Справа № 490/9517/15-ц
01 березня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Подзігун Г. В.
при секретарі - Кошевій О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила про поділ спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобілю «Hyundai Santa Fe», двигун - НОМЕР_5, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_6; стягнення 1/2 частини грошових коштів, що знаходяться на рахунках ОСОБА_2, відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк»:
- за картковим рахунком НОМЕР_7 в розмірі 1 750 грн.;
- за корпоративною карткою НОМЕР_8 у розмірі 30 019 грн. 44 коп.
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, який на теперішній час не розірвано. В той же час, оскільки на теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач добровільно поділити вищезазначене спірне майно не бажає, ОСОБА_1 і звернулася до суду із зазначеним позовом.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову з урахуванням збільшення позовних вимог підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про їх права та взаємини, в порядку заочного розгляду.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, 29 жовтня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис № 2225. На час розгляду справи у суді шлюб між сторонами не розірвано.
В той же час, станом на день подачі позову до суду фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено.
За час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах, 07 березня 2015 року ними було придбано транспортний засіб - автомобіль «Hyundai Santa Fe», двигун - НОМЕР_5, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_6, який на теперішній час зареєстрований за відповідачем (а. с. 13).
Крім того, за час перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах відповідачем у ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито наступні рахунки:
- картковий рахунок НОМЕР_7, на якому знаходяться грошові кошти в розмірі 3 500 грн.;
- корпоративна картка НОМЕР_8, на якій знаходяться грошові кошти у розмірі 60 038 грн. 88 коп.
Вказане майно - транспортний засіб та грошові кошти на банківських рахунках - позивачка вважає спільною сумісною власністю подружжя, у зв'язку з чим просить про його поділ.
Відповідно до ст. 368 ЦК України, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Статтею 61 СК України встановлюються об'єкти, на які поширюється право спільної сумісної власності подружжя. Так, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові за результатами розгляду справи № 6-2333цс15, критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є:
1) час набуття такого майна;
2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);
3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.
Як випливає з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» грошові суми (вклади), внесені у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на презумпцію, викладену у ст. 60 СК України щодо належності кожної речі, набутої за час шлюбу, до спільної сумісної власності подружжя, та беручи до увагу відсутність доказів, які це спростовують, суд приходить до висновку, що транспортний засіб - автомобіль «Hyundai Santa Fe», двигун - НОМЕР_5, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_6, а також грошові кошти, які знаходяться на вищезазначених рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв'язку з чим в силу ст. 69 СК України підлягає поділу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
При цьому, відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Враховуючи, що така домовленість між сторонами, а також обставини, які могли б бути підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя, відсутні, суд вважає частки позивачки та відповідача у спільній сумісній власності рівними.
Згідно з п. 25 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.
У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Зважаючи на те, що автомобіль за своїм характером є неподільним майном, а умови, передбачені ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України, жодним із подружжя не виконані, суд приходить до висновку про необхідність визнання ідеальної частки кожного з подружжя у вказаному майні без його реального поділу.
За такого, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобілю «Hyundai Santa Fe», двигун - НОМЕР_5, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_6.
Крім того, враховуючи, що грошові кошти, які знаходяться на вищезазначених рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», відкритих на ім'я відповідача, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід також стягнути 1/2 частину грошових коштів, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2, відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк», а саме:
- за картковим рахунком НОМЕР_7стягнути грошові кошти в розмірі 1 750 грн.;
- за корпоративною карткою НОМЕР_8 стягнути грошові кошти у розмірі 30 019 грн. 44 коп.
Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 557 грн. 62 коп., а також на користь держави - судовий збір у розмірі 3 217 грн. 18 коп.
Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобілю «Hyundai Santa Fe», двигун - НОМЕР_5, кузов НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_6.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які знаходяться на рахунках ОСОБА_2, відкритих у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк":
- картковий рахунок НОМЕР_7 - 1750 грн.;
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 557 грн. 62 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3 217 грн. 18 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН