Номер провадження: 22-ц/785/3102/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Фальчука В.П., Кравця Ю.І.

при секретарі: Книгиницькому О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ТДВ СК „Альфа-Гарант до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору страхування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року представник ТДВ „СК „Альфа-Гарант ОСОБА_4 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_3 про визнання полісу № АС/6888222 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.08.204 року ТДВ „СК „Альфа-Гарант було отримано повідомлення про ДТП від громадянина ОСОБА_3, який повідомив про те, що 18.08.2014 року о 23 годині 05 хвилин на вул.Фонтанській в м.Одесі сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням останнього та автомобіля Сузукі, а також ОСОБА_3 повідомив про те, що на час ДТП, у нього був присутній поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС/6888222, копію бланку якого надано в ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Отримавши, вказану вище інформацію, ТДВ СК «Альфа-Гарант» було перевірено інформацію стосовно бланка поліса АС/6888222 та було зясовано, що вказаний бланк поліса страховиком не було реалізовано, даний бланк значиться не використаним.

Вказаний чистий бланк поліса серії № АС/6888222 було передано ОСОБА_5, начальнику управління страхування в м. Одесі та Одеській області 25.12.2013 року за актом передачі полісів № АГ00792. З часу передачі вказаного чистого бланку поліса ОСОБА_5 до дати подачі цієї позовної заяви за вказаним бланком поліса АС/6888222, інформації про його реалізацію та про сплату за ним страхового платежу не надходило.

На запити адміністрації Товариства до ОСОБА_5 стосовно реалізації полісів, переданих йому за актом передачі полісів № АГ00792, жодної відповіді отримано не було.

Проте, як зазначає позивач, бланк поліса АС/6888222 було втрачено і відповідно він не укладався ТДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою і як наслідок його не було оплачено, його місцезнаходження до цього часу ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відомо.

Позивач вважає, що вищезазначений бланк поліса, разом з його другим екземпляром було знайдено та підписано не уповноваженою на це невідомою особою, яка взагалі не має ніякого відношення до ТДВ СК «Альфа-Гарант» та не має з нею ніяких трудових відносин.

Ймовірно, як зазначає позивач, втрачений бланк поліса було знайдено та використано невідомими особами одразу після настання ДТП.

Страховий платіж за оспорюваним полісом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» не надходив.

Як зазначає позивач, поліс № АС/6888222, навіть якщо його було підписано сторонньою особою, не набрав чинності, у звязку з несплатою страхового платежу.

Вищевикладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 13.01.2016 року у задоволенні позову ТДВ СК „Альфа-Гарант відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_2 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м.Одеси від 13.01.2016 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- 16.03.2014 року між ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» і ОСОБА_3 було укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом №АС/6888222. Відповідальність володільця автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 була застрахована відповідно до страхового полісу АС №6888222 від 16.03.2014 року ТОВ Страхова компанія «Альфа-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50000 грн, франшиза - 1000 грн. Страховий платіж був сплачений у розмірі 447,12 грн. у день укладення договору, про що міститься посилання в п. 10 зазначеного вище полісу. Строк дії договору - з 16.03.2014 року по 15.03.2015 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним договору страхування, суд першої інстанції виходив з того, що не надано суду будь-яких належних та переконливих доказів, які б давали підстави для визнання недійсним укладеного між сторонами договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Страховий поліс №АС/6888222 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів містить усі обов'язкові дані, передбачені вимогами ст. 16 ЗУ "Про страхування і тому підстав для визнання його недійсним немає.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи і заснований на законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком,згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і такий договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

В засіданні судової колегії представником позивача не заперечувалося, що 25.12.2013 року бланк полісу № АС/6888222 разом з іншими бланками суворої звітності за актом передачі полісів № АГ00792 був виданий начальнику управління страхування ТзДВ СК «Альфа-Гарант» в м. Одесі та Одеській області ОСОБА_5, який перебував з позивачем у трудових відносинах, займав керівну посаду у страховій компанії на регіональному рівні і на підставі довіреності мав необхідні повноваження для використання бланків страхових полісів у відповідності до їх призначення, в тому числі розповсюджуючи їх через страхових агентів.

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 983 ЦК України договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Згідно з нормами Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 07.07.2010 року № 238/2010 у разі втрати бланку полісу страховик зобов'язаний збільшити розмір свого гарантійного внеску у Фонді захисту потерпілих із розрахунку 50 грн. за кожний втрачений бланк на підставі листа-рахунку від МТСБУ. Сума, належна до сплати, визначається Дирекцією МТСБУ на останню дату звітного кварталу на підставі інформації, занесеної страховиком до ЦБД МТСБУ. При цьому, датою втрати бланку вважається дата занесення відповідного запису до ЦБД МТСБУ. У випадках виявлення фактів втрати, відповідно до п. 3.5 Глави 3 Порядку, наявність оголошення або визнання бланку полісу втраченим не звільняє страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» від виконання зобов'язань за договором, оформленим на такому бланку.

В матеріалах справи присутній оригінал страхового полісу№ АС/6888222, зі змісту якого вбачається, що він укладений 16.03.2014 року, оплата страхового платежу у розмірі 447 грн. 12 коп. здійснена о 14-00 16.03.2014 року, строк дії даного полісу з 15-00 16.03.2014 року до 15.03.2015 року включно. Бланк страхового полісу завірений печаткою ТДВ СК „Альфа-Гарант для договорів за № 44 (а. с. 110).

Отже, на підставі встановленого з урахуванням вищевказаних норм Закону та вказаного листа МТСБУ, членом якого є позивач ТзДВ СК «Альфа-Гарант» саме позивач повинен нести належний облік страхових полісів та перевіряти діяльність своїх робітників щодо виконання ними своїх прямих службових обов'язків.

Доводи апеляційної скарги ТДВ СК „Альфа-Гарант на нерозмежування судом понять недійсності договору, неукладеності договору та набрання чинності договору, не можуть бути взятими до уваги, оскільки районний суд відмовляючи у вимогах про недійсність договору виходив з того, що договір був укладений сторонами. Що стосується моменту набуття чинності договору страхування, то такий момент виходячи з умов договору страхування не завжди співпадає з моментом його укладення. Зокрема договір страхування може набувати чинність після здійснення страхувальником оплати страхового полісу.

Посилання ТДВ СК „Альфа-Гарантна неотримання від ОСОБА_5 відповіді на звернення щодо реалізації переданих йому бланків страхових полісів, в тому числі і бланка страхового полісу № АС/6888222, не спростовує висновку суду першої інстанції про ненадання позивачем належних та переконливих доказів, які б давали підстави для визнання недійсним укладеного між сторонами договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6888222.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний бланк страхового полісу заповнений та підписаний невідомою особою в контексті, що до цього не мав відношення працівник страхової компанії, якому такі бланки суворої звітності видавалися- Кондрацький М.Г., не може бути взятим до уваги, оскільки не підтверджений належними доказами і заснований на припущеннях.

Видача полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена страховику через особу, яка уповноважена страховиком на укладення страхових договорів через використання бланку страхового полісу.

Такий висновок узгоджується з нормою ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також,врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтвердили недотримання відповідачем вимог законодавства України щодо укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Судова колегія доходить висновку, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права, які є підставою для обов`язкового скасування судового рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: В.П. Фальчук

ОСОБА_6