справа № 691/179/15-ц
провадження № 2/691/10/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище цивільну справу за позовом ПАТ «Дельта-Банк» м.Київ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 19 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір, згідно якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10 100,00 доларів США на строк з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2011 року. 03 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором забезпечувалось порукою відповідно до укладеного договору поруки № /3 від 19 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (Кредитор) та ОСОБА_3 (поручитель), ОСОБА_2 (боржник), згідно з яким поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх його зобов'язань перед кредитором, що никли з договору № НОМЕР_1 від 19 грудня 2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за договором. Відповідальність поручителя ОСОБА_2 та боржника ОСОБА_3 є солідарною. Відповідач ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує у зв'язку з чим, станом на 17 листопада 2014 року наявна заборгованість за кредитним договором № 0 у сумі 222 475 грн. 59 коп., яка складається з: тіло кредиту 141 927 грн. 73 коп., відсотків 80 547 грн. 85 коп.. Для вирішення питання стягнення заборгованості і відповідно захисту інтересів банку, прийнято рішення звернутися до суду.

У судове засідання представник позивача, будучи вчасно та належним чином повідомленим, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 19 травня 2015 року за №080, від 15 червня 2015 року за №748, від 14 вересня 2015 року за №698, від 13 жовтня 2015 року №800, від 27 жовтня 2015 року №741, від29 жовтня 2015 року №582, від 16 листопада №864, від 10 грудня 2015 року №246, від 28 грудня 2015 року №397, від 04 лютого 2016 року №804, від 17 лютого 2016 року №691, від 01 березня 2016 року №388, не з»явився та надав заяви від 06 жовтня 2015 року, 26 жовтня 2015 року, 30 листопада 2015 року, 05 лютого 2016 року про розгляд справи у його відсутності, в яких зазначав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання на розгляд справи не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за вказаною у позовній заяві та встановленою судом на запит до ГУДМС УДМС України в Черкаській області адресою, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 20 лютого 2015 року за №096, від 01 квітня 2015 року за №017, від 15 червня 2015 року за №721, від 18 червня 2015 року №104, від 09 жовтня 2015 року №754, 01 жовтня 2015 року №036, 22 жовтня 2015 року №830, 26 жовтня 2015 року №370, 12 листопада 2015 року №90910, від 07 грудня 2015 року №211, від 23 грудня 2015 року №591, від 02 лютого 2016 року №820, від 09 лютого 2016 року №628, від 11 лютого 2016 року №683, від 29 лютого 2016 року №442, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутності або перенесення розгляду.

Відповідач ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлявся вчасно та належним чином, підтвердженням чому є рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 26 лютого 2015 року №070, від 18 червня 2015 року №418, від 27 червня 2015 року №497, які відповідач отримав особисто, від 09 вересня 2015 року №825, від 01 жовтня 2015 року №811, 09 жовтня 2015 року №584, від 22 жовтня 2015 року №474, 26 жовтня 2015 року №124, від 07 грудня 2015 року №870, від 23 грудня 2015 року №109, від 02 лютого 2016 року №037, від 11 лютого 2016 року №675, заяв, клопотань про розгляд справи або перенесення, у його відсутність на адресу суду не надіслав, як і не повідомив причини своєї неявки у судові засідання, хоча 27 квітня 2015 року особисто взяв участь у розгляді справи (а.с.55), надавши заперечення від 15 квітня 2015 року про те, що не укладав і не підписував договір поруки №0/3 від 19 грудня 2006 року, підпис у кредитному договорі виконаний іншою особою та є підробленим і просив у задоволенні позовних вимог позивача до нього відмовити в повному обсязі.

Про виклик у судові засідання відповідачі додатково повідомлялися шляхом оголошення, яке розміщено в газеті «Урядовий кур»єр» від 06 листопада 2015 року, №207.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запити до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області та Дніпропетровській області щодо реєстрації місця проживання відповідачів по справі. Згідно отриманих відповідей від 01 липня 2016 року за вх.№2791, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.78), від 09 липня 2016 року за вх.№2941 відповідач ОСОБА_3 зареєстрованим в Черкаській області не значиться (а.с.83), від 23 липня 2016 року за вх.№3131 відповідач ОСОБА_3 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.81), тобто відповідачі знятими з реєстрації не значаться і судові повістки направлялися за місцем їх реєстрації та відомими і ними повідомленими адресами (а.с.55).

Згідно ст. 74 ЦПК України, судові повістки про виклик зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місцем проживання фізичної особи - відповідача. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 26 січня 2016 року визнано обов»язковою участь сторін при розгляді матеріалів цивільної справи за позовною заявою ПАТ «Дельта-Банк» м.Київ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з метою сприяння всебічному і повному з«ясуванню обставин справи, надання можливості кожній стороні довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом вжито всіх заходів щодо забезпечення явки сторін у судове засідання для об»єктивного вирішення справи, але, незважаючи на обов»язкову участь, сторони, за виключенням представника позивача,будучи належним чином повідомленими, шляхом надіслання ухвали та судових повісток рекомендованими повідомленнями, повторно не з»явилися. Представником позивача протягом розгляду справи надавалися заяви про неможливість прибуття у судові засідання та розгляд справи без його участі.

Суд, приходить до висновку, з врахуванням вищенаведеного, що неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як вони повідомлені вчасно та належним чином, і вважає, що у справі достатньо доказів для обєктивного розгляду справи у їх відсутності.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив і не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог, на підставі поданих сторонами доказів, з врахуванням понесених витрат про розміщення оголошення в газеті.

Суд, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, при відсутності зустрічних вимог відповідачів, враховуючи зміст письмових клопотань представників позивача і думку відповідача ОСОБА_3 про невизнання позову, дослідивши й оцінивши всі докази в їх сукупності за матеріалами цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення, остільки лише сторона позивача, довела свої позовні вимоги в повному обсязі, що є її обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України, з врахуванням того, що судом було створено всі умови для змагального процесу та розяснено позивачу, відповідачам їх права, обовязки, які передбачені цивільно-процесуальним законодавством держави.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що, відповідно до укладеного договору 19 грудня 2006 року №0, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2, останній отримав кредитні кошти у розмірі 10 100,00 доларів США на строк з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2011 року (а.с.5-12). Відповідно до п. 1.3.1 договору за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. договору. Згідно до п.п. 1.3.3, 1.3.4 договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного Банку України та чинного законодавства України. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. У відповідності до п. 4.1 договору, позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені в договорі цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни встановлені договором. Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк»» є правонаступником по всіх правах та зобов»язаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», у зв»язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року змінено найменування на ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.24). 8 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зареєстрований 27 грудня 2011 за № 3749 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.24-25). Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань позивач вважає, що ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.Відповідач ОСОБА_2, відповідно до укладеного кредитного договору №0 отримав кредитні кошти у розмірі 10100,00 доларів США з розрахунку 12% річних за користування на строк з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2011 року, тобто, між сторонами укладено договір, де передбачено термін дії даного договору, сплату відсотків за користування кредитом, згідно графіку погашення кредиту, який позивачем був виконаний (а.с.5-14). Відповідно до довідки про заборгованість, що надана позивачем, станом на 17 листопада 2014 року, відповідач має заборгованість, яка складається з: тіла кредиту 9 254,78 доларів США, що в еквіваленті становить 141 927, 73 грн.; відсотки 5252,34 доларів США, що в еквіваленті становить 80 547,85 грн., а разом 222475 грн. 59 коп.(а.с.22). В забезпечення виконання зобовязання по вищезазначеному кредитному договору, 19 грудня 2006 року 2015 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» уклав з відповідачем ОСОБА_3. договір поруки №0/3 (а.с.15). Позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем повністю. Одним з критеріїв належного виконання зобов»язання відповідачем є вчасна виплата кредиту та відсотків за його користування. Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від належного виконання обов»язків по кредитному договору, а тому у позивача виникло право вимоги і до поручителя, остільки за ст.553 ЦК України у випадку неспроможності основного боржника, відповідальність несе особа, що за нього ручалася, тобто поручитель.

Предметом вимоги позивача є порушення відповідачами у справі вимог ст.ст.509, 526, 530,527,553,610,611,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат передбачених ст.79, ст.88 ЦПК України.

Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачами, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин зобов»язання і є зобов'язальними та регулюються нормами ЦК України.

Як передбачено ст. 627 ЦК України (в редакції, що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ глави 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З врахуванням норм ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються на підставах встановлених договором або законом, перелік таких підстав передбачений в ст.ст.599, 600, 601, 604-609 ЦК України, згідно яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення, прийняття судового рішення про задоволення вимог кредитора чи відкриття виконавчого провадження за інші періоди - невиконання боржником договірного зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ст. 625 ч.1 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).У відповідності до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.Згідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, позивач ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 10100,00 доларів США з розрахунку 12% річних за користування кредитом на строк з 19 грудня 2006 року по 19 грудня 2011 року. Відповідно до п. 1.3.1 договору за використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,00% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. Договору. Згідно до п.п. 1.3.3, 1.3.4 договору, нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного Банку України та чинного законодавства України. Строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. 8 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зареєстрований 27 грудня 2011 за № 3749 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість ПАТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань, суд, приходить до висновку, що позивач обґрунтовано, вважає про те, що ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору, остільки, керуючись договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, ПАТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора, згідно із ст.ст. 512, 513, 514, 516. 517 ЦК України, та відповідно до всіх процесуальних прав та обов'язків нового кредитора (а.с.24-25). Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, а відповідач, у свою чергу, не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 17.11.2014 року виникла заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором у сумі 222475,59 грн., з яких: 141927,73 грн. - тіло кредиту, 80547,85 грн. - відсотки, 0,00 грн. комісія. В забезпечення виконання зобовязання по вищезазначеному кредитному договору, 19 грудня 2006 року 2015 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» прийняв у заставу транспортний засіб ВАЗ 21104, 2006 року випуску, що є власністю ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.12.2006 року (а.с.5-8) і уклав з відповідачем ОСОБА_3. договір поруки №0/3 (а.с.15), за змістом якого поручитель зобов»язується відповідати перед позивачем за невиконання боржником усіх його зобов»язань, при чому відповідальність є солідарною. Статтею 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, зокрема поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. В даному випадку безспірно вбачається солідарна відповідальність позичальника ОСОБА_2 та поручителя ОСОБА_3, що виявилася у єдності їхніх дій по невиконанню умов договору, тому у кредитора виникло відповідно право вимоги і до солідарного боржника.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.11,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

В силу вищенаведеного, суд, не може погодитися із запереченнями відповідача ОСОБА_3 про невизнання позовних вимог через посилання на обставини, що не укладав і не підписував договір поруки №0/3 від 19 грудня 2006 року, що виконаний підпис іншою особою та є підробленим, остільки ці обставини суду ним у визначений та наданий цивільно-процесуальним законодавством спосіб не доведено, наприклад, будучи обізнаним із перебуванням на розгляді у суді цивільної справи щодо нього в якості відповідача, беручи участь у судовому засіданні 27 квітня 2015 року, при чому особисто, з клопотанням про призначення судово-почеркознавчої експертизи не звернувся. Наданий ним під час розгляду справи в копії талон повідомлення №96 про прийняття та реєстрацію заяви в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені правопорушення та інші події із копією Витягу не є достатніми доказами для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, як зазначено у запереченні (а.с.50-51). Крім того, відповідач ОСОБА_3 власноручно написав заяву до суду про те, що буде повідомляти про рух та кінцеве рішення у кримінальному провадженні, але протягом всього часу розгляду справи не повідомив суду відповідної інформації (а.с.57). Заперечення в частині укладення позивачем договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 03.03.2008 року за змістом позовної заяви, а згідно витягу з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, спростовані доказами у справі .

Досліджені судом докази у справі, надають суду, всі підстави вважати про наявність кредитних правовідносин між сторонами та невиконання боржником і поручителем взятих зобов»язань.

Враховуючи те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 2224,76 грн., а саме, сплатив судовий збір та витрати пов»язані із розміщенням оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» в сумі 630 грн. 00 коп., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як, вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно процесуальним законодавством України.

Позов підтверджується: копією договору про надання споживчого кредиту №0 від 19 грудня 2006 року, графіком погашення кредиту, який є невід»ємною частиною договору №0 від 19 грудня 2006 року, копією договору поруки №0/3 від 19 грудня 2006 року, копією довідки від 17.11.2014 року, копією витягу д договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, копією виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, копією статуту ПАТ «Дельта Банк», копією довідки АА №267752 з Єдиного Державного реєстру підприємст та організацій України, квитанцією про сплату судового збору, рахунком №14403 від 23 жовтня 2015 року про оплату оголошення в газеті.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 1054, ЦК України, ст. ст. 5, 6, 10,11,15,30, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 294 Цивільно - процесуального Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ «Дельта-Банк» м.Київ до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

Стягнути, у солідарному порядку, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк МФО 380236 розрахунковий рахунок 373980009, юридична адреса м.Київ вул.Щорса, №36-Б, заборгованість за кредитним договором №0 від 19 грудня 2006 року в розмірі 222 475 (двісті двадцять дві тисячі чотириста сімдесят п»ять) грн. 59 коп., що складає: тіло кредиту 141 927 (сто сорок одна тисяча дев»ятсот двадцять сім) грн. 73 коп., відсотків 80 547 (вісімдесят тисяч п»ятсот сорок сім) грн. 85 коп..

Стягнути, у солідарному порядку, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк МФО 380236 розрахунковий рахунок НОМЕР_4, юридична адреса м.Київ вул.Щорса, №36-Б, судові витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур»єр» в сумі 630 (шістсот тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 2 224 (дві тисячі двісті двадцять чотири) грн. 76 коп., а всього 2 854 (дві тисячі вісімсот п»ятдесят чотири) грн. 76 коп..

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області рішення суду першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5