У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_4, зацікавлені особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року,

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання непрацездатної дружини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_2 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 05 березня 2012 року і до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 квітня 2012 року та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 05 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років відмовлено.

У серпні 2015 року державний виконавець Шевченківського ВДВС звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобов'язання покладені на них судовим рішенням.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року подання державного виконавця Шевченківського ВДВС задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 червня 2015 року.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заявник вказував, що слідчим Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області Сєрбай Ю.В. 14 вересня 2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного 07 квітня 2015 року до ЄРДР № 0001444.

Крім того, заявник зазначав, що ніяких майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні у нього немає, а про аліментні обов'язки в Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нічого не зазначено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року, в задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та вирішити питання по суті, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами»).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції , з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що доводи заявника про закриття провадження по справі не можуть вважатися нововиявленими обставинами, оскільки виникли після постановлення ухвали від 11 серпня 2015 року.

Водночас суд дійшов правильного висновку, що доводи заявника щодо відсутності заборгованості по сплаті аліментів спростовуються доказами які містяться в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_3

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження у справі за поданням Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_4, за заявою ОСОБА_4, зацікавлені особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2015 року, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак