overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

1 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 3 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «АП «Укртранс», третя особа - ОСОБА_4, про визнання недійсним та скасування наказів про внесення змін, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявником не сплачено судовий збір.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом із тим, в разі заявлення позовних вимог не передбачених п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 4 Закону розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду повинен становити 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір належить сплатити за наступними реквізитами: одержувач - УДКСУ в Печерському районі м. Києва, код єдрпоу - 38004897, банк одержувача - ГУ ДКСУ в м. Києві, р/р 0007, МФО - 820019; КЕКД - 22030003, символ звітності банку - 253. У графі платіжного доручення «призначення платежу» зазначається «судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення».

На підтвердження оплати судового збору до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України

у х в а л и в :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк до 31 березня 2016 року, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І.Мартинюк
Справа № 477/456/16-ц
Провадження № 2/477/423/16
УХВАЛА

10 березня 2016 року м.Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Миколаївська міська рада, Пята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/ 3 частину квартири № 28 по вул.Артема в м. Миколаєві, садовий будиночок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Миколаївська область Жовтневий район, с.Галицинове, СТ «Металург» № 69/1, в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 14 листопада 2013 року.

Вивченням поданої заяви та доданих до неї матеріалів суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Так, у позові ставиться питання щодо визнання права власності на майно, а отже позов має майновий характер, тому позивачу слід звернутися до суду із новою позовною заявою, в якійу вказати ціну позову відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, послатися у позовній заяви та надати відповідні докази вартості майна (земельної ділянки, а також дачного будиночку та квартири станом на час звернення до суду із цим позовом, адже надані документи мають оцінку за 2011, 2014 р.), про право власності на яке просить позивач, та доплатити суму судового збору відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Крім того, зі змісту постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.11.2015 року слідує, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо 1/ 3 частини квартири, розташованої в м. Миколаєві по вул. Артема, 28, тобто поза межами юрисдикції Жовтневого районного суду Миколаївської області (ст. 114 ЦПК України).

Щодо іншого майна садового будиночку та земельної ділянки, розташованих в СТ»Металург» с.Галицинове, то у вчиненні нотаріальної дії щодо цього майна відмова нотаріуса відсутня, тобто щодо цього майна не надано доказів спору про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Миколаївська міська рада, Пята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки, вказані в мотивувальній частині ухвали впродовж п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачу.

Вказана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд в частині вимог щодо сплати судового збору протягом 5 днів з дня одержання позивачем її копії.

Суддя Л.М.Семенова
Справа № 489/1072/16-ц
Номер провадження 2/489/1083/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 березня 2016 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 4907/16-Вх

за позовом про стягнення заборгованості,

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційий банк "ПриватБанк",

відповідач: ОСОБА_1,

встановив

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому ЦПК України, в т. ч. шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст. ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати встановленим формі і змісту.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має міститися зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.06.2013, яка складається зокрема з заборгованості за пенею та комісією.

В позовній заяві позивач не обґрунтовує чому саме він просить суд стягнути з відповідача заборгованість по комісії та пені разом. Адже пеня є відповідальністю за порушення грошових зобов`язань, а комісія платою за обслуговування.

За таких обставин, позивач не обґрунтував кожну обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

ухвалив

Залишити без руху позовну заяву про стягнення заборгованості, позивач: Публічне акціонерне товариство комерційий банк "ПриватБанк", відповідач: ОСОБА_1 .

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме п'ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали. В зазначений строк позивачу необхідно надати суду уточнену позовну заяву, в якій обґрунтувати обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

В разі невиконання цих вимог у визначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв
Справа № 489/1079/16-ц
Номер провадження 2/489/1088/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 березня 2016 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 4912/16-Вх

за позовом про стягнення заборгованості,

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційий банк "ПриватБанк",

відповідач: ОСОБА_1,

встановив

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в порядку, встановленому ЦПК України, в т. ч. шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст. ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати встановленим формі і змісту.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має міститися зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2013, яка складається зокрема з заборгованості за пенею та комісією.

В позовній заяві позивач не обґрунтовує чому саме він просить суд стягнути з відповідача заборгованість по комісії та пені разом. Адже пеня є відповідальністю за порушення грошових зобов`язань, а комісія платою за обслуговування.

За таких обставин, позивач не обґрунтував кожну обставину, на яку він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

ухвалив

Залишити без руху позовну заяву про стягнення заборгованості, позивач: Публічне акціонерне товариство комерційий банк "ПриватБанк", відповідач: ОСОБА_1 .

Надати позивачу строк для усунення недоліків, а саме п'ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали. В зазначений строк позивачу необхідно надати суду уточнену позовну заяву, в якій обґрунтувати обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

В разі невиконання цих вимог у визначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв
Ухвала

25 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2016 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки для того, щоб перевірити на предмет законності висновки судів першої та апеляційної інстанцій та перевірити наведені у касаційній скарзі доводи до касаційної скарги необхідно додавати копії оскаржених судових рішень, які повинні бути посвідчені у встановленому порядку і повинні містити повний текст судового рішення, натомість, скаржником не додано до касаційної скарги посвідченої у встановленому порядку копії оскарженого судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 326 ЦПК України, до касаційної скарги додаються копії оскаржених судових рішень, які мають бути посвідчені у встановленому порядку.

Згідно з пунктом 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 17 грудня 2013 року, № 173, копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Частиною 2 ст. 328 ЦПК України визначено, що у разі якщо касаційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу, про що суддею доповідачем постановляється відповідна ухвала.

У зв'язку з наведеним, керуючись ст. ст. 121, 326, 328 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2016 року залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків - протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, але не пізніше 28 березня 2016 року.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук
Справа № 572/2792/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя Довгий І.І.

при секретарі Сосюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,74 га, розташована на території Любиковицької сільської ради Сарненського району , згідно державного акту про право приватної власності на землю серії ЯБ № 089298, виданого 20.08.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 14.02.1998 року.

Позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач згідно заяви позов визнав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно.

Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Згідно копій відповідних свідоцтв засвідчується, що спірне майно належало для ОСОБА_2, яка померла 14.02.1998 року.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлені факт вступу заявника у встановлені строки у володіння спадковим майном, відсутність заповітів та заяв третіх осіб про прийняття спадщини, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 335, 392, 1216, 1233, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,74 га, розташовану на території Любиковицької сільської ради Сарненського району , згідно державного акту про право приватної власності на землю серії ЯБ № 089298, виданого 20.08.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 14.02.1998 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :
Справа № 484/393/16-ц
Провадження № 2/484/1026/16
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Мельничук О.В.
при секретарі Голубковій Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайську справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 26.07.2013 року договору №б/н відповідач отримала кредит в розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.
Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином, заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 26.07.2013 року, довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», Умов та правил надання банківських послуг підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214, 215, 224-226, 294-296 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1378 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:
Справа № 683/985/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Старокостянтинів.

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Андрощука Є.М.

при секретарі Шкіндюк В.І.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у квітні 2016 року звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.06.2012р. вони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району, актовий запис №18. Від спільного проживання мають сина Владислава, 16.12.2012р.н. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе.

Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю, просить його задовольнити з вищенаведених підстав.

Відповідач в судове засідання не зявивсь, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні 08.06.2012р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району, актовий запис №18.

Від спільного проживання мають сина Владислава, 16.12.2012р.н.

Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя.

Судом надавався чотиримісячний строк для примирення сторін, однак примирення не відбулось між ними та збереження сімї не можливе.

Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб, паспортними даними сторін, даними свідоцтва про народження дитини.

За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, ст.ст.3, 10, 60, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Шлюб укладений між позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.06.2012р. у виконавчому комітеті Самчиківської сільської ради Старокостянтинівського району, актовий запис №18 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя