Справа № 463/145/13 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/783/874/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бохонко Е.Р.

та з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третіх осіб: приватних нотаріусів Кір Петра Васильовича, Пилипенко Любов Іванівни, Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про визнання договору недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, надання додаткового строку для прийняття спадщини, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третіх осіб: ОСОБА_2, приватних нотаріусів Кір Петра Васильовича, Пилипенко

Любов Іванівни, Третьої Львівської державної нотаріальної контори, Винниківської державної нотаріальної контори про визнання добросовісним набувачем, визнання права власності, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, -

встановила:

У січні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_4, треті особи - приватні нотаріуси Кір Петро Васильович і Пилипенко Любов Іванівна, та з урахуванням уточнень просив суд: визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 06 травня 2009 року між ОСОБА_10 і ОСОБА_2 та посвідчений нотаріусом Кір П.В.; витребувати у ОСОБА_4 спірну квартиру, яку вона отримала за договором дарування, укладеному 15.03.2010 року між ОСОБА_2 і нею та посвідченому приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І., надати йому додатковий строк (три місяці) для прийняття спадщини після смерті його батька, ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_10, який 06.05.2009 року подарував спірну квартиру брату позивача, відповідачу ОСОБА_2, який 15.03.2010 року подарував спірну квартиру своїй доньці, відповідачці ОСОБА_4 Однак на час укладення договору дарування від 06.05.2009 року ОСОБА_10 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що стверджується висновком посмертної судово-психіатричної експертизи від 25.05.2012 року, тому зазначений договір дарування є недійсним. Позивач був позбавлений можливості реалізувати своє право щодо прийняття спадщини шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, оскільки на момент відкриття спадщини після смерті батька спірна квартира йому не належала і оригіналів правовстановлюючих документів на неї не було, у зв»язку з укладенням договору дарування 06.05.2009 року, а тому просив надати йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_10

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6, у якій просила суд визнати її добросовісним набувачем спірної квартири та визнати за нею право власності на цю квартиру, оскільки ОСОБА_6 таке її право оспорює (т.1, а.с. 172-173).

У лютому 2013 року зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6 подав ОСОБА_2, у якій просив суд визнати за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті його батька, ОСОБА_10, оскільки після його смерті він, як спадкоємець за законом першої черги, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття ним спадщини після смерті батька, а ОСОБА_6 такої заяви до нотаріальної контори не подав.

Оскаржуваним рішенням суду первісний позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування спірної квартири від 06 травня 2009 року та витребовано цю квартиру у ОСОБА_4 Визначено ОСОБА_6 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_4 і ОСОБА_2 - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення оскаржили представники ОСОБА_4 і ОСОБА_2

В апеляційних скаргах просять рішення суду скасувати, покликаючись на порушення норм матеріального права, і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні його позову, зустрічні позови задовольнити. Вважають неправомірним визначення ОСОБА_6 додаткового строку на прийняття спадщини, оскільки відсутність у позивача інформації про спадкову масу не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини і така правова позиція знайшла своє відображення у Постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_4 частково задоволено. Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2013 року в частині витребування квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_4, в частині визначення ОСОБА_6 додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10, та в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог за поданими ними зустрічними позовами скасовано і в цих частинах ухвалено нове рішення, яким:

- відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні його позовних вимог про витребування квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 та у визначенні йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10;

- зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено та визнано за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10;

- зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено та визнано її добросовісним набувачем квартири АДРЕСА_1, а також визнано за нею право власності на цю квартиру.

У решті рішення Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року, рішення Апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2014 року скасовано, а справу передано на новий судовий розгляд до апеляційного суду.

ОСОБА_6у судове засідання не з»явився, хоча належним чином про час і місце розгляду справи був повідомлений (а.с. 82 т.3), про причини неявки суд не повідомив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Згідно із п.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких Вищим спеціалізованим судоми України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовані рішення, є обов»язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06.05.2009 року ОСОБА_10 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 подарував ОСОБА_2.

15.03.2010 року укладено договір дарування цієї квартири між між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.11 т.1).

Судом також установлено, що позивач ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 є рідними братами, синами ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті останнього. Відповідач ОСОБА_4 є донькою відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із положенням ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в частині визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, районний суд виходив з того, що ОСОБА_6 одразу після смерті ОСОБА_10 звернувся з даним позовом до суду; усно звертався до нотаріуса з приводу успадкування спірної квартири, яка на момент смерті ОСОБА_10 останньому вже не належала, а також про наявність будь-якого іншого спадкового майна у згаданого спадкодавця ОСОБА_6 відомо не було.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна з таких підстав.

У постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначено, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов»язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правила ч.3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при дослідженні причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_6 було відомо про смерть ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і про відкриття спадщини після його смерті, однак у шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 він до нотаріальної контори не подав, що визнає позивач.

У той же час, як убачається з матеріалів спадкової справи Винниківської державної нотаріальної контори Львівської області № 87/2012 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10, ОСОБА_2 14.06.2012 року подав до вказаної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і 04.10.2012 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10

Вищенаведене свідчить про наявність , зокрема, спадкової маси після смерті ОСОБА_10

Звернення ОСОБА_6 до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно не свідчить про те, що він вчинив дії щодо прийняття спадщини, оскільки ст. 1268 ЦК України визначає, що прийняття спадщини пов»язується або з фактом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або із фактом подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення в частині визначення ОСОБА_6 додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_10, підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно підлягає скасуванню оскаржуване рішення і в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 06.05.2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, оскільки його права як особи, яка не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_10, укладенням вищезазначеного договору не порушені, та в частині витребування у ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, яка нею набута на підставі договору дарування від 15.03.2010 року.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні первісного позову ОСОБА_6, відсутні правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

Згідно із ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом установлено, що ОСОБА_4 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.03.2010 року, укладеного між нею та ОСОБА_2 Вказаний договір є чинним. ОСОБА_2, який є стороною договору, такий не оспорює. Таким чином, право власності на спірну квартиру ОСОБА_4 набуто правомірно, зареєстровано належним чином, що стверджується витягом по реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.13), тому відсутні підстави для задоволенні її позовних вимог на підставі ст. 392 ЦК України.

Керуючись ч.1. п.2 ст. 307, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 жовтня 2013 року скасувати в частині задоволення позову ОСОБА_6, у цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 06.05.2009 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11; витребування у ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, набутої нею на підставі договору дарування від 15.03.2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пилипенко Л.І.; визначення ОСОБА_6 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий М.М.Шандра

Судді: С.М.Копняк

Н.Л.Шумська