30 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення упущеної вигоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 травня
2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення упущеної вигоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 січня 2015 року він звернувся до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою про надання йому в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) на території Озерської сільської ради Брусилівського району в кількості 43 площею 124,11 га для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва).
Оскільки зазначена заява відповідачем не була розглянута,
ОСОБА_4 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним нерозгляд Брусилівською районною державною адміністрацією зазначеної заяви від 20 січня 2015 року щодо надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) на території Озерської та Водотиївської (реформованого КСП «Зоря полісся») сільських рад та зобовʼязати Брусилівську районну державну адміністрацію Житомисрької області розглянути його заяви від 20 січня 2015 року, яку постановою Житомирського окружного адміністративного суду від
24 вересня 2015 року задоволено в повному обсязі.
Ураховуючи наведене, та те, що відповідач порушив, передбачене
ст. 42 Конституції України право на зайняття підприємницькою діяльністю, ОСОБА_4 просив стягнути на його користь 735 073 грн 19 коп. упущеної вигоди.
Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від

18 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23 серпня

2016 року рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від

18 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із необґрунтованості заявлених позовних вимог.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що судом першої інстанції не вирішено питання щодо залучення до участі у справі держави в особі Державної Казначейської служби України. Однак суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що дані обставини не впливають на вирішення питання по суті.

Судами встановлено, що 20 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою про надання в оренду для ведення фермерського господарства (товарного сільськогосподарського виробництва) не витребуваних земельних ділянок часток (паїв) на території Озерської сільської ради Брусилівського району в кількості 43 орієнтовно площею 124,11 га.

Листом від 28 січня 2015 року № 17 за підписом голови Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, ОСОБА_4 повідомлено, що його заява розглянута, та в її задоволені відмовлено. На момент звернення позивача до адміністрації із даною заявою на території Озерської сільської ради Брусилівського району не витребувані земельні ділянки (паї) перебували в користуванні на умовах оренди у суб'єкта господарювання, який виявив бажання орендувати дані земельні ділянки, загальною площею 114,0500 га, про, що між Брусиліською районної державної адміністрації Житомирської області та сільгоспвиробником були укладені договори оренди землі від 28 серпня 2013 року на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 13 серпня 2013 року № 177 терміном на 5 років, на підставі яких сплачувалась орендна плата за користування земельними ділянками не витребуваними частками (паями) на рахунок Озерської сільської ради.

На засіданні комісії по розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок 19 лютого 2015 року прийнято рішення, оформлене протоколом № 2, відповідно до якого рекомендовано райдержадміністрації відмовити в задоволенні заяв ОСОБА_4 про надання в оренду для ведення фермерського господарства не витребуваних земельних ділянок (паїв) на території Водотиївської сільської ради Брусилівського району в кількості 28 паїв, орієнтовною площею 181,3439 га та на території Озерської сільської ради Брусилівського району в кількості 43 площею 124,11 га.

Листом від 23 лютого 2015 року № 45 ОСОБА_4 повідомлено про те, що рішенням комісії про розгляд звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок (протокол № 2 від

19 лютого 2015 року), рекомендовано райдержадміністрації відмовити в задоволенні зазначеної заяви.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від

24 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено та визнано протиправним не розгляд Брусилівською районною державною адміністрацією заяв ОСОБА_4 від 20 січня 2015 року щодо надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) на території Озерської та Водотиївської сільських рад та зобов'язано Брусилівську районну державну адміністрацію розглянути його заяви від 20 січня 2015 року щодо надання в оренду не витребуваних земельних ділянок часток (паїв) на території Водотиївської та Озерської сільських рад.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року заяву ОСОБА_4 було розглянуто на засіданні комісії по розгляду звернень підприємств, організацій, установ і громадян щодо надання земельних ділянок (протокол № 6 від 11 листопада 2015 року), рішенням якої рекомендовано райдержадміністрації відмовити в задоволенні зазначеної заяви від 20 січня 2015 року про надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Озерської сільської ради Брусилівського району, у зв'язку із відсутністю вільних не витребуваних земельних часток (паїв) на території даної сільської ради. Розпорядженням голови Брусилівської районної державної адміністрації від 16 листопада

2015 року № 335 відмовлено ОСОБА_4 у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в оренду.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки),доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, оскільки встановили підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили.

Крім того, висновок суду апеляційної інстанції про те, що судом першої інстанції не вирішено питання щодо залучення до участі у справі Держави в особі Державної Казначейської служби України, оскільки дані обставини не впливають на вирішення питання по суті також є вірним, оскільки за змістом ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводам касаційної скарги про те, що судами не взято до уваги постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року судом апеляційної інстанції надана належна оцінка та такі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 18 травня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від

18 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 23 серпня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про стягнення упущеної вигоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко