Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/8264/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/778/1696/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

Спас О.В,

Бабак А.М.,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного м. Запоріжжя від 08 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Теком», про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК Теком», про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначав, що між ним та ПрАТ СК «Теком» 19.03.2012 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, за умовами якого було застраховано його автомобіль НОМЕР_1. 30 серпня 2012 року внаслідок ДТП, яка сталась в результаті незаконного заволодіння транспортним засобом іншою особою, його автомобіль отримав пошкодження.

Вироком Орджонікідзевського районного уду м. Запоріжжя від 30 вересня 2013 року ОСОБА_5 було визнано винним у викраденні автомобіля та скоєнні ДТП.

Згідно висновку товарознавчої експертизи №139/12 встановлено збитки від злочину на суму 21464,321 грн.

Він з місця пригоди повідомив відповідача про настання страхового випадку по телефону та протягом наступних 2-х днів надав письмову заяву. Проте страхове відшкодування до теперішнього часу йому не виплачено.

Вважає, що відповідач повинен сплатити йому 7492,75 грн. втрати від інфляції та 3% річних в розмірі 1612,47 грн., а також відшкодувати моральну шкоду через порушення зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування,в результаті чого він зазнав душевних страждань. Через відсутність справного автомобіля був порушений його звичайний спосіб життя. Розмір моральної шкоди він оцінює в 20 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ПрАТ СК «Теком» на його користь 21 464,32 грн. невиплаченого страхового відшкодування; 7492,75 грн. втрат від інфляції,1612,47 грн. 3% річних за користування чужими коштами, 20 000 моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного м. Запоріжжя від 08 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове яким задовольнити позов у повному обсязі..

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2013 року по кримінальній справі №0818/12006/2012 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України за незаконне заволодіння транспортним засобом позивача. Згідно обставин, встановлених судовим рішенням, 30.08.2012 року о 21-00 год. ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння біля кафе „Уик-енд" по вул. Сталеварів, 32 в м. Запоріжжі, незаконно заволодів автомобілем НОМЕР_2, 2007 року випуску, який належав ОСОБА_4Без дозволу володільця ОСОБА_6 здійснив поїздку по території Орджонікідзевського району Запоріжжя, під час якої не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонний стовп , розташований біля буд. 11 по вул. Південноукраїнській в м. Запоріжжі, пошкодивши вищевказаний автомобіль та спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта складає 21 464,32 грн. (а.с. 5-7).

19.03.212 року між позивачем, ОСОБА_4 та ПрАТ СК „Теком" було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №004-75Д/Т/ AT (ах. 8-13).

Відповідно до умов договору, ПрАТ СК „Теком" взяло на страховий захист майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням (користуванням або розпорядженням) страхувальником транспортним засобом 3A3-DAEWOO Т13110, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_3, № кузова НОМЕР_4.

Відповідно до ч.5 ст. 991 ЦК України, страховик має право відмовитись від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку ,а також подання страхувальником за відомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Згідно до ч.І ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За відомостями викладеними в листі ПрАТ СК „Теком" ОСОБА_4 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 15.1.3, п.п. 15.1.6, п.п. 15.1.8, п.п. 15.1.9 Договору страхування (а.с. 35).

Відповідно до ч. 5 ст. 989 ЦК України, страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

За п. 12.1.2 Договору страхування, при настанні страхового випадку страхувальник зобов'язаний негайно повідомити за телефоном чергового співробітника страховика з місця події та виконувати його наступні інструкції, або в офіс страховика або в Асістанс (цілодобово).

Суд першої інстанції вірно визначився ,що за матеріалам справи ,позивачем не дотримані вказані вимоги за договором ,так як він повідомив телефоном чергового співробітника ПрАТ СК „Теком" лише 31.08.2012 року об 11-00 год., про що свідчать відомості, викладені позивачем в Заяві про пошкодження транспортного засобу від 31.08.2012 року (а.с. 31).

Крім цього, п.п. 15.1.8 Договору страхування підставою для відмови страховика у здійснені страхового відшкодування є: неповідомлення страховика про суттєві зміни, що сталися з предметом страхування (зміна кузова, реєстраційного номеру, комплектності, використанні транспортного засобу як таксі, втрата ключів, документів, поломки протиугінних пристроїв, сигналізації).

Позивач використовував застрахований транспортний засіб в якості таксі, про що свідчить витяг з протоколу допиту ОСОБА_4 в якості потерпілого (а.с. 37), але не повідомив про це страховика, чим порушив умови договору страхування.

Згідно п. 12.6 Договору страхування, при виникненні передбаченої цим договором події, страхувальник зобов'язаний письмово оформити заяву на виплату страхового відшкодування не пізніше 15-ти робочих днів з моменту, як страхувальник дізнався або повинен був довідатись про страховий випадок, якщо страховий випадок відбувся на території України.

Підпунктом 15.1.9 Договору страхування зазначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є ненадання (несвоєчасне надання) страхувальником документів, які необхідні для прийняття рішення щодо сплати страхового відшкодування, подання документів, оформлених з порушенням дійсних норм чи подання документів, які містять недостовірну інформацію щодо терміну, причин, обставин страхового випадку та розміру збитку.

Районним судом обґрунтовано зроблені висновки ,що дорожньо-транспортна пригода сталась 30.08.2012 року, але як на час звернення до суду так і на момент ухвалення судового рішення, згідно відомостей ПрАТ СК „Теком", позивачем, ОСОБА_4 заява на виплату страхового відшкодування на адресу відповідача не надавалася.

Суд першої інстанції ,з урахуванням обставин справи та доказів по справі ,прийшов до правильного висновку про правомірність відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо сплати страхового відшкодування не підлягають задоволенню, а також інші позовні вимоги про сплату втрат від інфляції, 3% річних та моральної шкоди ,яки носять похідний характер від позовних вимог про сплату страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про порушення судом, при розгляді справи норм процесуального та матеріального права, а зводяться к фактичному непогодженню з прийнятим судовим рішенням.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: