Справа № 156/147/16-ц
Номер провадження: 6/156/6/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Нєвєрова І.М.

за участю секретаря Киці Л.Ф.

державного виконавця Микитюка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі подання державного виконавця ВДВС Іваничівського РУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся старший державний виконавець ВДВС Іваничівського РУЮ із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Своє подання обгрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ перебуває виконавчий лист № 2а/ 0370/1984/11 від 29.01.2011 року , виданий Волинським окружним адміністративним судом , про стягнення з ОСОБА_2 на користь Іваничівського РЦЗ 5469,22 грн. безпідставно отриманих ним коштів як допомоги по безробіттю.

Заборгованість в розмірі 5469,22 грн. не відшкодована. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, належне боржнику, на яке може бути звернено стягнення, відсутнє.

На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» державний виконавець просить обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_2 до сплати ним заборгованості .

Враховуючи вимоги ч. 2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає вказане подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю виконавця.

В судовому засіданні держаний виконавець підтримав подання, просить його задовольнити.

Суд, заслухавши державного виконавця дослідивши надані докази, проходить до висновку, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ перебуває виконавчий лист № 2а/ 0370/1984/11 від 29.01.2011 року , виданий Волинським окружним адміністративним судом , про стягнення з ОСОБА_2 на користь Іваничівського РЦЗ 5469,22 грн. безпідставно отриманих ним коштів як допомоги по безробіттю.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні цього права у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Заборгованість ОСОБА_2 становить 5469,22 грн. Однак, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про вчинення боржником навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, а відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є виключним випадком для застосування обмежень конституційних прав боржника. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. ЗгідноЗакону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків. Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, державний виконавець ВДВС Іваничівського РУЮ не надав доказів того, що ним вчинені всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на погашення боргу. Не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення, що боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця і що такі виклики йому вручалися, а також доказів порушення божником своїх обов'язків, встановлених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження". Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування. Передчасне і безпідставне обмеження таких прав є неприпустимим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу як обмеження боржника у праві виїзду за межі України та вважає, що він може бути застосований як виключний спосіб з метою виконання зобов'язань і зважаючи на викладене, приходить до висновку, що звернення із відповідним подання є передчасним і таким, що порушуватиме право особи-боржника на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця ВДВС Іваничівського РУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_3

з оригіналом згідно

Суддя І.М.Нєвєров