Справа № 4-с/489/30/2016
УХВАЛА
18 липня 2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва - Тихонова Н.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання рішень незаконними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги мотивував тим, що Одеським апеляційним адміністративним судом 19.11.2015 року було винесено постанову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання рішень незаконними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. По зазначеній адміністративній справі 02.02.2016 р. було видано виконавчий лист, який в подальшому був предявлений позивачем до виконання. 01.07.2016 р. державним виконавцем було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки постанову суду фактично виконано в повному обсязі. Однак ОСОБА_1 не згоден з такими діями державного виконавця, так як боржник постанову суду виконав не в повному обсязі.
Посилаючись на вищевикладене, скаржник просив суд скасувати Постанову про закінчення виконавчого провадження винесену державним виконавцем Чухліб І.В. 01.07.2016 року, а також повернути виконавчий лист у відділ примусового виконання судових рішень Головного управління ДВС в Миколаївській області для відовлення виконавчого провадження з метою виконання боржником в повному обсязі Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2015 р.
Відповідно до статті 383 ЦПК України, а також частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їх права чи свободи під час виконання судового рішення.
У відповідності до статті 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження з виконання постанови суду по адміністративній справі, його скарга підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, які визначені статтею 181 КАС України.
Пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в заявлених вимогах скаржника ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Керуючись п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання рішень незаконними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: Н.С. Тихонова