АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Бабко В.В.
№22-ц/796/4919/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №754/6487/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И Л А

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин.

У мотивування вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її двоюрідна сестра ОСОБА_5, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, проте заповіту на випадок своєї смерті не залишала.

Вона і ОСОБА_5 є родичами - двоюрідними сестрами, оскільки її мати ОСОБА_16 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року) та батько померлої ОСОБА_17 (помер у 1977 році) були рідними сестрою і братом - їх батьками і відповідно її та ОСОБА_5 дідом та бабою ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

03.11.2014 року вона звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, але не правильно вказала дату смерті сестри ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Про точну дату смерті їй стало відомо після ознайомлення з копією актового запису про смерть НОМЕР_1 від 17.10.2014 року Відділу реєстрації смертей м. Києва у спадковій справі №1439/2014, яку завела П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора.

15.04.2015 року вона через свого представника ОСОБА_11 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на спадкове майно ОСОБА_5, проте нотаріус винесла постанову про відмову у видачі такого свідоцтва через відсутність незаперечних документів її та ОСОБА_5 родинних відносин.

Окрім того, при ознайомленні з матеріалами справи їй стало відомо, що Відділ реєстрації смерті у м. Києві в прізвищі спадкодавця «Шрамко» допустив помилку і записано прізвище як «ОСОБА_5».

Через розбіжності в актових записах, що надійшли до нотаріуса, у неї виникла необхідність встановити як родинні відносини з ОСОБА_5, так і виправити помилку в актовому записі про її смерть, для отримання свідоцтва про право на спадщину після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року, оскільки інших родичів і спадкоємців після її смерті не залишилося, а зазначені в цій заяві заінтересовані особи вказані на вимогу суду (особисто вважає, що ці особи не є родичами ОСОБА_5, тому що будь-яких достовірних документів родинних відносин нотаріусу не надали).

З урахуванням наведеного просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року; виправити помилку в актовому записі про смерть НОМЕР_1 від 17.10.2014 року Відділу реєстрації смерті у м. Києві шляхом заміни в прізвищі померлої ОСОБА_5 першої голосної літери з «о» на «а».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м.Києві, Відділ реєстрації смерті у м. Києві про виправлення помилки в актовому записі про смерть.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м.Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин задоволено.

Встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Не погоджуючись з рішенням, Київська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні вимог.

Зазначає, що згідно ст. 130 ЦПК України суд вирішує питання про склад осіб, які беруть участь у справі.

Проте судом у порушення вимог ст. 130 ЦПК України та п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року не залучено до розгляду справи заінтересовану особу - територіальну громаду м. Києва в особі Київської міської ради у відповідності до ст. 235 ЦПК України, в результаті чого Київська міська рада була позбавлена можливості брати участь у справі та надати докази, які могли вплинути на рішення суду.

Звертає увагу й на те, що паспорт та свідоцтво про право власності на житло від 07.02.1994 року, на підставі яких суд прийняв оскаржуване рішення, не можуть бути належними доказами, що підтверджують факт родинних відносин між фізичними особами.

Окрім того, заявником не надано довідки про можливість поновлення втрачених документів, що підтверджують родинні відносини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17 жовтня 2014 року, виданим повторно. (а.с. 177)

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної держадміністрації 07.02.1994 року та зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 15.02.1994 року в книзі д.77-2-2 за реєстровим №3848. (а.с. 149)

03 листопада 2014 року ОСОБА_2 подала до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу ОСОБА_8 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 84)

15 квітня 2015 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_11 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на спадкове майно ОСОБА_5, проте державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 винесла постанову про відмову у видачі такого свідоцтва, оскільки в справі наявні заяви від спадкоємців, жодним з яких не підтверджені родинні стосунки з померлою, що унеможливлює встановити черговість закликання до кола спадкування та коло спадкоємців, також відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, окрім того в Актовому записі про смерть прізвище померлої зазначено як «ОСОБА_5». (а.с. 167-168)

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_2 зазначала, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_5, через розбіжності в актових записах, що надійшли до нотаріуса, їй необхідно встановити факт родинних відносин з двоюрідною сестрою ОСОБА_5 для отримання свідоцтва про право на спадщину після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний провести підготовчі дії, передбачені ст.143 ЦПК, зокрема, з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Так, разом із заявником у справах окремого провадження беруть участь заінтересовані особи, визначення кола яких має сприяти чітке зазначення мети заявника у заяві до суду, для якої потрібно встановити цей факт.

При визначенні кола заінтересованих осіб слід також враховувати їх юридичний інтерес не тільки особистого і майнового характеру, а й той, що в окремих випадках має державний характер.

Із поданої ОСОБА_2 заяви вбачається, що заявник просила суд встановити факт родинних відносин для отримання спадщини, а саме, квартири АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду з апеляційної скарги, Київська міська рада зазначає, що вона мала право брати участь у справі як заінтересована особа.

У ч. 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду, заінтересованими особами є ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3, який вказав, що спадкодавець є його матір'ю. У заяві зазначено, що 17 листопада ОСОБА_14, зав. Консульським відділом Посольства України в Греції, засвідчив справжність підпису ОСОБА_15. (а.с. 186)

Відповідно відповіді Міністерства закордонних справ України №71.ВАВ-17-570/1-1407-15 від 14.04.2015 року за результатами перевірки реєстрів нотаріальних дій встановлено, що в Посольстві України Грецькій Республіці підпис громадянина ОСОБА_3 на заяві про прийняття спадщини 17 листопада 2014 року за реєстровим №713/814 не посвідчувався. У 2014 році ОСОБА_14 не мав повноважень на вчинення будь-яких консульських дій у Посольстві України в Грецькій Республіці, оскільки у зазначений період він не працював у цій закордонній дипломатичній установі. (а.с. 170)

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_4, в якій вказала, що померла була її двоюрідною сестрою, проте жодних документів на підтвердження родинних відносин не було надано нотаріусу. (а.с. 170)

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того чи є спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відтак, посилання Київської міської ради на те, що вона мала право брати участь у справі ґрунтуються на вимогах закону.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв'язку із суб'єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб'єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

За приписами ч. 1-4 ст. 235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд не звернув уваги на відсутність доказів підставності залучення заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не обговорив питання залучення до участі у справі як заінтересованої особи Київської міської ради.

На стадії апеляційного провадження Цивільним процесуальним кодексом не передбачено залучення до участі в справі заінтересованих осіб.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви з підстав незалучення до участі у справі в якості заінтересованої особи Київської міської ради.

Керуючись статтями 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Київської міської ради задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересовані особи: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва