Справа № 307/1442/16-ц
Провадження № 2/307/903/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І при секретарі Комяті Н.А., з участю представника позивачки ОСОБА_1М розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

Васильовича про збільшення розміру стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивачка предявила позов в суд до відповідача про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі з 2004 року проживала у шлюбі, але шлюб виявився невдалим в серпні 2013 року шлюб між ними було розірвано. За час спільного проживання в них 02 січня 2005 року народився син ОСОБА_4 та 27 січня 2009 року донька ОСОБА_2 , які проживають разом з нею та знаходяться в неї на утриманні та вихованні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей, зовсім не піклується про дітей, не дбає про їх матеріальне становище, не бере ніякої участі у їх вихованні. Вона сама змушена вести догляд за дітьми, піклуватись про них, виїжджати на сезонні роботи. Рішенням Тячівського районного суду від 25 жовтня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в сумі 800 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття. Тобто відповідач сплачує 400 гривень на одну дитину. Однак збільшився прожитковий мінімум, значно зросли ціни і на даний час ця сума не достатня для забезпечення дітей. Просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, а саме: на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_2 до досягнення ними повноліття.

Представник позивачки підтримав заявлені вимоги та пояснив в судовому засіданні. Рішенням Тячівського районного суду від 2013 року з відповідача утримуються аліменти по 400 гривень на кожну дитину, але вказаних грошей не вистачає на утримання дітей тому позивачка предявила позов в суд про збільшення розміру стягнення аліментів. Рішенням суду від 10 грудня 2015 року було збільшено розмір стягнення аліментів на утримання двох дітей, але з метою ухилення від сплати аліментів відповідач взяв довідку з сільської ради про те що позивачка знаходиться на заробітках в Чехії та два роки не була вдома. На підставі даної довідки рішення суду про збільшення розміру стягнення аліментів було скасовано апеляційним судом. Хоча позивачка дійсно сама приходила та подавала позовну заяву в суд. Відповідач по справі ОСОБА_3В є племінником сільського голови. В заперечення на позов відповідач надав суду акт обстеження побутово-матеріальних умов з якого випливає що він власного житла не має, проживає у будинку матері веде догляд за матірю та бабусею . Вказаний акт побутово-матеріальних умов завірив сільський голова який є дядьком позивача, близьким родичем. Крім того у позивача є рідний брат та рідне сестра які також зобовязанні доглядати за матірю та бабусею. Крім того у відповідача є власний будинок , у його матері також є власний будинок у якому вона проживає, у бабусі також є власний будинок. Крім того за бабусею веде догляд зовсім інша людина яка за те що доглядає бабусю відповідача отримує соціальну допомогу у Дубівському відділенні соціального захисту. Хоча в акті побутово-матеріальних умов цього не зазначено. Тому просить суд позов задовольнити збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача по 1500 гривень на одну дитину.

Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить суд в позові відмовити.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Як вбачається з Рішення Тячівського районного суду від 25 жовтня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання двох дітей 800 гривень щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії 1-ФМ № 010556 від 13 травня 2005 року батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3В та ОСОБА_2В .

Відповідно до свідоцтва про народження Брандес-над-Любем-Стара Болеславського району Прага схід Чеської республіки від 31 січня 2009 року батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до довідки № 759 від 11 травня 2016 року виданої Широколужською сільською радою Тячівського району Закарпатської області на утриманні ОСОБА_2 знаходяться двоє неповнолітніх дітей син ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

З довідки № 843 від 6 червня 2016 року виданою Широколужською сільською радою вбачається, що ОСОБА_3В не працює на державній роботі , а являється сезонним працівником.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави учасниці, так і за кордоном.

У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Конституційний обовязок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд виходить з принципу рівності прав та обовязків батьків.

При визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має, не перебуває на обліку у центрі зайнятості, та зобовязаний утримувати дітей разом з позивачкою.

Позивачка надала суду довідки про те вона щомісячно сплачує 7420 чеських корун за обіди сина ОСОБА_7, 8839 гривень за обіди доньки ОСОБА_2 та 5217 чеських корун за її навчання.

Предстаник відповідача в свою чергу позовні вимоги не визнає та надав суду акт побутово-матеріальних умов відповідача з якого випливає що він власного житла не має , проживає у будинку батьків, веде догляд за матірю пенсіонеркою та бабусею ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивачки в судовому засіданні ствердила що у відповідача ОСОБА_3В є власний будинок, у його матері також є власний будинок. Крім того у відповідача є рідна сестра та рідний брат які також зобовязані утримувати свою матір . За бабусею ОСОБА_8Ю ІНФОРМАЦІЯ_4 доглядає інша людина яка за ведення догляду, отримує кошти у Дубівському відділенні соціального захисту. Тому суд не бере до уваги акт побутово-матеріальних умов відповідача.

Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає позов задовольнити частково та збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача та стягувати з нього 2000 гривень на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили

На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551, гривень 20 копійок.

На основі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181 ч. 3, 182, 184, 192 ч.1, 192 СК України, ст. ст. . 10, 11 15, 60, 74, 80, 88, 209, 212- 215, 367 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Позов про збільшення розміру стягнення аліментів задовольнити частково

Збільшити розмір стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 мешканки ІНФОРМАЦІЯ_8 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_9 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно до досягнення ними повноліття починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 551 (пятсот пятдесят одну ) гривню 60 копійок судового збору на рахунок спеціального фонду Держаного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 діб з дня проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд, а стороні яка брала участь в розгляді справи, але не була присутня під час проголошення рішення у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Тячівського районного суду В.І.Мельник