Справа № 212/949/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Водопянова С.М., без участі секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 у лютому 2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період свого навчання, посилаючись на те, що відповідач у справі є її рідним батьком, який відмовляється в добровільному порядку надавати допомогу на її утримання у звязку з продовженням нею навчання в Криворізькому медичному коледжі, студенткою 2-го курсу денної форми навчання, бюджетного фінансування, якого вона є.

Оскільки заробітної плати матері, на утриманні якої вона знаходиться, не вистачає, а відповідач в справі працює й має можливість надати матеріальну допомогу, вона просить суд стягнути з відповідача в справі на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача в справі щомісячно на період її навчання, починаючи з дня звернення до суду по 28.02.2018 року.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву, у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В заяві зазначив про визнання позову.

Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачем в справі у відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що батьком позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач у справі ОСОБА_3, а матірю ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 001297 від 26.03.1998 року, актовий запис № 305.

У лютому 2016 року позивачка у справі досягла повноліття, при цьому є студенткою другого курсу Криворізького медичного коледжу денної форми навчання, на бюджетній основі, термін навчання становить по 28 лютого 2018 року, що підтверджується довідкою навчального закладу № 155 від 08.02.2016 року.

На даний час ОСОБА_2 мешкає окремо від відповідача в справі, разом з матірю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 15.02.2016 року, виданою Криворізькою обєднаною довідково-інформаційною службою «НОВА-КОМ), погодженою ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР».

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 знаходиться на утриманні своєї матері ОСОБА_4 й у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку відповідач в справі, будучи працездатним, надавати в добровільному порядку відмовляється.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на її утримання у звязку з навчанням аліментів у частковому відношенні до його заробітку, а саме: у розмірі 1/4 частини щомісячно від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 18 лютого 2016 року по 28 лютого 2018 року, а у випадку продовження навчання - до досягнення нею 23-х років.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, ч.4 ст. 174, 197, 209, 212- 215, 218, ч.1 п.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 182, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_3.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 почати з 18 лютого 2016 року й стягувати щомісяця на час навчання доньки ОСОБА_2, тобто по 28 лютого 2018 року.

У разі продовження навчання ОСОБА_2 після 28 лютого 2018 року, припинити стягнення аліментів до досягнення останньою 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню, в частині платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: С. М. Водоп"янов