справа №619/831/16-ц
провадження №2/619/637/16
УХВАЛА

04 березня 2016 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Болибок Є.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, треті особи: Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської обалсті, -

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,5568 га., яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради КСП «Харківська птахофабрика», згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯА №332085, кадастровий номер :02:000:0105, виданого 27.04.2006 року на підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 22.05.2003 року №155, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 12 серпня 2015 року.

Також у позовній заяві ОСОБА_1 просить, враховуючи те, що він не працює, відстрочити сплату судового збору до моменту винесення рішення суду по справі.

Суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст.82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б підтверджували його неспроможність сплатити судовий збір на момент подання позову. До того ж в заяві йдеться не про тимчасові фінансові труднощі, а про неможливість сплати судового збору, хоча відстрочення оплати цих судових витрат не є звільненням від них і передбачає сплату цього обов'язкового платежу не пізніше постановлення судом судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що звільнення судом від сплати судового збору на певний строк є правом, а не обов'язком суду, обставина, що позивач не працює, не може вважатися достатньою підставою для відстрочення оплати судових витрат, клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 208-210 ЦПК України, суд

постановив

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Є. А. Болибок