У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого:

Суддів: Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування, спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 4 жовтня 2013 року в м. Дрогобичі мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким на підставі довіреності розпоряджається ОСОБА_1, під керуванням

ОСОБА_2 і автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільна відповідальність за спричинення шкоди внаслідок використання транспортного засобу автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 застрахована у відповідача

Згідно звіту експерта вартості майнової шкоди, складеного

13 листопада 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкоджень автомобілю ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на час проведення дослідження становить 26570,63 грн, проте відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати збитки, обґрунтовуючи відмову тим, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ перевищує дійсну (залишкову) вартість автомобіля після ДТП, тобто автомобіль ВАЗ 2109 вважається фізично знищеним.

Уточнивши позовні вимоги, позивачка просила стягнути з відповідача 25570,63 грн страхового відшкодування (за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн.), 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року, з урахуванням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2015 року про виправлення описки, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

З ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь ОСОБА_1 стягнуто 25570,63 грн страхового відшкодування.

У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" просить зазначені рішення першої та апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року в м. Дрогобичі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки ВАЗ 2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким на підставі довіреності розпоряджається ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4

Унаслідок ДТП автомобіль ВАЗ 2109 отримав механічні пошкодження.

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 жовтня 2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, визнаний водій автомобіля "Mercedes-Benz ML270", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 10).

Цивільна відповідальність водія автомобіля марки "Mercedes-Benz ML270" застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 04 грудня 2012 року.

07 листопада 2013 року позивач звернулась із заявою до страхової компанії про виплату їй страхового відшкодування.

ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" у відповідь на заяву ОСОБА_1 повідомила, що згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_5, складеного 13 листопада 2013 року на замовлення ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", про оцінку автомобіля "ВАЗ 2109", відновлювальна вартість автомобіля становить 27928, 25 грн, ринкова вартість автомобіля та вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля станом на час проведення дослідження становить 26570,63 грн, тобто автомобіль вважається фізично знищеним, тому до виплати підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП (а.с. а.с.6, 62).

Також встановлено, що ОСОБА_1 не погоджується із визнанням автомобіля фізично знищеним та вимагає виплати вартості відновлювального ремонту.

Так, як роз'яснено в п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Таким чином, при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля з'ясуванню підлягають вартість транспортного засобу до ДТП та вартість його відновлювального ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним.

Усупереч наведеним нормам закону, суд не врахував, що пошкоджений автомобіль визнано фізично знищеним висновком експерта через те, що витрати на відновлювальний ремонт перевищують його вартість до ДТП, при цьому позивач не погоджується із цим, отже ухвалив передчасне рішення про часткове задоволення позову

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, обмежився посиланням на те, що не бере до уваги звіт від 13 листопада 2013 року, оскільки це не є експертним висновком, а клопотання про відповідну експертизу відповідач не подавав, інших підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач не надав.

Разом з цим, суди не звернули уваги на те, що відповідач не відмовляє у виплаті страхового відшкодування, а лише розраховує його розмір у відповідності до вимог ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що визнання транспортного засобу знищеним може бути підтверджено не лише висновком експертизи, проведеною відповідно до законодавства, а і сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем, і в цьому разі повинна відшкодуватися різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

За викладених обставин судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме не застосована норма матеріального права, яка підлягає застосуванню та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому згідно ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Попович