РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/11192/16-ц

Провадження № 2-о/638/292/16

25.10.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Дзержинська районна в місті Харкові рада, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності ОСОБА_2 рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №104/33 від 06.06.2001 року, в якому опікуном над ОСОБА_3 призначена ОСОБА_2. Свої заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є фактичним опікуном ОСОБА_3 з 1995 року. Рішенням районного суду м. Харкова від 28.11.1996 року по справі №2-2931 ОСОБА_3 визнано недієздатним. Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №104/33 від 06.06.2001 року встановлено опіку над ОСОБА_3, а заявника призначено опікуном. При винесенні рішення «Про призначення опіки над недієздатним ОСОБА_3» від 06.06.2001 року Виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова було уроблено помилку у прізвищі заявника та зазначено «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2». При зверненні до адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради із заявою про належність правовстановлюючого документу заявнику було відмовлено. Просить суд заяву задовольнити.

Заявник в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Дзержинської районної в місті Харкові ради в судове засідання не з'явився, про час, дату, місце судового розгляду був повідомлений своєчасно т належним чином.

Суд, дослідивши доводи заявника та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 1 статті 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи судом встановлено, щорішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.1996 року по справі №2-2931 ОСОБА_3, 1946 року народження, визнано недієздатним (а. с. 5).

Рішенням виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №104/33 від 06.06.2001 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3, ОСОБА_2 призначено його опікуном, оскільки син - ОСОБА_5 звільнений від виконання обов'язків опікуна рішенням виконкому за №82/28 від 08.05.2001 року (а. с. 6).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заява ОСОБА_2, зацікавлена особа: Дзержинська районна в місті Харкові рада, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив факт належності ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ясногорка м. Краматорськ Донецької області, ІН НОМЕР_1, рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №104/33 від 06.06.2001 року, в якому опікуном над ОСОБА_3, 1946 року народження, призначена ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа: Дзержинська районна в місті Харкові рада, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ясногорка м. Краматорськ Донецької області, ІН НОМЕР_1, рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Харкова №104/33 від 06.06.2001 року, в якому опікуном над ОСОБА_3, 1946 року народження, призначена ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: