Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/2100/16-ц
Провадження № 2/644/1130/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Бойчук Є.В., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_2 до Державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і зобовязання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, -

УСТАНОВИВ:

Позивачка та її представник просять суд визнати незаконною постанову нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 24.02.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року. Також просять суд зобовязати вказаного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, на квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_4 за життя не встигла зареєструвати за собою право власності на зазначену квартиру після визнання договору дарування квартири недійсним, а тому на час її смерті дійсно вказана квартира не була зареєстрована за ОСОБА_4 Вважають, що відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем не є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Державний нотаріус Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В своїх запереченнях на позов посилається на те, що згідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» право власності виникає з моменту такої реєстрації. Згідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації, після отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на вказану квартиру за спадкодавцем не зареєстровано.

Судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 24.02.2016 року (а.с.10-11) було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, а саме відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1. При цьому в постанові нотаріус послався на те, що право власності на вказану квартиру згідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_5, тобто не за спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Позивач ОСОБА_2 надав нотаріусу договір купівлі продажу вказаної квартири, посвідчений 12.12.2001 року нотаріусом ОСОБА_6 за реєстровим №3075 (а.с.8-9,10-11). Він також надав договір про розірвання договору дарування, посвідчений 03.09.2007 року нотаріусом ОСОБА_7 за реєстровим №603 (а.с.10-11). Разом з тим, згідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану вище квартиру на час смерті спадкодавця належить ОСОБА_5 згідно до договору дарування, посвідченому 10.05.2012 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 5-1284. Аналогічна інформація щодо реєстрації права власності на вказану квартиру за ОСОБА_5 мається в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складеної на час розгляду даної справи в суді.

Згідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно до п.4.15 глави 10 розділ ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку передбачено, що документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов'язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Приймаючи до уваги, що на час смерті 13.08.2015 року спадкодавця ОСОБА_4 право власності на вказану вище квартиру за нею не було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріус дійшов правильного висновку про відсутність складу спадкового майна, на яке ОСОБА_2 просив видати йому свідоцтво про право власності на спадщину.

З урахуванням вищевикладеного, оскаржувана позивачем постанова нотаріуса від 24.02.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, є законною, а тому суд відмовляє в задоволенні всіх позовних вимог.

При цьому суд враховує, що відсутні правові підстави для зобовязання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, на квартиру АДРЕСА_1. Також суд враховує, що згідно до п.11 Інформації про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні, обговореної 07 лютого 2014 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1300 ЦК саме рішення суду про зобовязання державної нотаріальної контори внести зміни в свідоцтво про право на спадщину є підставою для видачі нотаріусом нових свідоцтв про право на спадщину, а тому вимоги в частині зобовязання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину та ухвалене в цій частині рішення суду є безпідставним. Зобовязуючи нотаріуса видати нові свідоцтва, суд виходить за межі повноважень, а також заявлених вимог, оскільки видача нотаріусом нових свідоцтв про право на спадщину є уже стадією виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 215 ЦПК України, ст.182 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.1 ст.69 Закону України «Про нотаріат», - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконною постанови нотаріуса від 24.02.2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, і про зобовязання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 13.08.2015 року, на квартиру АДРЕСА_1, - ВІДМОВИТИ.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: