УхвалА

іменем україни

9 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Черненко В.А.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_6, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з указаним позовом та просило у рахунок погашення заборгованості за додатковою угодою від 31 липня 2008 року до Генерального договору про надання кредитних послуг від 26 червня 2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок АДРЕСА_1, а також на земельну ділянку, на якій розташований указаний житловий будинок відповідно до договору іпотеки від 6 червня 2008 року, шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє його представник - ОСОБА_6, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого вірно погодився і суд апеляційної інстанції, застосувавши вимоги п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, правильно виходив з того, що підстава цього позову є іншою, ніж раніше вирішений апеляційним судом спір (рішення апеляційного суду Київської області від 25 серпня 2015 року), оскільки стосується іншого строку нарахування кредитної заборгованості згідно умов договору та вимог закону.

За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки їх прийнято з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, поданою його представником - ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

В.І.Журавель

В.А. Черненко