Справа № 369/5090/15-ц
Провадження № 2/369/57/16
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року позивач звернулася до відповідача з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що вона проживає у квартирі 11 житловому будинку №7/10 по вул. Лютеранській у м. Києві.

05 серпня 2008 року позивач на підставі Договорів купівлі-продажу №4-1419 від 12.06.2003 р., №2635 від 29.04.2003 р. та договору дарування №4-3021 від 27.08.2003 р., та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №425395, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за N 24 є власником земельної ділянки, площею 0,1707 га., у межах згідно з планом, розташованої у Київській області, Києво- Святошинському районі, с. Гатне, вул. Лісова.

По сусідству з позивачем у житловому будинку №250 по вул. Східна у с.Гатне, розташована земельна ділянка відповідача ОСОБА_2, яка межує ділянкою позивача.

Позивач зазначає, що підставою для подачі позову став факт здійснення відповідачем будівництва на зазначеній земельній ділянці об'єктів нерухомості - огорожі та будівлі нежитлового призначення, які частково розташовані на її ділянці.

У 2014 році, перед початком будівництва житлового будинку земельній ділянці, у позивача виникла необхідність в уточненні її межі, для чого був запрошений спеціаліст-геодезист.

В результаті проведених ним вимірів та згідно складеному ним ситуативному плану з'ясувалось, що відповідачем було порушено межові знаки власної земельної ділянки та червоні лінії, захоплена частина ділянки, на якій він побудував огорожу власної земельної ділянки та нежитлову будівлю, штучно зменшивши, таким чином, площу земельної ділянки позивача, чим створив перешкоду у її повноцінному використанні.

Згідно акту обстеження земельної ділянки по вул. Лісовій, складеного 17 липня 2014 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради ОСОБА_3М та ОСОБА_4, «..огорожа суміжного землевласника гр. ОСОБА_2 виступає за межі його земельної ділянки до гр. ОСОБА_1 на відстань до 1,0 м. Площа самовільно зайнятої частини земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 складає 0,001 га.».

У зв'язку з цим позивач та її чоловік - ОСОБА_5, неодноразово зверталися до відповідача і просили його відновити встановлені межі земельної ділянки, перенести огорожу та самовільно зведену будівлю за межі земельної ділянки позивача, однак він відмовляється добровільно усунути порушення, чим створює перешкоди у повноцінному користуванні позивачем земельною ділянкою.

Позивач наголошує, що об'єкти нерухомого майна - огорожа та нежитлове приміщення - збудовані відповідачем на земельній ділянці, яка йому не відведена, тому вони є самочинним будівництвом. Крім цього, будівництво нерухомого майна без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належним чином затвердженого проекту, також є самочинним будівництвом.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою загальною площею 0,1707 га, у межах згідно з планом, розташованої у Київській області, Києво-Святошинському районі, с. Гатне, вул. Лісова, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 знести самочинно збудовану нежитлову будівлю під літерою «М» та паркан, розташований на ділянці позивача. Стягнути з відповідача на мою користь судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на оплату гонорару адвоката в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.

Представник позивача в судове засідання зявився позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представник відповідача у судове засіданні з»явилася. Проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у запереченні до позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до вимог ст. 90 Земельного кодексу України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно вимог ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: г) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Положеннями ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачу на підставі Договорів купівлі-продажу №4-1419 від 12.06.2003 р., №2635 від 29.04.2003 р. та договору дарування №4-3021 від 27.08.2003 р., та згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №425395, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за N 24 належить земельної ділянка, площею 0,1707 га., розташована за адресою: Київській області, Києво - Святошинському район, с. Гатне, вул. Лісова.

Відповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ № 064381 належить земельна ділянка площею 0,55 га, що розташована на території Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в Садівницькому товаристві «Арсеналець - 5».

Згідно акту обстеження земельної ділянки по вул. Лісовій, складеного 17 липня 2014 року комісією у складі депутатів Гатненської сільської ради ОСОБА_3М та ОСОБА_4, «... огорожа суміжного землевласника гр. ОСОБА_2 виступає за межі його земельної ділянки до гр. ОСОБА_1 на відстань до 1,0 м. Площа самовільно зайнятої частини земельної ділянки громадянки ОСОБА_1 складає 0,001 га.».

Позивач посилається на ту обставину, що у 2014 році, перед початком будівництва житлового будинку земельній ділянці, у позивача виникла необхідність в уточненні її межі, для чого був запрошений спеціаліст-геодезист.В результаті проведених ним вимірів та згідно складеному ним ситуативному плану з'ясувалось, що відповідачем було порушено межові знаки власної земельної ділянки та червоні лінії, захоплена частина ділянки, на якій він побудував огорожу власної земельної ділянки та нежитлову будівлю, штучно зменшивши, таким чином, площу земельної ділянки позивача, чим створив перешкоду у її повноцінному використанні.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 3.12. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника(користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п'ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою,телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які

забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Тобто встановлення чи відновлення межових знаків в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, в присутності власників сусідніх земельних ділянок, або в разі їх відсутності - в разі їх належного повідомлення.

Проте, позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення чи відновлення межових знаків в натурі (на місцевості) належного змісту та не надано доказів повідомлення належним чином відповідача про дату та час проведення робіт із відновлення межових знаків.

Наявний в матеріалах справи ситуативний план земельної ділянки позивача суд оцінює критично, оскільки останній не є складовою технічної документації із землеустрою.

Згідно копії державного акту ОСОБА_1 серії ЯЖ № 425395 на право власності на земельну ділянку площею 0,1707 га розташованої в Києво-Святошинському районі, с. Гатне, вул. Лісова, межі земельної ділянки відображені на плані з описом меж позначених літерами: від «А» до «Б» землі загального користування (вул. Лісова); від «Б» до «В» землевласник ОСОБА_6; від «В» до «А» землі сільської ради (прохід).

Як вбачається з копії державного акту відповідача серія ІІ КВ № 064381 на право власності на земельну ділянку площею 0,55 га розташованої на території Гатненської сільської ради та переданої для ведення садівництва в Садівницьке товариство «Арсеналець-5», межі його земельної ділянки відображені на плані з описом меж позначених літерами: від «А» до «Б» землі р-пу «Тарасівський»; від «Б» до «В» ОСОБА_7; від «В» до «Г» землі загального користування.

Відповідно до довідки за № 18 від 10.06.2015 р. виданої керівником ГО «СТ Арсеналець-5» ОСОБА_8 межа земельної ділянки ОСОБА_2, яка згідно з його державним актом право приватної власності на землю серії ІІ КВ № 064381, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2234 від 01.09.2001 р. , відображена на плані зовнішніх меж земельної ділянки та згідно опису позначена літерами від «А» до «Б» є межею земель виділених громадській організації Садівницьке товариство «Арсеналець-5» в межах згідно з планом землекористування на підставі державного акту виданого виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради народних депутатів серії Б № 025699, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 18 від 1985 р.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки за № 19 від 10.06.2015 р. складеного керівником громадської організації Садівницьке товариство «Арсеналець 5 » ОСОБА_8 комісією встановлено, що межі земельної ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0,0546 не змінювались з дня надання йому земельної ділянки в користування на підставі рішення кооперативу (товариства) «Арсеналець - 5»№ 18 від 13.11.1980 р. та її подальшої передачі ОСОБА_2 у приватну власність в межах згідно з планом на підставі рішення Гатненської сільської ради народних депутатів № 11/34 від 30.11.1999 р.

Отже позивачем не доведено та не надано доказів суміжності вищевказаних земельних ділянок.

Відповідно до довідки від 28.02.2015 р. виданою головою правління Садівницького товариства «Арсеналець - 5 » ОСОБА_8, згідно з генеральним планом Садівницького товариства межа земельної ділянки відповідача збігається з межею Садівницького товариства та за межі товариства не виходить, паркан встановлений товариством в 1979 році на підставі генерального план товариства.

Як вбачається з інвентаризаційної справи № 634 Садівницького товариства «Арсеналець -5» на буд. № 250 по вул. Східній в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області навіс та паркан розташовані на земельній ділянці ОСОБА_2 з 1980 р.

Позивач всупереч положень ст. 60 ЦПК України не довів та не надав суду належних та допустимих доказів в підтвердження того, що з боку відповідача існують перешкоди у користуванні його земельною ділянкою.

Так позивачем не доведено, яким чином порушені його права, яким чином йому чиняться перешкоди відповідачем в користуванні земельною ділянкою.

А отже, суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов