У Х В А Л А

Іменем України

18.03.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі - Стасишин А.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

державний виконавець Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання останнім зобовязань згідно судового наказу, покликаючись на те, що на виконанні у Франківському ВДВС Львівського міського управління юстиції перебуває судовий наказ №2н/465/1141/15 від 21.09.2015 року виданий Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛКП «Південне» 3 104,49 грн.

Вказує, що 19.02.2016 року державним виконавцем Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції керуючись ст. 3, 18, 24 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З огляду, на те, що у боржника є наявні невиконанні зобовязання, покладені на нього вищезгаданим документом, просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по виконавчому документу, що перебуває в Франківському ВДВС Львівського міського управління юстиції.

Державний виконавець Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції в судове засідання не зявився.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно судового наказу Франківського районного суду м. Львова від 21.09.2015 року №2н/465/1141/15 з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ЛКП «Південне» 3 104,49 грн. Станом на 23.02.2016 року заборгованість по виконавчому документу боржником не погашено.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» передбачають, що громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу боржника у невиконанні рішення суду, має бути доведено державним виконавцем. В той же час, державний виконавець, вносячи дане подання не довів, що боржник дійсно, свідомо не погашає заборгованість по виконавчому документу.

Державним виконавцем не надано жодних документів, які б свідчили, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням при цьому маючи змогу виконати зобов'язання але не робить цього з неповажних причин. Крім того, відсутні докази вжиття державним виконавцем будь-яких заходів щодо встановлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. До подання державним виконавцем долучено лише копія постанови про відкриття виконавчого провадження та копія судового наказу. В судове засідання державний виконавець не зявився.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державним виконавцем не подано доказів про те, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання виконавчого листа, а також не надано жодних відомостей про наявність у ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника обмеження конституційних прав, а саме - тимчасового обмеження у праві виїзді за межі України, а також не доведено те, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 3, 6 ч.1 п.5 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ч.1, ч.2 ст.14, ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзеньдзюра С.М.