Справа № 181/121/16-ц
Провадження № 2/181/91/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2016 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката Щура І.А.,

представника третьої особи Лісковської Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа відділ Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області про поновлення строку позовної давності та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа відділ Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області про поновлення строку позовної давності та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на майновий пай члена КСП «Колос», часткою, визначеною в розмірі 15169,89 гривень, або 0,3928%. 05 вересня 2003 року Межівський районний суд Дніпропетровської області визнав за позивачем право власності на вказане вище майно в порядку спадкування за законом.

22 лютого 1996 року аграрному виробничому акціонерному товариству «Колос» видано Державний акт на право колективної власності на землю, однак ОСОБА_4 в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до державного акту, не значиться. Членство останнього в колгоспі ім.Калініна, а потім в КСП «Колос» підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП «Колос» та довідкою управління соціального захисту населення про оформлення пенсії. Всім колишнім членам колгоспу ім.Калініна, правонаступники господарства КСП «Колос» та АТ «Колос», які вийшли з підприємства, були видані державні акти на право приватної власності на землю. Внесення ОСОБА_4, як пенсіонера та члена господарства, до списку громадян, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, є правом загальних зборів господарства. Право вимоги на отримання земельної ділянки (паю) у ОСОБА_1 виникло в 1996 році з часу видачі Державного акту на право колективної власності на землю АТ «Колос» Межівського району Дніпропетровської області. Про захист права на отримання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом позивач дізналась з отриманих повідомлень відділу Держгеакадастру в Межівському районі Дніпропетровської області стосовно не включення ОСОБА_4 до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства від 21 грудня 2015 року та 27 січня 2016 року. Право на звернення до суду у ОСОБА_1 виникло в 1996 році, строк позовної давності сплив у 2000 році в період чинності Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, за нормами якого до поважних причин пропуску строку позовної давності зокрема відноситься відсутність інформації стосовно включення її батька до списку громадян, доданого до Державного акта. Родинні відносини з померлим підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, яка змінила прізвище на ОСОБА_1 внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_5 Зауважується, що ОСОБА_4 був членом КСП «Колос» та отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП, тому мав право на земельну частку (пай) члена КСП. Список осіб, які мають право на пайовий фонд майна КСП «Колос», затверджено зборами співвласників 30 квітня 2001 року, яке дозволяє їм розпоряджатись майном - включати до списку пенсіонерів господарства, які були включені до списків, але при реформуванні померли.

Позивач просить суд поновити строк позовної давності, визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром, встановленим для членів КСП «Колос» Межівського району Дніпропетровської області у кадастрових гектарах, із земель запасу, розташованих на території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом спадкового майна батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач та її представник підтвердили обставини, які викладені в позові підтримали його повністю та наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення, в якому посилається на те, що відповідно до Указів Президента «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» суб'єктами права на земельну частку (пай) можуть бути: члени КСП, сільськогосподарського кооперативу, АТ та пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Єдиною підставою набуття права власності на земельну частку (пай) у КСП є членство особи в такому підприємстві, а стаж роботи члена КСП, його виробничі показники та особисті заслуги не надає такого права. Членами КСП були наступні особи: його постійні працівники, члени КСП; військовослужбовці строкової служби, якщо вони не вийшли з КСП; особи, направлені на навчання, якщо вони залишилися членами КСП та пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Якщо такі умови не додержуються, то це унеможливлює віднесення тих чи інших осіб до суб'єктів, які мають право на земельну частку (пай). Вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до проведення розпаювання землі, і не міг бути включений до списку осіб, які мають право на пай, а також у останнього не виникло право на частку землі. Позивач, як спадкоємиця, після смерті батька може успадкувати лише те, що належало покійному. Просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні пояснив, що Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Цим же Указом визначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Батько позивача, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. АТ «Колос» отримало державний акт на право колективної власності на землю 22 лютого 1996 року. Такі обставини вказують на те те, що батько позивача, ОСОБА_4, права на земельну частку (пай) не мав, оскільки на момент отримання АТ «Колос» державного акту на право колективної власності на землю вже не був членом АТ у зв'язку з його смертю.

В даній справі мається рішення Межівського районного суду від 05 жовтня 2003 року, яким суд визнав за ОСОБА_1 право власності на свідоцтво про право власності на майновий пай серія НОМЕР_1, виданий 03 квітня 2002 року на ім'я ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом. Отримання позивачем свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) не являється підставою для отримання сертифіката на право на земельну частку (пай).

Майновий пай - це частка кожного члена КСП в майновому пайовому фонді, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності підприємства. Право на отримання майнового паю визначається Законом України «Про колективне сільськогосподарське товариство» та Законом України «Про власність». На підставі вказаних нормативних актів, майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності. Частка кожного члена товариства визначається на основі його трудового внеску до підприємства. Ці обставини свідчать про те, що позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення (на її думку) її прав, свобод чи інтересів більше ніж за 3 роки, встановлених

ст.ст.256, 257, 267 Цивільного кодексу України, для звернення до Межівського районного суду Дніпропетровської області, тому є всі підстави вважати, що строк позовної давності для звернення до Межівського районного суду за захистом прав, свобод та інтересів є пропущеним. Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про поновлення строків позовної давності на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром, встановленим для членів КСП «Колос» Межівського району Дніпропетровської області у кадастрових гектарах, із земель запасу, розташованих на території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом спадкового майна батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом досліджені та надана оцінка таким доказам.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно Преображенською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 23 жовтня 1973 року, батьком позивача являється ОСОБА_4, а матір'ю ОСОБА_6 Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_5 позивачу присвоєне прізвище ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого Преображенською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 31 травня 1980 року. актовий запис №4.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Преображенською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 20 лютого 1994 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №5.

Характеристикою на члена колгоспу імені Калініна Межівського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 підтверджується, що останній працював у вказаному господарстві безперервно з 1953 року трактористом, в 1965-1967 роках бригадиром тракторної бригади, а з 1968 року по 01 січня 1989 рік трактористом в мех. бригаді №1.

Епікризом №5875/760 підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 05 по 26 серпня 2011 року перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні Красноармійської ЦРЛ. За довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках потреби у додаткових видах допомоги серії 10 ААА №045824,

ОСОБА_1 з 03 листопада 2011 року по 01 грудня 2012 року має 50% втрати професійної працездатності в зв'язку з первинним трудовим каліцтвом, проходила огляд 05 грудня 2011 року та має III групу інвалідності. Крім цього, випискою (епікризом) із медичної карти стаціонарного хворого №9086/1168 ОСОБА_1 підтверджується, що вона перебувала у Красноармійській центральній районній поліклініці у стаціонарі з 20 по 30 листопада 2012 року. Згідно довідки до акту МСЕК серії ААБ №357201, виданої 03 січня 2013 року, ОСОБА_1 внаслідок повторного огляду має III групу інвалідності з причини трудового каліцтва.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №2-669 від 05 вересня 2003 року за ОСОБА_1 визнано право власності на свідоцтво про право власності на майновий пай серії НОМЕР_1, видане 03 квітня 2002 року на ім'я ОСОБА_4, в порядку спадкування по закону.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_5, виданий Преображенською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 07 жовтня 2003 року, ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна КСП «Колос» с.Преображенка Межівського району Дніпропетровської області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 30 квітня 2001 року. Загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 30 квітня 2001 рік становить 3 859 289,60 гривень, частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 15 169,89 гривень, або 0,3928 відсотків.

Зазначені документи підтверджують факт того, що позивач знала про наявність розподілу майна між членами КСП, а тому їй повинно було бути відомо, принаймні з цього часу й про наявність списків осіб, які включені до Державного акту на право колективної власності на землю. Але ОСОБА_1 сама зазначає в позові, що її право вимоги на отримання земельної ділянки (паю) виникло ще в 1996 році, починаючи з часу коли був виданий Державний акт на право колективної власності на землю АТ «Колос» Межівського району Дніпропетровської області.

Захворювання, які начебто стали перешкодою для звернення до суду за захистом права на земельну ділянку, були виявлені з 2011 року, коли позивача визнано інвалідом III групи, не були перешкодою по зверненню, оскільки минуло 15 років з того моменту до звернення до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вирішуючи питання про поновлення строку позовної давності, суд, досліджуючи поважність причини його пропуску, виходить з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача для вчасного звернення до суду. За думкою суду, позивач належних доказів такої поважності не надав.

Слід зазначити про те, що і в ст.71 ЦК УРСР (в ред.1963 року), і ст.257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права. Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права.

Таким чином, суд вважає, що обставин, які б підтверджували поважність пропуску строку, суду не надано.

Незважаючи на пропуск строку звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів суд також звертає увагу на наступне.

Довідками відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №176 від 21 грудня 2015 року та №134 від 27 січня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_4 у списку до державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_6, виданого 22 лютого 1996 року аграрно-виробничому акціонерному товариству «Колос», не значиться (а.с.19, 22).

Державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_6, виданим 22 лютого 1996 року аграрно виробничому акціонерному товариству «Колос» та листом відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №445 від 04 березня 2016 року підтверджується, що вказаному господарству, як власнику землі, передається у колективну власність 4859,8 гектарів землі в межах згідно з планом. Розмір земельної частки (паю) по бувшому АТ «Колос» становить 6,91 ум. кад. га на кожного.

Серед громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, зазначеного списку - додатку 1 до Державного акта серії НОМЕР_6, ОСОБА_4 не значиться.

Листом відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №13-16 від 10 березня 2016 року, підтверджується реформування колгоспу ім.Калініна в КСП «Колос», а потім КСП «Колос» в аграрно-виробниче акціонерне товариство «Колос» Межівського району Дніпропетровської області.

Уставом аграрно-виробничого акціонерного товариства «Колос» Межівського району Дніпропетровської області, затвердженого установчою конференцією акціонерного товариства «Колос» Межівського району 25 травня 1993 року, протоколом №2, зареєстрованим адміністрацією представника Президента України в Межівському районі 27 липня 1994 року під №16, формою розрахунків обчислення частки паю, які працювали у колгоспі ім.Калініна за період 1946-1991 рік включно, протоколом загальних зборів уповноважених членів КСП «Колос» Межівського району Дніпропетровської області від 29 грудня 1999 року та списком членів КСП, які мають право на земельний пай, підтверджується, що ОСОБА_4 серед членів, які мають право на земельний пай, не значиться.

Незважаючи на те, що в списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства зазначено 605 осіб, а в списку членів КСП, які мають право на земельний пай 610 осіб, цей факт не має значення для вирішення справи, оскільки в жодному з них батька позивача не зазначено.

Частиною 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В ч. 3 ст. 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» зазначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Майновий пай - це частка кожного члена КСП в майновому пайовому фонді, розмір якої залежить від трудової участі в діяльності підприємства. Право на отримання майнового паю визначається відповідно до Закону України «Про колективне сільськогосподарське товариство» та Закону України «Про власність».

Відповідно до вищезгаданих нормативних актів майно КСП належить його членам на праві спільної часткової власності. Частка кожного члена товариства визначається на основі його трудового внеску до підприємства.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження наявності у позивача права на земельну частку (пай), яка пропустила строк для звернення до суду , тому суд приходить до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити у повному обсязі, а тому у вирішенні питання про стягнення судових витрат з відповідача потреби немає.

На підставі викладеного, керуючись Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року №7, Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа відділ Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області про поновлення строків позовної давності на звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, визнання за позивачем права на земельну частку (пай) розміром, встановленим для членів КСП «Колос» Межівського району Дніпропетровської області у кадастрових гектарах, із земель запасу, розташованих на території Преображенської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом спадкового майна батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Гончаренко