Провадження № 2-о/243/387/2016
Справа №243/4236/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

народних засідателів Задіраки А.О.,

ОСОБА_1

при секретареві Куцик Н.Є.,

за участі:

представника заявника ОСОБА_2,

представника

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м, Словянськ Донецької області) справу за заявою Словянського психоневрологічного інтернату, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області, про визнання особи недієздатною, -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2016 року Словянський психоневрологічний інтернат звернувся до Словянського міськрайонного суду із заявою про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною, зазначивши, що вона з 04 серпня 2014 року знаходиться на повному державному утриманні в Словянському психоневрологічному інтернаті та страждає хронічним, стійким, психічним розладом. ОСОБА_4 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, у звязку із чим, потребує стороннього догляду і побутового обслуговування, медичної допомоги. У звязку з чим заявник вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 недієздатною, що потрібне для захисту її прав та інтересів та перебування в Словянському психоневрологічному інтернаті.

Представник заявника ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 351/01-17 від 06 червня 2016 року (а.с. 29), у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з підстав викладених у заяві, просила визнати ОСОБА_4 недієздатною.

Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Словянської міської ради ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності № 01.01-12/592 від 27 квітня 2016 року (а.с. 12), у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 недієздатною. Зазначив, що оскільки осіб, які б виявили бажання здійснювати опіку над ОСОБА_4 немає, тому подання органом опіки та піклування не може бути винесено. Вважає, що оскільки на теперішній час ОСОБА_4 знаходиться в психоневрологичному інтернаті, то саме цей заклад повинен здійснювати на нею опіку.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява Словянського психоневрологічного інтернату, за участю заінтересованої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області, про визнання особи недієздатною, підлягає задоволенню з огляду на її законність та обґрунтованість.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу засідання ВКК Словянського психоневрологічного інтернату № 88 від 04 травня 2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає тяжким психічним захворюванням у вигляді: органічний маячний розлад внаслідок церебросклерозу із вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням (а.с. 2)

Як видно з виписки історії хвороби КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» № 509 від 13 травня 2016 року (а.с. 3), у 2009 році психічний стан ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 змінився у прояві зниження памяті, неадекватності в поведінці, різке зниження інтелекту. У звязку з чим ОСОБА_4 знаходилась на стаціонарному лікуванню в Словянській психлікарні з 02 листопада 2010 року по 03 червня 2011 року. Через деякий час стан ОСОБА_4 погіршився, її син відмовився від спілкування із матірю та догляду за нею, залишив її у лікарні. МСЕК ОСОБА_4 була визнана інвалідом 2 групи. З 17 жовтня 2013 року ОСОБА_4 знаходилась в Торезькому ПНІ, звідки 04 серпня 2014 року була евакуйована до Словянського психоневрологічного інтернату, підопічною якого і являється на теперішній час. ОСОБА_4 страждає тяжким психічним захворюванням із діагнозом: органічний маячний розлад внаслідок церебросклерозу із вираженим інтелектуально - мнестичним зниженням.

Згідно із висновком акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 86 від 09 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає органічним маячним шизофреноподібним розладом внаслідок церебросклерозу із інтелектуально-мнестичним зниженням. Ступінь недоумства позбавляє ОСОБА_4 здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим вона потребує стороннього догляду та допомоги. Для захисту своїх громадянських прав потребує у встановлені над нею опіки. (а.с. 37-40)

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст.41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обовязком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обовязок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобовязаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обовязок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоровя, родинні звязки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обовязки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 241 ЦПК України встановлено, що суд ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлює опіку над нею і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника.

Відповідно ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Судом встановлено, що родичі ОСОБА_4 відмовилися від неї. 04 серпня 2014 року вона була евакуйована до Словянського психоневрологічного інтернату де і по теперішній час знаходиться на повному державному утриманні. Згідно із висновком акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_4, страждає органічним маячним шизофреноподібним розладом внаслідок церебросклерозу із інтелектуально-мнестичним зниженням. Ступінь недоумства позбавляє ОСОБА_4 здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, у звязку з чим вона потребує стороннього догляду та допомоги. Для захисту своїх громадянських прав потребує у встановлені над нею опіки.

Отже, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги висновок судової психіатричної експертизи, суд приходить до переконання , що заяву Словянського психоневрологічного інтернату про визнання ОСОБА_4 недієздатною слід задовольнити.

Також на виконання норм чинного законодавства, з метою захисту прав особи, яка судом визнається недієздатною, суд встановлює над нею опіку.

З врахуванням тієї обставини, що органом опіки та піклування до суду не внесено подання щодо визначення опікуна, із матеріалів справи видно, що родичі, які б мали бажання бути опікунами ОСОБА_4 відсутні, ця обставина визнана представником органу опіки та піклування, із досліджених у судовому засіданні доказів видно, що ОСОБА_4 перебуває на державному забезпечення у Словянському психоневрологичному інтернаті, суд вважає, що ОСОБА_4 слід передати під опіку Словянському психоневрологичному інтернатудля здійснення над нею опіки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234,236,237,238,239,240,241 ЦПК України, ст. 39,41,60,63,66 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву Словянського психоневрологічного інтернату, заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області, про визнання особи недієздатною - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Словянськ Донецької області, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - недієздатною.

Встановити над ОСОБА_4 опіку.

Передати ОСОБА_4 під опіку Словянському психоневрологічному інтернату для здійснення над нею опіки.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 28 грудня 2016 року.

Головуючий суддя: О.В.Ільяшевич

Народні засідателі: А.О. Задірака

ОСОБА_1