У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та передачу дублікату ключів від квартири і за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 25 березня 2006 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На час звернення до суду із даним позовом в провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу.

Позивач вказує, що з 2006 року вона була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1, яка належить сину ОСОБА_4 на підставі договору дарування, однак 05 березня 2015 року вона не змогла потрапити до зазначеної квартири, оскільки замки на вхідних дверях були замінені, відповідач вивіз усі її особисті речі та уклав з охоронним агентством договір щодо охорони вказаної квартири.

Посилаючись на те, що її протиправно позбавлено права користування квартирою АДРЕСА_1, позивач просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні зазначеною квартирою, вселити її та передати дублікати ключів від вказаної квартири.

У вересні 2015 рокуОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у лютому 2015 року ОСОБА_2 виїхала з квартири АДРЕСА_1, покинувши чоловіка разом із донькою, які там проживали. Посилаючись на те, що малолітній власник житлового приміщення з вересня 2014 року перебуває у Великобританії на навчанні, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_4 спільно не проживають, тому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою спірною квартирою.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 та позовну заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року скасовано в частині залишення без задоволення позовної заяви ОСОБА_3 та ухвалено нове про відмову в задоволенні його позову.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позову, рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити нове рішення про задоволення її позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Члени сім'ї власника квартири, які проживають разом із ним у квартирі, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником квартири, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ст. 156 ЖК УРСР).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, у нескасованій частині рішення, правильно встановив, що ОСОБА_2 не доведено створення ОСОБА_3 будь-яких перешкод у доступі до квартири АДРЕСА_1.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині залишення без задоволення позовної заяви ОСОБА_3 та ухвалюючи нове про відмову в задоволенні його позову, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 не довів передбачених ЖК України підстав для визнання відповідачки ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, у нескасованій частині рішення, та апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, вселення та передачу дублікату ключів від квартири і за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, за касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва 09 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак