Справа № 130/3368/15-ц Провадження № 22-ц/772/1032/2016Головуючий в суді першої інстанції Порощук П. П.
Категорія 50 Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі: Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. До 31.03.2019 року дочка навчається на стаціонарному навчанні, напрямку Логістика Вищої школи Економії та Інновацій в Любліні, де за 1 семестр в 2015/2016 академічному році сплачено навчання в сумі 1700 злотих. Відповідач на утримання дочки матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є працездатним, офіційно працює, де щомісяця отримує заробітну плату. Позивачці одній важко утримувати дочку, у зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення донькою навчання , а саме до 31.03.2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Під час судового розгляду позивачка змінила заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку, щомісяця до закінчення нею навчання, тобто до 31.03.2019 року.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку, починаючи стягнення з 24 грудня 2015 року і до закінчення дочкою навчання, тобто до 31 березня 2019 року. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь держави 487,20 грн. судового збору.

На рішення суду дочка сторін ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки від його доходів щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду ідо закінчення навчання, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Апеляційним судом встановлено, що апелянт ОСОБА_2 є повнолітньою особою, на даний час навчається на стаціонарному навчанні напрямку Логістика Вищої школи Економії та Інновацій в Любліні, республіка Польща.

Таким чином, ОСОБА_2 постійно проживає на час навчання в іншій державі, Польщі, а не разом зі своєю матірю в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Колегія суддів вважає, що позивач не має права на пред'явлення такого позову, оскільки її повнолітня дочка не проживає з нею, а постійно проживає на час навчання у Польщі.

Крім того, суд враховує позицію самої дочки, яка є відмінною від позиції позивача у справі. Дочка заперечує проти стягнення аліментів на її утримання в такому розмірі, як визначила її мати, і ця позиція на думку суду має бути пріоритетною, оскільки аліменти необхідні саме на утримання дочки, яка проживає у Польщі.

Проте, позиція дочки сторін у даній справі процесуально нивільована, оскільки позивачем є і залишається ОСОБА_3, процесуальні права якої не обмежені думкою дочки, в тому числі і право на зменшення позовних вимог чи взагалі на відмову від них.

Враховуючи встановлене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, що не перешкоджає праву апелянта пред'явити власний позов до відповідача про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.02.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю. Зайцев

Судді: Т.О. Денишенко

В.В. Луценко

З ориріналом вірно: