14.11.2016 Справа № 756/4579/16-ц
Справа № 756/4579/16-ц
Провадження № 2-з/756/284/16
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, стягнення пені за неналежне виконання умов договору та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, стягнення пені за неналежне виконання умов договору та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2016 року відкрито провадження у справі.

11 листопада 2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно відповідача - промбазу, розташовану за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Воропаєво, вул. Лугова, буд. 34, зобов'язати відповідача негайно вчинити певні дії, а саме: елементи конструкції самовільно демонтовані ним, блоки. лако-фарбові, будівельні та інші матеріали, обладнання, інструменти, побутову техніку і прилади, господарський скарб, робочі креслення і документацію за проектом та особисті речі, що належать позивачу на правах приватної власності, повернути до найманого приміщення, забезпечити їх огляд, облік та схоронення у найманому приміщенні на промбазі за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Воропаєво, вул. Лугова, буд. 34.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує свої зобов'язання по погашенню майнової заборгованості. Заявник вказує, що на даний час відповідач перебуває в скрутному матеріальному становищі, а тому має можливість продати належне йому рухоме та нерухоме майно, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями ст. 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, а саме позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (п. 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»)

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як убачається з позовної заяви (з уточненням станом на 19 жовтня 2016 року), позивач просить визнати його цивільні і майнові права та економічні інтереси, як суб'єкта господарських правовідносин, за усним довгостроковим договором від 15 серпня 2012 року порушеними внаслідок умисних дій відповідача, присудити до примусового виконання обов'язку в натурі, виконати відповідні дії відповідачем, як суб'єктом господарювання, стягнути з відповідача на користь позивача пеню за неналежне виконання умов усного правочину у сумі 25920,00 грн. та відшкодувати завдану позивачу моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач не посилається на обставини, що б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. До того ж, позивачем не долучено до заяви доказів перебування у власності відповідача нерухомого майна, арешт на яке він просить накласти, та заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, не є співмірними із заявленими ним позовними вимогами.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним, стягнення пені за неналежне виконання умов договору та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.І. Шумейко