Номер провадження: 22-ц/785/3291/16
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року, -

встановила:

У жовтні 2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк» (далі-ПАТ КБ «Дельта Банк»), посилаючись на те, що 13 січня 2009 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за їх згодою оформлено у вигляді довіреності. На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_4 надав розписку, згідно з якою відповідач продав йому автомобіль 13 січня 2009 року за 7000,00 доларів США. Надана довіреність від 13 січня 2009 року посвідчена приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, відповідно до якої він має право, крім іншого, знімати з обліку та відчужувати цей автомобіль.

Позивач зазначав, що пізніше йому стало відомо, що вищевказаний автомобіль знаходиться під арештом, який було накладено на підставі постанови Другого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 26 листопада 2014 року з метою виконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 29 липня 2014 року, щодо стягнення з колишнього власника автомобіля ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Дельта Банк» грошових коштів.

Стверджував, що 15 травня 2015 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції був складений Акт опису й арешту майна відносно автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був переданий йому на відповідальне зберігання.

Посилаючись на порушення своїх прав, як власника автомобіля, позивач просив суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та звільнити його з-під арешту.

Ухвалою суду від 18 січня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог було залучено Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (а.с.38).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача ПАТ КБ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Малиновський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання права власності на майно, зняття арешту з майна залишений без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ТЗ НОМЕР_3, виданого РЕВ №2 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській області 30 жовтня 2008 року автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за відповідачем ОСОБА_4 (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є боржником у зведеному виконавчому провадженні № 46643346 з виконання виконавчого документу №509/2039/14-ц виданого 01 вересня 2014 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Бакн» боргу у розмірі 1169731,50грн., що було відкрито 26.11.2014р. (а.с.45-67).

В ході проведення виконавчих дій 26 листопада 2014 року, державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_4, до складу якого увійшов автомобіль марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.57).

На даний час виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у Малиновському відділі ДВС Одеської області, та боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду, у зв'язку із чим арешти з майна боржника не знімається.

Позивач стверджував, що 13 січня 2009 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi, модель SP Wagon, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який за їх згодою оформлено у вигляді довіреності від 13 січня 2009 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, відповідно до якої позивач має право, крім іншого, знімати з обліку та відчужувати спірний автомобіль (а.с.5).

На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_4 надав позивачу письмову розписку, згідно з якою відповідач продав йому 13 січня 2009 року автомобіль марки Mitsubishi за 7000,00 доларів США (а.с.6).

Пунктами 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, складових частин, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків.

Таким чином, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок встановлено спеціальний порядок державної реєстрації транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги закону щодо зняття транспортного засобу з обліку, його реєстрації сторонами не виконано, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. З ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Таким чином, до договорів купівлі-продажу автомобілю згідно ЦК України, Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, встановлюється вимога щодо укладення них у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України, представництвом є право відношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. З ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Оскільки в установленому законом порядку позивач не набув права власності на спірний автомобіль позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеним та не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що власником спірного автомобіля й досі залишився ОСОБА_4, оскільки автомобіль, зареєстрований за ним в органах ДАІ, а з огляду на викладене посилання позивача на правомірне набуття права власності на автомобіль є безпідставним, оскільки суперечить вищевказаними вимогам закону.

Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-688цс15 - видача довіреності на володіння користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Згідно ч. 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки у позивача не виникло право власності на спірний автомобіль, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що питання про скасування арешту з транспортного засобу не може бути розглянути в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких даних суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді О.А Ступаков

О.Д. Варикаша