Номер провадження2/498/240/16
Справа № 498/812/16-ц
У Х В А Л А

Про відмову в задоволенні клопотання

27 жовтня 2016 р. смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді Рімашевської О.В.

за участю секретаря судового засідання Гонтаренко О.В.

представника позивача ОСОБА_1.

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Велика Михайлівка цивільної справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, з участю третьої особи державного реєстратора ОСОБА_5, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації права,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Моноліт» звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 червня 2015 року, укладений між відповідачами.

Через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Моноліт» про визнання недійсним договору оренди землі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки предметом позовів є різні договори оренди.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання. Представник відповідача послалась на те, що при визнанні договору оренди між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4 недійсним, буде знято питання про правомірнись укладення договору оренди, який є предметом розгляду даної справи, тому наполягає на задоволенні заявленого клопотання.

Відповідач ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання.

Розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку представників, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов»язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що ТОВ «Моноліт» оспорює правомірність укладення відповідачами договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_4, датований 01.06.2015 року. Вимоги вмотивовані наявністю між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4 договору оренди даної земельної ділянки, датованого 01.02.2009 роком.

Представник відповідача зазначила, що в теперішній час ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та ТОВ «Моноліт» та датованого 01.02.2009 року.

Відповідно до 2.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, Частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

При розгляді клопотання суд враховує, що предметом розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Моноліт» є договір оренди земельної ділянки, датований 01.02.2009 роком, який виконується, що було встановлено при розгляді даної справи, оскільки ТОВ «Моноліт» з 2009 року обробляє земельну ділянку, а ОСОБА_4 отримує орендну плату за договором, припинення дії вказаного договору можливе тільки на майбутнє, оскільки виконане сторонами договору не може бути повернуто при визнанні його недійсним, тому суд дійшов до висновку, що в разі визнання договору оренди землі недійсним, його дія припиняється не з моменту укладення, а з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору недійсним.

При розгляді клопотання суд враховує, що договір оренди, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, укладений при наявності договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4, до оспорювання його правомірності в судовому порядку.

На підставі наведеного суд вважає, що прийняття рішення у справі ОСОБА_4 до ТОВ «Моноліт» не має суттєвого значення для розгляду справи за даними позовом, оскільки в разі задоволення позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди від 01.02.2009 року вказаний договір припинить свою дію з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним відмовити відповідачу ОСОБА_4 в задоволенні заявленого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.201 , 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, з участю третьої особи державного реєстратора ОСОБА_5, про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації права.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я - ОСОБА_6