Придніпровський районний суд м.Черкаси

Провадження № 2/711/55/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В обґрунтування позову вказує, що 02.03.2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого він передав відповідачу ОСОБА_2 у борг грошові кошти в сумі 159800 грн., що на день підписання договору було еквівалентно 20000 дол. США, які останній зобовязався повернути у строк, передбачений договором. Вказаний факт також підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 02.03.2012 року.

Крім того, сторони домовилися, що Позичальник зобовязується повернути позику в гривнях, в сумі, яка на день повернення відповідатиме 20000 дол. США за курсом комерційних банків України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідач в строк, визначений Договором позику не повернув, просить суд стягнути із ОСОБА_2 на його користь борг за Договором позики від 02.03.2012 року в сумі 482000 грн., що на день подання позову становить еквівалент 20000 дол. США та понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судових засідань, до участі в справі в якості третьої особи притягнуто ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за Договором позики від 02.03.2012 року в сумі 482000 грн., що на день подання позову становить еквівалент 20000 дол. США та судовий збір.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнав, та пояснив, що між ними дійсно 02.03.2012 року був укладений Договір позики, відповідно до умов якого він отримав в борг у відповідача 159800 грн., що на той час було еквівалентно 20000 дол. США та зобовязався повернути цю суму на першу вимогу Позикодавця в гривневому еквіваленті на день повернення, про що надав відповідачу ще і відповідну розписку. Також пояснив, що борг він не повернув, оскільки вказані кошти були вкладені ним в придбання транспортних засобів. Оскільки на даний час на ці транспортні засоби судом накладений арешт, він з обєктивних на те причин, не має можливості їх продати та повернути борг ОСОБА_1 А тому, не заперечував проти задоволення позову.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 02.03.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 у борг грошові кошти в сумі 159800 грн., що на день підписання договору було еквівалентно 20000 дол. США, які останній зобовязався повернути в строк до 26.06.2014 року (п. 3.1 Договору).

Грошові кошти в сумі 159800 грн., що на день підписання договору було еквівалентно 20000 дол. США ОСОБА_2 отримав, що стверджується розпискою ОСОБА_2 від 02.03.2012 року.

Відповідно до п. 4.4 Договору позики від 02.03.2012 року Позичальник ОСОБА_2 зобовязався повернути суму позики в гривнях, що станом на день повернення буде відповідати еквіваленту 20000 дол. США за курсом комерційних банків України.

Також в судовому засіданні встановлено, що сума позики до даного часу позивачу не повернута.

Згідно даних Міністерства фінансів України, розміщених на фінансовому порталі Мінфін (http://index.minfin.com.ua), середній курс купівлі валют по Україні станом на 22.03.2016 року складає 26,24 грн. за 1дол. США.

Зазначені обставини справи визнаються сторонами та підтверджуються відповідними письмовими доказами, а тому суд вважає їх доведеними.

Отже між сторонами склалися позикові правовідносини, які регулюються параграфом 1 глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (Позикодавець) передає у власність другій стороні (Позичальникові) грошові кошти, а Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір є укладеним з моменту передання грошової суми Позичальнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

У справі, що розглядається, борговий документ (розписка від 02.03.2012 року) знаходиться у позивача ОСОБА_1

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки в судовому засіданні обєктивно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зобовязання перед позивачем ОСОБА_1 не виконав і його борг за Договором позики від 02.03.2012 року складає 20000 дол. США, що в гривневому еквіваленті станом на момент звернення до суду складає 482000 грн., а також враховуючи, що вказані обставини визнані відповідачем і таке визнання не суперечить закону, суд приходить до висновку, що зазначена сума боргу в гривневому еквіваленті підлягає до примусового стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 4820 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 536, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-216 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 02.03.2012 року в розмірі 482000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4820 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами які не були присутніми під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий: В.М. Скляренко