Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/681/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

01.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Чорнобривець О.С.

суддів: Потапенка В.І., Черненко В.В.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Автоцентр Херсон» про визнання недійсним договору комісії та повернення автомобіля, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Автоцентр Херсон» про визнання недійсним договору комісії та повернення автомобіля. В обґрунтування зазначала, що автомобіль придбаний під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти. Вказаний договір має бути визнаний недійсним, оскільки був вчинений без згоди позивача на відчуження спільного майна подружжя, без відома та згоди співвласника майно було передано іншій особі, особою, яка не мала права на його відчуження.

Позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на автомобіль марки Nissan Navara № кузова VSKCVND40U0272312, реєстраційний номер ВА 1277АК та передати автомобіль на відповідальне зберігання до позивача ОСОБА_2 Вказувала на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року у задоволені заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль та його передачі на відповідальне зберігання позивачу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, розглядаючи клопотання про забезпечення позову, порушив норми процесуального права, що в подальшому вплине на можливість реального відновлення порушених прав позивача через неможливість або значне утруднення виконання рішення суду, через незастосування дієвих судових механізмів забезпечення позову, що в свою чергу є порушенням ст.6 Конвенції з прав людини.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судової повістки.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відмовляючи в забезпеченні позову, суд правильно виходив з відсутності підстав для задоволення заяви, вказуючи, що предметом спору є недійсність договору комісії, який укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Автоцентр Херсон» на підставі якого останній зобовязався здійснити продаж автомобіля марки Nissan Navara, проте предмет договору комісії і вирішення питання поділу майна подружжя не є предметом спору у даному провадженні.

Крім того, оскаржуваний позивачем договір укладений три роки тому - 15 березня 2013 року, і у виділених матеріалах відсутні відомості про місце перебування автомобіля на сьогоднішній день.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують ухвали суду, суд постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: