У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Славутської міської ради, Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об'єднання», треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, про надання у власність земельної ділянки, знесення прибудови, зобов'язання відновити стан земельної ділянки, визначення порядку користування земельною ділянкою, визнання недійсним рішення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з указаним позовом, в якому посилалася на те, що відповідно до договору дарування від 06 вересня 2000 року вона є власником двокімнатної квартири по АДРЕСА_1 Житловий будинок, в якому розташована її квартира, відповідно до рішення Славутської міської ради народних депутатів від 28 травня 1981 року № 223 розташований на земельній ділянці НОМЕР_1 загальною площею 1 810 кв. м. Позивач вказував, що, враховуючи площу квартири, загальна площа земельної ділянки, якою вона має право користуватися та отримати у власність має складати 815 кв. м, однак після незаконного вселення у квартиру № 1 ОСОБА_7, остання самовільно зайняла частину земельної ділянки та без будь-яких правових підстав і без згоди користувачів земельної ділянки власників квартири НОМЕР_2 та квартири НОМЕР_3 здійснила незаконну прибудову. У 2010 році рішенням Славутської міської ради їй надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо набуття права власності на земельну ділянку пропорційно до частки у житловому будинку АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, однак земельна ділянка нею не була приватизована. Позивач звертався до Славутської міської ради щодо приватизації земельної ділянки, про що йому було відмовлено та рекомендовано спільно із співвласниками створити Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) і отримати земельну ділянку у власність або у користування. Позивач вважає, що такими діями порушено її право, передбачене ст. 120 ЗК України. Тому ОСОБА_6, уточнивши та збільшивши позовні вимоги, просила надати їй у власність частину земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 815 кв. м, на якій розташований будинок за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до варіанту 1 висновку земельно-технічної експертизи; визнати недійсним рішення Славутської міської ради від 22 грудня 2014 року № 16.1-48/2014 «Про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою»; знести прибудову, що побудована ОСОБА_7; зобов'язати ОСОБА_7 відновити стан земельної ділянки, що існував до здійснення прибудови.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 є одноповерховим житловим будинком і складається із трьох квартир, що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи № 41. Квартиру НОМЕР_3 цього ж будинку, як майно державної власності, було викуплено у виконкомі Славутської міської ради народних депутатів 19 січня 1993 року ОСОБА_12, на даний час власником якої є позивач ОСОБА_6 відповідно до договору дарування від 06 вересня 2000 року; квартира НОМЕР_2 була приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а основним наймачем квартири № 1 є відповідач ОСОБА_7 (а. с. 64-68).

Будинок по АДРЕСА_1 є комунальною власністю Славутської міської ради та перебуває на балансі КП «Славутське ЖКО».

Прибудинкова територія по АДРЕСА_1 є комунальною власністю Славутської міської ради.

Згідно із планом забудованого кварталу № 50 в м. Славута експлікації земельних ділянок по вул. Дзержинського (нині Козацька), 102 рахується земельна ділянка загальною площею 1810 кв. м, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок.

Рішенням Славутської міської ради від 22 грудня 2014 року № 316.1-48/2014 відмовлено ОСОБА_6 у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 під житловим будинком у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка може передаватися лише ОСББ відповідно до ст. 42 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Зазначене вище право передбачене також положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України щодо якої власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно із ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» прибудинковою територією вважається територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Положеннями ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовано багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території надаються в постійне користування підприємствам, установам та організаціям, які здійснюють управління цими будинками, а в разі приватизації громадянами багатоквартирного будинку земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або у користування об'єднанню власників квартир.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що законом не передбачена можливість передачі земельних ділянок прибудинкової території багатоквартирного будинку у власність окремих громадян, земельним законодавством суду не надано повноважень на визнання права власності на земельну ділянку комунальної власності чи надання її у користування та визначення порядку користування цією земельною ділянкою.

При цьому, суди обґрунтовано вважали, що оскільки позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій ОСОБА_7 здійснила самочинне будівництво, підстави для знесення самочинної прибудови та зобов'язання відновити стан земельної ділянки, відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи судами допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення, касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення суду залишаються без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова