Провадження № 2/219/572/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Шевченко Л.В.,
при секретарі Брагіній М.В.,
представник позивача не зявився,
відповідач не зявився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, -
Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. На дату подачі позову відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується рекомендованого графіку платежів, останній платіж боржником був здійснений 26.12.2014 року. Станом на 09.11.2015 року сума боргу відповідача за кредитним договором становить 22 664,84 грн.
В забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу CHERY KIMOSQR7130S12, 2008 року випуску, колір оранжевий, номер шасі (кузова, рами) LVVDB12B28D116679 LVVDB12B28D116679, реєстраційний номер № НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві приватної власності.
У звязку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання відповідачем грошових зобовязання за договором кредиту, а також оскільки відповідач уникає контакту з позивачем, не відповідає на телефонні дзвінки, переховується, за вказаною в кредитному договорі та договорі застави адресою не перебуває, предмет застави для огляду не надає, позивач вимушений звернутися в суд з вказаним позовом.
У судове засідання представник позивача ПАТ «Ідея Банк» не зявився, згідно його клопотання, представник просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправлення. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В забезпечення виконання кредитних зобовязань між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу CHERY KIMOSQR7130S12, 2008 року випуску, колір оранжевий, номер шасі (кузова, рами) LVVDB12B28D116679 LVVDB12B28D116679, реєстраційний номер № НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (арк.с.15-18,24).
В матеріалах справи міститься згода подружжя на укладення договору застави транспортного засобу від 28.09.2010 року, згідно якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_1, дала свою згоду на укладення її чоловіком (ОСОБА_1М.) договору застави транспортного засобу (арк.с.19).
Згідно статті 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою сулу від 17.12.2015 року ОСОБА_2 (місце реєстрації: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 81/42), залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст.526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобовязання не виконав. На дату подачі позову відповідач не дотримується рекомендованого графіку платежів, останній платіж боржником був здійснений 26.12.2014 року.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Станом на 09.11.2015 року сума боргу відповідача за кредитним договором становить 22 664,84 грн., яка, згідно довідки розрахунку (арк.с.25-29), складається з наступного:
0 грн. - основний борг;
18 348,26 грн. - прострочений борг;
4 153,27 грн. - прострочені проценти;
163,31 грн. - строкові проценти;
0 грн. - нарахована комісія;
0 грн. - прострочена комісія;
0 грн. - дебіторська заборгованість.
Згідно зі ст. 572 ЦК Українив силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу» в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
29.02.2016 року на запит суду з Територіального сервісного центру 1442 регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області надійшла відповідь за вих. № 31/5-1442-906 від 20.02.2016 року, в якій повідомляється, що власником транспортного засобу CHERY KIMOSQR7130S12, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак № НОМЕР_1, свідоцтво САА 994842, є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 81/42.
Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Відповідно достатті 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави - є обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вищевикладеними нормами матеріального права.
Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно п.3 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.
Як встановлено ч. 1 ст. 52 та ч. 1 ст. 54 цього закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
За змістом цих норм закону, звернення стягнення на предмет застави є самостійним способом виконання рішення, а його вилучення у боржника, передача на зберігання (в управління) та реалізація в процесі примусового виконання рішення відноситься до компетенції державного виконавця, який діє в межах своїх повноважень, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».
З огляду на наведене, суд не встановлює способу передачі предмети застави банку для подальшої реалізації, оскільки вимоги позивача щодо вилучення майна у відповідача або у інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, який є предметом застави не ґрунтуються на законодавстві, що регулює питання звернення стягнення на предмет застави та примусового виконання рішення суду.
Таким чином, суд, проаналізувавши у сукупності надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню частково.
В частині вимог ПАТ «Ідея Банк» щодо вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль CHERY KIMOSQR7130S12, 2008 року випуску, та передачі його позивачу на період до його реалізації відмовити.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, то відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 1218,00 грн. також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 572, 589, 590, 611, 627, 1050, 1054 ЦК України, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224 - 228 ЦПК України, ст.. 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.
В частині вимог ПАТ «Ідея Банк» щодо вилучити у ОСОБА_1 або у інших осіб, у яких може знаходитися транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль CHERY KIMOSQR7130S12, 2008 року випуску, колір оранжевий, номер шасі (кузова, рами) LVVDB12B28D116679, реєстраційний номер № НОМЕР_1, та передачі його позивачу на період до його реалізації відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя Л.В.Шевченко