РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2016 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є., при секретарі Хоружий Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 до Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про підтвердження права власності на приватне спільне майно у порядку спадкування, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, (яка померла 18.10.2008 року) згідно відомості з Державного кадастрового реєстрування, 08.04.2003 року, отримала Державний акт на право власності на землю, площею 1.00 га, що розташована на території Урзуфської сільської ради Першотравневого району, для ведення особистого селянського господарства( № земельної ділянки 119) ,

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 20.04.2010 року, спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна ( приватної земельної ділянки площею 1.00 га) є її дочка ОСОБА_6, сини: ОСОБА_3,ОСОБА_2, по 1/3 частки майна , кожному.

Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки видано ОСОБА_6 20.04.2010 року, згідно запису у свідоцтві ( а.с.7 оборотна сторона).

08.08.2014 року ОСОБА_6 померла.

Її донька ОСОБА_1( позивач) звернулася до нотаріуса за місцем проживання з заявою, видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки площею 1.00 га, за адресою Урзуфська сільська рада Першотравневого району Донецької області , призначена для ведення особистого селянського господарств, що належить її матері ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першотравневою нотаріальною конторою 20.04.2010 року за реє створ № 730, але отримала відмову.

У постанові про відмову зазначено, що вказаний документ немає відмітки про державну реєстрацію перехода права власності на 1/3 частку земельної ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід на ім.,я ОСОБА_6. Крім того на підставі витягу з Державного земельного кадастру, про земельну ділянку від 01.10.2015 року НВ-015, вказана земельна ділянки зареєстрована за померлою ОСОБА_5. Крім того зазначено, що Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.20111 року № 1141 не передбачено реєстрацію правовстановлюючих документів померлої особи.

Правовстановлюючий документ на 1/3 частку земельної ділянки за адресою Донецька область Першотравневий район, територія Урзуфської сільської ради, призначеної для ведення особистого селянського господарства у ОСОБА_6 - відсутній.

Позивач ( донька ОСОБА_6) звернулася до суду і просить визнати її право власності на зазначену земельну ділянку як приватне спільне часткове майно.

Відповідачі у судове засідання надали заяви про розгляд справи без їх участь, відповідач ОСОБА_4А.( рідна сестра позивача) належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи, згідно повернутого поштового повідомлення, але до суду не прибула і причину неявки не повідомила.

Суд вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи виходить з наступного:

Спадщина для ОСОБА_6 відкрилася у 2008 році, після смерті ОСОБА_5І і свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку земельної ділянки їй видано, але не зареєстроване і тому на 01.10.2015 року вказана земельна ділянка зареєстрована за померлою ОСОБА_5.

Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

ОСОБА_6 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину у 2010 році, не зареєструвала право на спадщину , відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України, яка діяла на той час. З 2013 року запроваджено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно Закону № 402-VII від 04.07.2013

Згідно ч.2 ст. 1299 ЦК України( що діяла на той час) право власності на нерухоме майно настає з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином ОСОБА_6 на день смерті не мала права на спадщину, а тому в неї не виникло право власності на нерухоме майно( 1/3 частини земельної ділянки), що входить до складу спадщини.

Позивач просить підтвердити її право власності на приватне спільне майно, а саме на 1/3 частку земельної ділянки площею 1.00 га., та визнати право власності на вказане майно, що належить її матері після смерті бабусі ОСОБА_5, бо нотаріально їй було відмовлено.

Враховуючи,що ОСОБА_6 , спадкоємиця після ОСОБА_5І, не отримала, відповідно до вимог законодавства, діючого та той час, права на спадщину і права власності на 1/3 частину земельної ділянки, то і позивач , як спадкоємиць , після ОСОБА_6 не має підстав для отримання такого права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись гл.89 ЦК України, ст. 208,210,213,215,218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Урзуфської сільської ради Першотравневого району Донецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, « Про підтвердження права власності на приватне спільне майно у порядку спадкування » - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є.Скудін.