РІШЕННЯ

іменем України

"15" березня 2016 р. 145/84/16-ц

2/145/228/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним, третя особа на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Тиврівському районі,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що рішенням 17 сесії 21 скликання ОСОБА_3 селищної ради від 31 березня 1994 року ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.3540 га, яка розташована в смт. Сутиски, вул. Мічуріна, 34.

На підставі даного рішення 30 грудня 2002 року йому виданий державний акт на право приватної власності на землю серії II-ВН № 000993.

Згідно даного акта у власності ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка загальною площею 0.3540 га, в тому числі: 0.15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та 0.2040 га - для ведення особистого селянського господарства. В державному акті вказана адреса земельних ділянок смт. Сутиски, вул. Мічуріна, 34.

На належній ОСОБА_4 земельній ділянці розташовані два житлових будинки з господарськими будівлями, яким присвоєна адреса смт. Сутиски, вул. Мічуріна, 34 та вул. Мічуріна, 36.

ОСОБА_4 помер. Вона - ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після його смерті, однак отримати документи, якими стверджується його право власності на спадщину вона не має можливості, так як в державному акті серія II-ВН № 000993 допущена помилка: адреса земельної ділянки зазначена вул. Мічуріна, 34, а фактично на даній земельній ділянці розташовано два житлових будинки, адреса яких вул. Мічуріна, 34 та вул. Мічуріна, 36.

Вона замовила технічну документацію із землеустрою, згідно якої по вул. Мічуріна, 34 знаходиться земельна ділянка площею 0.1500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0.0270 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, а по вул. Мічуріна, 36 знаходиться земельна ділянка площею 0.1500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0.0270 га - для ведення особистого селянського господарства.

Конфігурація земельних ділянок не відповідає конфігурації земельної ділянки, яка вказана в державному акті серії II- ВН № 000993.

Дані про земельну ділянку, право власності на яку посвідчується державним актом серії II-ВН №000993 не внесено до АС ДЗК. В зв'язку з тим, що в акті допущені помилки , у неї немає можливості внести до АС ДЗК дані про земельну ділянку та отримати кадастровий номер.

В зв'язку з відсутністю кадастрового номера вона не має можливості зареєструвати своє право на земельні ділянки в порядку спадкування.

Просить державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 000993, виданий на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою 30 грудня 2002 року, визнати недійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представники відповідача ОСОБА_3 селищної ради та третьої особи на стороні відповідача відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі в судове засідання не з'явилися, подали заяви, відповідно до яких просять справу розглянути у їх відсутності, позов визнають.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що рішенням 17 сесії 21 скликання ОСОБА_3 селищної ради від 31 березня 1994 року ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.3540 га, яка розташована в смт. Сутиски, вул. Мічуріна, 34 ()а.с.13, 14)

На підставі даного рішення 30 грудня 2002 року ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на землю серії II-ВН № 000993 (а.с.3), згідно якого у його власності перебуває земельна ділянка загальною площею 0.3540 га, в тому числі: 0.15 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та 0.2040 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в смт Сутиски Тиврівського району, вул. Мічуріна, 34.

На земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 розташовано два житлових будинки з господарськими будівлями, яким присвоєно адреси: смт. Сутиски, вул. Мічуріна, 34 та вул. Мічуріна, 36.

ОСОБА_4 помер. Позивачка ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом після його смерті.

Згідно технічної документації із землеустрою, по вул. Мічуріна, 34 знаходиться земельна ділянка площею 0.1500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та земельна ділянка площею 0.0270 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, а по вул. Мічуріна, 36 знаходиться земельна ділянка площею 0.1500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 0.0270 га - для ведення особистого селянського господарства.

Конфігурація земельних ділянок не відповідає конфігурації земельної ділянки, яка вказана в державному акті серії II- ВН № 000993, що стверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с.4-7). Дані про земельну ділянку, право власності на яку посвідчується державним актом серії II-ВН №000993, не внесено до АС ДЗК.

Оскільки державний акт серії II-ВН № 000993, виданий на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою 30 грудня 2002 року, порушує право на користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою, суд вважає за доцільне даний акт визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.203, 377, 392 ЦК України, ст.ст.116, 121, 155 ЗК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16 квітня 2004 року,

вирішив:

Позов задоволити.

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 000993, виданий на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_3 селищною радою 30 грудня 2002 року, визнати недійсним.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.