Провадження № 2/235/335/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м.Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючої - судді Стоілової Т.В.,

при секретарі Мінаковій О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що 15 лютого 2015 року відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_4 на належний йому на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 16.07.1986 року реєстр № 2-2681, житловий будинок, розташований за адресою: місто Красноармійськ вулиця Партизанська, 62.

Позивач проживав зі спадкодавцем однією сімєю з жовтня 2001 року, у звязку з чим, враховуючи відсутність у ОСОБА_4 спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг, вважає, що він, відповідно до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 13.11.2015 року було встановлено юридичний факт проживання однією сімєю з ОСОБА_4, померлим 15.02.2015 року за адресою: м. Красноармійськ, вул.. Партизанська, 62, з жовтня 2001 року по день смерті, а саме до 15.02.2015 року.

Позивач вважає, що оскільки він проживав та був зареєстрованим за однією адресою зі спадкодавцем, то він є таким спадкоємцем, який прийняв спадщину у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України.

На теперішній час він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою від 11.12.2015 року йому було відмовлено у видачі Свідоцтва, так як в нього відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно та розяснено право звернутися до суду.

На підставі вищевказаного, та посилаючись на ст..328, 392, 1216, 1218, 1264, 1268 ЦК України, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 62, розташований у місті Красноармійську Донецької області по вулиці Партизанська.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.51).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі та на розсуд суду (а.с.22).

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.8).

Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: місто Красноармійськ вулиця Партизанська, 62, що належав ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 16.07.1986 реєстр 2-2681(а.с.9,12).

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «БТІ» 28.04.2015 року на вищевказаний житловий будинок, загальна площа будинку складає 41,4 м2, житлова 23,8 м2, інвентаризаційна вартість будинку 49763 грн. (а.с.6).

13.11.2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду встановлено юридичний факт проживання однією сімєю ОСОБА_2 з ОСОБА_4, померлим 15.02.2015 року, за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, вул..Партизанська, 62, з жовтня 2001 року по день смерті, а саме до 15.02.2015 року (а.с.7,8).

З довідки квартального комітету №5 від 25.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.10.2001 року. Разом з ним проживав та був зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 30.08.1986 року по день смерті 15.02.2015 року. Також за вищевказаною адресою без реєстрації проживає з 20.10.2001 року дружина ОСОБА_5 (а.с.53).

При житті спадкодавець ОСОБА_4 не складав заповіт, у звязку з чим спадщина успадковується за законом.

Спадкоємців першої, другої, третьої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлено, що державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної конториОСОБА_6 була заведена спадкова справа № 177/2015 від 03.12.2015 року. З заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 (а.с.25,26).

Однак, постановою нотаріуса від 11.12.2015 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.11).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Якщо інше це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його права.

У відповідності до п. 3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що на вищевказане домоволодіння у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа, що є перешкодою у оформленні ним права власності на спадщину за законом через нотаріальні органи; що він, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, є таким, що прийняв спадщину; спадкове майно належало спадкодавцю на законних підставах; інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає; факт проживання позивача зі спадкодавцем встановлено за рішенням суду, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 підлягають задоволенню та за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок №62 по вул..Партизанська в м.Красноармійськ.

Керуючись ст.ст. 3,4, 1216, 1218, 1264, 1268 ЦК України, ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.08. № 7, ст.ст. 5, 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 15 лютого 2015 року, право власності на житловий будинок загальною площею 41,4м2, житловою - 23,8м2, з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що розташовано за адресою: Донецька область, м.Красноармійськ, вул..Партизанська, 62.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: