АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Вовк Є.І.
№22-ц/796/5259/2016 Доповідач Кравець В.А.
Справа №753/1137/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Качана В.Я., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 в день ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Макіївка Донецької області, зацікавлена особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції,

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і жителя АДРЕСА_1, в день ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Макіївка Донецької області.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року позовну заяву повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження її розгляду. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, наразі він проживає у Дарницькому районі м. Києва, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дарницької районною у місті Києві державної адміністрації 15.12.2015 p. відповідно до відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби України. Станом на 15.12.2015 місце його перебування зареєстроване АДРЕСА_2

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підсудна цьому суду.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1, 2, 8 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка) видається структурним підрозділом місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення в день подання заяви, підписується та засвідчується уповноваженою посадовою особою цього структурного підрозділу без сплати будь-яких платежів та зборів, включаючи як першу видачу такої довідки, так і в разі повторної її видачі у випадку втрати, пошкодження або з метою продовження її дії.

У ч. 1, 2 ст. 5 цього Закону зазначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), проставляє у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відмітку про реєстрацію місця проживання, в якій зазначається:

1) адреса фактичного проживання, за якою внутрішньо переміщеній особі може бути вручено офіційну кореспонденцію (місце фактичного проживання); або

2) адреса структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення; або

3) адреса територіального підрозділу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції).

При цьому відмітка про реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи не вноситься до її паспортного документа.

Проте, суд першої інстанції не звернув увагу, що позивач у встановленому законом порядку отримав довідку № НОМЕР_1 від 15.12.2015 року про взяття її на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції тa населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Дарницькою районною в місті Києві державної адміністрації.

ОСОБА_1 був переміщений в АДРЕСА_2 (а.с.12) Фактичне місце проживання: АДРЕСА_4, що територіально відноситься до Дарницького районного суду м. Києва.

Таким чином, оскільки вимоги ч. 1 ст. 257 ЦПК України надають право позивачу звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення за місцем його проживання, заява ОСОБА_1 підлягає розгляду у Дарницькому районному суді м. Києва.

Крім того, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що при постановленні ухвали про повернення заяви, суд керувався норами ст. 246 ЦПК України, тоді як ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, тобто у порядку п. 8 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки ухвала постановлена з порушенням процесуальних норм права, така ухвала підлягає до скасування з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 05 лютого 2016 року скасувати, питання щодо відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді