АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1058/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Совгира І. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКорнієнко Н. В.
суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І.
при секретаріГончар Л. В.

з участю адвоката Хоміка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

в с т а н о в и л а :

09 грудня 2015 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що він є пенсіонером та часто хворіє і потребує матеріальної допомоги, оскільки пенсії у розмірі 1147,44 грн. не вистачає на купівлю ліків, одягу, оплату комунальних платежів та на повноцінне харчування.

ОСОБА_8 зазначає, що на даний час він проживає у своєї дочки ОСОБА_9, яка здійснює за ним догляд, але будучи вдовою, вона має обмежені фінансові можливості. З відповідачем, який є його сином, позивач не спілкується, хоча коли він працював і заробляв гроші то всі зароблені кошти віддавав своєму синові. За рахунок фінансової допомоги позивача син ОСОБА_7 побудував магазин, придбав собі квартиру та на даний час є фінансово незалежним.

Крім того, він не позбавлений батьківських прав відносно сина ОСОБА_7, ніколи не ухилявся від виконання своїх обов'язків по відношенню до відповідача та все життя надавав йому значну фінансову підтримку.

ОСОБА_8 вказує на те, що син нехтує обов'язком утримувати свого батька, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги.

Тому просить суд стягнути з відповідача щомісячно на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 09 грудня 2015 року.

Заочним рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення аліментів з сина на утримання батька задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 аліменти на утримання непрацездатного батька ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 грудня 2015 року довічно.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_7 в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 витрати за розміщення оголошення в газеті «Черкаський край» в розмірі шістдесят гривень.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7, вважаючи заочне рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, приймати участь в утриманні свого непрацездатного батька і є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання батька.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки судом першої інстанції повно досліджено обставини справи щодо можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання батька.

Стаття 51 Конституції України визначає, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 його батьком є ОСОБА_8 (а.с. 10).

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України в Чигиринському районі, ОСОБА_8 отримує пенсію в розмірі 1147 грн. 44 коп. (а.с. 6).

Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України (далі - СК України) повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Таким чином, непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Апелянт ОСОБА_7 у скарзі посилається на те, що на його утриманні перебуває непрацююча дружина ОСОБА_10 та неповнолітній син ОСОБА_11, 2001 року народження, який часто хворіє, а також разом з ними проживають батьки дружини ОСОБА_12, ОСОБА_13, що підтверджується довідкою № 276-02-17/5 від 24 лютого 2016 року, виданою виконавчим комітетом Чигиринської міської ради (а.с. 79).

Проте, з вказаної довідки вбачається, що разом з відповідачем ОСОБА_7, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: Дружина ОСОБА_10, 1982 року народження, син ОСОБА_11, 2001 року народження, брат дружини ОСОБА_14, 1986 року народження та сестра дружини ОСОБА_15, 1979 року народження.

Доказів того, що для лікування сина потрібні значні додаткові витрати, відповідачем не надано.

Щодо утримання батьків дружини, то відповідачем також не надано суду таких доказів, які б свідчили про таке їх утримання. Разом з тим, батьки дружини мають, крім дочки - дружини відповідача, ще двох повнолітніх дітей, про що зазначено вище. Мати, ОСОБА_12- є пенсіонеркою за віком. Тобто, вона отримує пенсію (а.с.78). Батько, ОСОБА_13, згідно з копією посвідчення, є інвалідом 3-ої групи (Чорнобиль). Йому також була призначена пенсія з 01.01.1993 року по 01.08.1997 року(а.с.77). Інші дані щодо батька відсутні.

Кошти, які відповідач передав позивачу по розписці є коштами останнього (пенсійні виплати), які син одержував по дорученнях батька протягом декількох років, а тому не є допомогою (а.с.43-45, 80).

Довідки про доходи (пенсію) батька, який ставить питання про стягнення аліментів і дочки, з якою проживає цей батько, є лише одним із засобів доказування, передбачених ч.2 ст. 57 ЦПК України і не заперечують факт потреби батька у матеріальній допомозі.

Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на січень-квітень 2016 року в Україні встановлений - 1330 грн., а на травень-листопад 2016 року - 1399 грн. Як зазначено вище, пенсія позивача становить 1147 грн. 44 коп., що є дещо меншою за прожитковий мінімум.

Апелянт вказує, що пенсія позивача перевищує прожитковий мінімум, який в 2016 році в Україні становить 1074 грн. Проте, 1074 грн. - це прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Що стосується посилань апелянта на ту обставину, що батька повинна утримувати також і його сестра, а позивача дочка ОСОБА_9, то суд при ухваленні рішення також врахував і дану обставину і зокрема те, що батько проживає разом з дочкою, яка є вдовою і яка фактично здійснює догляд за батьком, так як той часто хворіє. Сама ж дочка має досить незначний дохід - в середньому 1154,42 грн. на місяць, тому проживають в скрутному матеріальному становищі (а.с.7). Дані обставини відповідачем не спростовані.

Не спростовано відповідачем і ту обставину, на яку вказує позивач та яка підтверджена в судовому засіданні свідками, що його батько раніше досить тривалий час працював на заробітках в РФ, всі зароблені кошти віддавав своєму синові, а тепер залишився без засобів для існування, без житла.

Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що він має тимчасові заробітки, проте про їх розмір замовчує та не надає доказів щодо даної обставини.

Оскільки обов'язок батьків утримувати дитину не залежить від їхнього матеріального стану, то і обов'язок сина щодо батька не пов'язується з цією обставиною.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_7 має дохід та може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання батька у вигляді аліментів.

Разом з тим, суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши обставини справи та надавши оцінку доказам, не врахував, що визначення розміру аліментів залежить від матеріального та сімейного стану сторін та при цьому повинно враховуватися одержання утримання від дочки, яке вже надається позивачу, що передбачено ст.205 СК України.

За таких обставин, відповідно до ст.309 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, що стягуються на утримання батька, з урахуванням майнового стану позивача та відповідача.

Колегія суддів вважає за можливе стягнути на користь ОСОБА_8 аліменти з ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів, з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 (однієї шостої) частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та в частині негайного виконання, з 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_7 в межах суми платежу за один місяць до 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_7 в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :