Номер провадження 2/754/687/16
02 лютого 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, а також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та по сплаті оголошення у пресі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Представник відповідача - Страхової компанії - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Третя особа - ОСОБА_3 - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2013 року на вул. Драйзера у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Форд д/н НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобілем Шкода д/н НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3, під керуванням позивача ОСОБА_1
Вказана ДТП сталася з вини відповідача ОСОБА_2, який допустив порушення Правил дорожнього руху.
Винність відповідача ОСОБА_2 у скоєній ДТП підтверджується, крім пояснень позивача, і постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 20.01.2014 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП.
Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Але при розгляді справи також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована відповідно до вимог Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у ПрАТ "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", що підтверджується страховим полісом.
Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов′язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров′я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов′язкове страхування). До відносин, що випливають із обов′язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
При настанні страхового випадку, відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України "Про обов′язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров′ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до Звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику автомобіля Шкода, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 114721, 48 грн.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що саме розмір матеріального збитку, визначений у Звіті, повинен бути прийнятий судом до уваги, як доказ розміру завданого позивачу матеріального збитку.
Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Але разом з тим суд вважає, що розмір моральної шкоди, зазначений позивачем, є значно завищеним і становить 5000, 00 грн., які і підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2, як винної особи, на користь позивача.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати по розміщенню оголошення у пресі у розмірі 420, 00 грн., а також з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 674, 00 грн. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 61, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 22, 990, 999, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов′язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", третя особа: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: