Справа №451/1122/15-ц
Провадження № 2-р/451/27/16
УХВАЛА

судового засідання

13 грудня 2016 року

м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Крета А. І.

при секретарі судового засідання Загайській І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радехові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданої представником ОСОБА_2, про розяснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1, до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася через свого представника ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області із заявою про розяснення рішення суду.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15) позов ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. Вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 28 липня 2011 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7879 га, що розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Як стверджує представник позивача, 06 листопада 2015 року дане рішення суду набрало законної сили.

Представник позивача зазначає, що на сьогоднішній у реалізації прав, що визнані за позивачем таким рішенням суду, як правовстановлюючим документом, у ОСОБА_1 є складнощі.

Як вказує представник позивача, після набрання згаданим судовим актом законної сили ОСОБА_1 кілька місяців потому з метою формування земельної ділянки та набуття нею статусу обєкту цивільних прав звернулася до Відділу Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області за витягами з Державного земельного кадастру на земельні ділянки, на які було визнано за позивачем право власності відповідним рішенням суду. Згодом ОСОБА_1 разом з рішенням суду та отриманими витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку звернулася до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте, даній особі було в усній формі відповідним державним реєстратором речових прав на нерухоме майно повідомлено, що у державній реєстрації прав на дану земельну ділянку їй буде відмовлено. А саме в звязку з відсутністю ознак тотожності земельних ділянок, на які визнано право власності за ОСОБА_1 на підставі рішення суду та земельних ділянок, на які видано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Згідно тверджень представника позивача, незрозумілість даного рішення суду на предмет тотожності земельних ділянок, на які за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування відповідним рішенням суду та земельних ділянок, на які позивачу видано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та які зареєстровані в Державному земельному кадастрі, створюватиме істотні правові перешкоди ОСОБА_1 у майбутньому. А саме у набутті даною особою не лише правомочностей володіння та користування, але і розпорядження даним нерухомим майном, як самостійними складовими майнового права власності фізичної особи. Зокрема, це перешкоджатиме ОСОБА_1 розпорядитися такою земельною ділянкою, як окремим обєктом цивільних прав, в тому числі, наприклад, шляхом передачі її в оплатне строкове користування (оренду). Або ж, знову ж таки, наприклад, відчужити її іншим шляхом крім обміну вже після того, як буде прийнятий та набере чинності закон про обіг земель сільськогосподарського призначення і законодавча заборона купівлі-продажу або іншим способом відчуження сільськогосподарських земель буде скасована. А відтак, усе це ускладнюватиме виконання (реалізацію) даного рішення суду у майбутньому.

Просить суд постановити ухвалу, в якій розяснити рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15) на предмет того чи тотожна: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7879 га, що розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку за ОСОБА_1 визнано рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15) земельній ділянці площею 1,6900 га із кадастровим номером :06:000:0309 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області та земельній ділянці площею 0,0977 га із кадастровим номером :04:000:0919 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), яка розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Позивач до суду не зявилася, хоча була належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач до суду свого представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив, однак, був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Суд вважає, що неявка сторін та їх представників, повідомлених належним чином про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглянути таку заяву по суті за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви та додані до неї докази на предмет відповідності вимогам належності та допустимості, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення повністю з огляду на таке.

Судом встановлено, що 06 листопада 2015 року набрало законної сили рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15), яким позов ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно задоволено повністю. Окрім того, судом вирішено визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 28 липня 2011 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7879 га, що розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області.

Судом також встановлено, що ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2-во/451/10/16 ухвалено виправити описку в рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15) за позовом ОСОБА_1 до Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши у абзаці другому резолютивної частини рішення суду в якості імені спадкодавця, після смерті якого за позивачем визнано право власності на спадкове майно, замість слова «Павла» слово «Петра».

Судом встановлено, що право власності спадкодавця ОСОБА_4 на земельну ділянку, яка входила до складу спадщини, виникло на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 071831 від 02 квітня 2001 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14699. А також на підставі рішення ХІІІ сесії ІІІ демократичного скликання Куликівської сільської Ради народних депутатів від 29 березня 2001 року. Судом також встановлено, що саме даний Державний акт на право приватної власності на землю вказаний у відповідних витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що були видані позивачу, у відповідній графі під назвою «Документ, що посвідчує право».

Судом також встановлено, що 03 лютого 2016 року та 17 листопада 2016 року Відділом Держгеокадастру у Радехівському районі Львівської області позивачу було відповідно видано витяги з Державного земельного кадастру про наступні земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області: площею 1,6900 га із кадастровим номером :06:000:0309 та площею 0,0977 га із кадастровим номером :04:000:0919.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

В силу вимог ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Згідно ч.ч. 3-5,9,10 ст.79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем було сформовано земельні ділянки, оскільки їм було присвоєно кадастрові номери. Однак, оскільки таке формування відбулося після набрання рішенням законної сили, за розясненням якого звернувся позивач, то відомості про кадастрові номери земельних ділянок в рішенні не було зазначено. Оскільки такий номер станом на 26 жовтня 2015 року земельнім ділянкам, право власності на яку визнано за позивачем, не було присвоєно.

Судом встановлено, що у Державному земельному кадастрі у відомостях про право власності в якості власника вищезазначених земельних ділянок зазначений ОСОБА_4.

Проаналізувавши зміст рішення суду, за розясненням якого звернувся позивач, а також надані витяги з державного земельного кадастру суд приходить до висновку про тотожність відповідної земельної ділянки. А саме, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7879 га, що розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку в порядку спадкування після смерті 28.07.2011 року ОСОБА_4 визнано за ОСОБА_1 рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15), є тотожною земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,6900 га із кадастровим номером :06:000:0309 та площею 0,0977 га із кадастровим номером :04:000:0919.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Судом встановлено, що речове право власності на нерухоме майно у вигляді земельних ділянок за позивачем, як спадкоємцем, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не є зареєстрованим. А відтак, суд приходить до висновку, що належні земельні ділянки не можуть на даний час виступати обєктом цивільних прав, оскільки державна реєстрація права власності на таке нерухоме майно за позивачем не була здійснена.

У відповідності до ст. 221 Цивільного процесуального кодексу України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. Ухвала, в якій роз'яснюється рішення суду, надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою.

Згідно п. 21 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Судом встановлено, що рішення суду, про розяснення якого просить позивач, не підлягає виконанню в примусовому порядку. Згадане рішення суду за своєю правовою природою є правовстановлюючим документом та однією з підстав виникнення цивільних прав і обовязків особи в розумінні ч. 5 ст. 11 ЦК України.

Судом також встановлено, що позивачем у своїй заяві не було порушено питань про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення.

При цьому суд враховує, що у суть рішення суду і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Суд також бере до уваги, питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення заявником не ставиться.

А відтак суд не вбачає правових підстав для відмови в задоволенні даної заяви. Натомість суд вважає за необхідне задовольнити дану заяву і викласти більш повно та ясно ту частину рішення (резолютивну), розуміння якої викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення суду і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 181, 190 ЦК України, ст. ст. 79, 79-1 ЗК України, ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», ст. ст. 3, 57-64, 212-215, 221 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, поданої представником ОСОБА_2, про розяснення рішення суду задовольнити повністю.

Розяснити, що резолютивну частину рішення Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15) слід розуміти саме таким чином, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7879 га, що розташована на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області, право власності на яку в порядку спадкування після смерті 28 липня 2011 року ОСОБА_4, визнано за ОСОБА_1 рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2015 року у справі у справі № 451/1122/15-ц (провадження № 2/451/451/15), є тотожною земельним ділянкам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Куликівської сільської ради Радехівського району Львівської області площею 1,6900 га із кадастровим номером :06:000:0309 та площею 0,0977 га із кадастровим номером :04:000:0919.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_5