Провадження № 2/161/618/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свій позов мотивує тим, що 13 грудня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він (позивач) -позичив відповідачу 3000 доларів США, про що останній написав розписку, відповідно до якої зобов'язувався повернути борг в строк до 13 лютого 2015 року. Проте, станом на 09 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_2 грошей не повернув і ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного Банку України 71550 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 13 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу 3000 доларів США., про що останній написав розписку, відповідно до якої зобов'язувався повернути борг в строк до 13.03.2015 року (а.с.6).

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не повернув кошти за договором позики в строк до 13 березня 2015 року, а отже заборгованість відповідача перед позивачем складає 3000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу Національного Банку України 71550 грн. (а.с.7).

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

У відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу в розмірі 71550 грн. та 1006 грн. 34 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 71550 грн. (сімдесят одна тисяча п»ятьсот п»ятьдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1006 грн. 34 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3