АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Притула Н.Г.
№22-ц/796/4882/2016 Доповідач Качан В.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Качана В.Я.,

суддів Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй Віти Володимирівни, за участі третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нотаріальної дії незаконною,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 рокупозивач ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй ВітиВолодимирівни по посвідченню договору купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 (що діяла на підставі довіреності, посвідченої Шкодою О.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 березня 2010 року за реєстровим № 1032) продала, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_1 - незаконними.

В мотивування вимог посилалася на те, що їй на праві власності належала квартира АДРЕСА_1. 24.03.2010 року вона підписала довіреність за якою уповноважила ОСОБА_4 розпоряджатися вказаною квартирою в тому числі з правом продажу.

19.04.2010 року вона звернулась до нотаріуса та припинила дію довіреності. Проте 30.04.2010 року за вказаною довіреністю ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 квартиру, яка належала на праві власності позивачу.

З відповіді Директора департаменту технологічного забезпечення інформаційних систем вбачається, що в скороченому витягу, який був сформований приватним нотаріусом, містилася інформація про припинення довіреності, а тому відповідач не мала права посвідчувати договір купівлі-продажу квартири, а її дії були незаконними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує, що згідно відповіді на адвокатський запит вих. № 273/01-09 від 29.07.2015 р. за підписом Директора Департаменту технологічного забезпечення інформаційних систем Н.В. Мячина за даними Єдиного реєстру довіреностей, 30.04,2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. було сформовано Скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) № 14379184, в якому містилася інформація, зокрема, про припинення дії довіреності(дата припинення 19.04.2010), посвідченої приватним нотаріусом КМНО Шкодою О.М. 24.03.2010 року за номером у реєстрі нотаріальних дій 1032. Така ж сама інформація міститься у відповіді на адвокатський запит від 30.06.2015 № 16224-0-33-15/13, 16225-0-33-15/13 за підписом Заступника Міністра юстиції України - керівника апарату Оксани Іванченко, за інформацією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, що є адміністратором Єдиного реєстру, відповідно до пункту 1.4 Положення про єдиний реєстр довіреностей, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.12.2006 за № 111/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12,2006 за № 1378/13252, скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей від 30.04.2010 № 14379184 складався з двох аркушів та на момент його отримання містив відомості про стан довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. 24.03.2010 за реєстровим №1032, щодо припинення її дії та дату і час реєстрації припинення дії, а саме: 19.04.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М.

Крім того, суд не витребував для огляду в судовому засіданні, саме оригіналу справи та Скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. - ОСОБА_9 проти апеляційної скарги заперечувала просила залишити рішення без зміни.

Заслухавши доповідь судді Качана В.Я., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з його безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності від 18.08.2008 року належала на праві власності ОСОБА_1.

24.03.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_1 за якою вона уповноважила ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_1 щодо володіння та розпорядження квартирою АДРЕСА_1. Довіреність зареєстрована в реєстрі за №1032.

19.04.2010 року за заявою ОСОБА_1 було припинено дію довіреності від 24.03.2010 року, яка зареєстрована в реєстрі за №1032.

В цей же день (19.04.2010 о 12 год. 55 хв.) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкода О.М. до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис №30244342 про припинення дії довіреності.

13.04.2010 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. посвідчила Договір купівлі-продажу квартири за яким, ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 продала ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1. Договір зареєстровано в реєстрі за №1277.

30.04.2010 року о 11 год. 45 хв. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. здійснено запит до Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) та згідно скороченого витягу, в реєстрі існував один запис №30244342 про посвідчення довіреності 24.03.2010 року. Відомості про припинення довіреності відсутні.

Листом від 30.06.2015 №16224-0-33-15/13 Міністерство юстиції України повідомило, що Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві за дорученням Міністерства юстиції України проведено перевірку щодо посвідчення 30.04.2010 року приватним нотаріусом Чорнєй В.В. договору купівлі-продажу квартири. В листі також зазначено, що нотаріусом зроблено запит щодо стану довіреності та за наявним скороченим витягом, відомості щодо стану довіреності у відповідності до п.42 Інструкції відсутні.

Отже, при перевірці були витребувані оригінали документів, які були надані та зібрані при посвідчені договору купівлі-продажу 30.04.2010 року.

29.07.2015 року листом за №273/01-09 Державне підприємство «Національні інформаційні системи» зазначило, що 30.04.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. було сформовано скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей (перевірка дійсності довіреності) №14379184, в якому містилась інформація, зокрема, про припинення дії довіреності (дата припинення 19.04.2010 року), посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. 24.03.2010 за номером у реєстрі нотаріальних дій 1032.

З матеріалів справи убачається, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Приватного підприємства «Юс - Центр» до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення, зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про визнання договору купівлі - продажу недійсним, зустрічний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди спірної квартири і визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири.

Звертаючись до суду із позовом, ПП «Юс - Центр» свої вимоги обґрунтовувало тим, що за договором оренди кв. №189 була надана позивачу, але відповідач ОСОБА_5, не розрахувавшись повністю за придбану у відповідачки ОСОБА_1 спірну квартиру, самоправно поміняв в ній замки і створив перешкоди для її користування.

ОСОБА_1 у своєму зустрічному позові вказувала на те, що представник позивача ОСОБА_4 при підписанні оспорюваного договору діяла без належно оформлених повноважень та необхідного обсягу цивільної дієздатності. Стверджувала, що надана ОСОБА_4 довіреність до підписання договору купівлі-продажу квартири була позивачем скасована і відповідач не мала права підписувати цей договір.

Відповідач ОСОБА_5 свій зустрічний позов обґрунтовував тим, що оспорюваний договір оренди був укладений відповідачами ОСОБА_1 і ПП «ЮС Центр» заднім числом без наміру передавати спірну квартиру в оренду, а лише з метою перешкодити йому в користуванні своєю власністю. Стверджував, що 30.04.2010р. він уклав з представником ОСОБА_1 договір купівлі-продажу спірної квартири вартістю 95 000 дол. США, з яких передав ОСОБА_4 75 000 дол. США, а решту повинен був заплатити до 20.09.2010р., але відповідач стала ухилятися від отримання залишку коштів, а потім стала безпідставно оспорювати цей договір, чим порушила його права.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06.06.2011 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.03.2012 року, відмовлено в задоволенні позову ПП «Юс - Центр» до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення; відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним; позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 - задоволено частково. Договір оренди квартири, укладений 20.04.2010р. між ПП «Юс-Центр» та ОСОБА_1 - визнано недійсним. В решті позову - відмовлено.

Даним рішенням, серед іншого, було встановлено, що ОСОБА_4, після отримання довіреності, знайшла покупця ОСОБА_5, який погодився придбати спірну квартиру за 95 000 дол. США. Потім вона домовилась з ОСОБА_5 про те, що договір купівлі- продажу буде укладатись 30.04.2010р. і при підготовці документів від ОСОБА_11 вона отримала нотаріально посвідчену згоду на продаж його дружиною ОСОБА_1 спірної квартири. ОСОБА_11 підтвердив 28.04.2010р., що договір купівлі - продажу квартири укладається в інтересах їх сім'ї, на попередньо обговорених умовах і укладання цього договору відповідає їх спільному з ОСОБА_1 волевиявленню.

ОСОБА_4 пояснила, що ні ОСОБА_11, ні ОСОБА_1 не попереджали її про скасовану довіреність, а якщо б вона знала про скасовану довіреність, то ніколи б не підписала договір купівлі-продажу спірної квартири. ОСОБА_5 пояснив, що перед підписанням договору купівлі-продажу повноваження ОСОБА_4 за довіреністю були перевірені нотаріусом Чорнєй В.В. і сумнівів в її дієздатності не виникало.

ОСОБА_1 взагалі не повідомила ОСОБА_4 про скасування довіреності на її ім'я.

Апеляційним судом м. Києва в ухвалі від 22,03.2012 року, було встановлено, що згідно вимог ст.43 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом було перевірено дійсність довіреності та сформовано скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Частина 6, 7 статті 44 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) визначає, що нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) в п. 14 передбачено, що нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 Закону (3425-12), а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей, за винятком довіреностей, які складено за кордоном з участю іноземних властей або які від них виходять, за умови їх легалізації уповноваженими органами. Без легалізації такі довіреності приймаються нотаріусами у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса.

Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України 28.12.2006 N111/5 установлюється порядок створення, ведення та користування Єдиним реєстром довіреностей (далі - Єдиний реєстр).

Згідно п. 2.4 Положення, реєстрація довіреностей (їх дублікатів) та відомостей про припинення їх дії здійснюється шляхом унесення Реєстратором відповідних відомостей до Єдиного реєстру.

Інформація з Єдиного реєстру видається у вигляді, зокрема, скорочених витягів, які містять інформацію про:

- реєстраційний номер і дату реєстрації довіреності (її дубліката) в Єдиному реєстрі;

- номери та серії спеціальних бланків нотаріальних документів, на яких викладено текст довіреності (її дубліката) - для довіреностей, посвідчених у нотаріальному порядку;

- дату посвідчення довіреності (дата видачі її дубліката);

- строк дії довіреності;

- номер запису в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, за яким посвідчено довіреність (видано дублікат довіреності);

- відомості про особу, яка посвідчила довіреність (видала дублікат довіреності);

- відомості про посвідчення довіреності в порядку передоручення або відомості про припинення дії довіреності (п.3.1 Положення).

Витяги з Єдиного реєстру засвідчуються підписом та печаткою Реєстратора або

Адміністратора (п. 3.4 Положення).

Згідно з п.6.4 Положення, Реєстратор несе відповідальність за помилки, допущені ним при внесенні записів до Єдиного реєстру, наданні витягів, а також за неправомірну відмову в унесенні записів до Єдиного реєстру та наданні витягів згідно з чинним законодавством України.

Узагальнюючи викладене, судова колегія погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що нотаріусом були виконані вимоги діючого законодавства в частині перевірки чинності довіреності.

Позивач в розрізі ст. 57 ЦПК України не надала суду доказів того, що отриманий скорочений витяг є підробним чи нотаріус діяв неправомірно, враховуючи, також і те, що оцінка діям нотаріуса Чорнєй В.В. по перевірці дійсності довіреності була надана судами першої та апеляційної інстанції, рішення яких є преюдиційними для даної справи.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді