ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якими регулюються зазначені питання, не зясував за рахунок яких коштів залучених чи капіталу КС надавався фінансовий кредит, чи ґрунтуються на законі умови договору в частині процентів за користування отриманими коштами.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість по кредиту, яка підлягає стягненню.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, але що стосується стягнення заборгованості за процентами по кредитному договору, в цій частині згідно з п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Предметом апеляційного розгляду було рішення суду першої інстанції щодо заборгованості за процентами по кредитному договору, оскільки рішення оскаржуються лише в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та надання фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Частиною 4 ст.8 вищенаведеного Закону передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність з залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до закону.

За правилами ст.. 34 Закону України « Про фінансові послуги та державне ринків фінансових послуг» діяльність з надання фінансових кредитів дозволяється після отримання відповідної ліцензії.

В судовому засіданні апеляційного суду представники позивача пояснювали, що кредитна спілка мала ліцензію на право залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунку, строк дії якою був з 04.11.2004року по 04.11.2007 року. Після закінчення терміну дії вказаної ліценція іншу не отримували.(а.с. 243)

Ліцензії щодо права на діяльність з надання фінансових кредитів ніколи не отримували, оскільки вважають що це не є обовязковим, так як кредитування здійснюється за рахунок власних коштів кредитної спілки.

04 червня 2015 року у даній справі за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 було ухвалено рішення апеляційного суду, яке ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня було скасовано в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за процентами за користування кредитом, справа направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У вказаній ухвалі зазначено, що суд належним чином не зясував повноваження діяльності кредитної спілки в частині надання фізичним особам позики, не перевірив за рахунок яких коштів надавався кредит позичальнику - капіталу самої кредитної спілки чи залучених коштів, чи мав позивач на час укладення кредитного договору ліцензію на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг.

Судова колегія намагалася виконати зазначене в ухвалі касаційної інстанції, розяснювала позивачу його право надати докази, висновок спеціаліста чи експерта з питання за рахунок яких коштів було надано кредит позивачу, відкладаючи для цього розгляд справи..

Представники позивача надали суду статут кредитної спілки, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтво про реєстрації фінансової установи кредитної спілки «Самопоміч» та звітні дані про склад активів та пасивів кредитної спілки за 9 місяців 2007 року і за 2007 рік тобто на час видачі кредиту відповідачу та за 2008 рік., заявивши, що вказані документи є достань оми доказами того, що кредит відповідачу був наданий за рахунок власних коштів позивача, а тому кредитна спілка не потребує ліцензії він на право здійснення діяльності з надання кредитів (а.с. 227-234, 235, 239-241, 242).

З наданих позивачем документів, судова колегія позбавлена можливості зробити висновок, що кредит ОСОБА_3 було надано за рахунок власних коштів кредитної спілки, оскільки з цих документів це не вбачається. Інших доказів, як пояснили представники позивача у них не має.

Враховуючи, що позивач не довів, що має право на здійснення діяльності з надання кредитів, без отримання ліцензії, то судова колегія вважає, що надання фінансових коштів у позику під проценти (фінансовий кредит) є незаконним, а тому поверненню підлягає лише сума, отримана у позику. Надання кредиту без ліцензії позбавляє спілку права вимагати сплату процентів за користування коштами.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судова колегія дійшла висновку, що позивач частково довів свій позов, а тому змінює рішення суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за процентами за користування кредитом та розміру загальної суми, яка підлягає стягненню і відмовляє у задоволені позову в цій частині

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 307, п.1.ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2015 року змінити, скасувавши в частині стягнення з ОСОБА_5. на користь КС «Самопоміч» суми заборгованості за процентами 174 581,88 грн., та загальної суми -188 971 грн. і в цій частині позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії