Справа №592/9333/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/455/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО» на користь позивачки 30000 грн. відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське МНВО», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому зазначає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження факту спричинення їй моральної шкоди та вона не має права на відшкодування такої шкоди. Крім того, не погоджується з розміром стягнутої моральної шкоди. Вказує, що батько позивачки ОСОБА_4 був застрахований у Фонді соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та членам його родини здійснено страхові виплати у зв'язку з його смертю.

Заслухавши пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, позивачка є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с.7, 8).

Згідно з даними трудової книжки ОСОБА_4 з 20 жовтня 1987 року по 30 липня 2010 року перебував в трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» (а. с. 9-12).

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 49 від 21 вересня 2012 року ОСОБА_4 встановлено професійні захворювання: «ХОЗЛ пилової етіології І ст., фаза нестійкої ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність І ст. Захворювання професійне. Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч та плечового поясу, двосторонній плечелопатковий периартроз, двосторонній деформуючий остеоартроз ліктьових, променево-зап'ястних і міжфалангових суглобів, зі стійким больовим синдромом і порушенням функції верхніх кінцівок, хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху III ст.» (а.с.13).

Професійні захворювання виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективністю використання засобів індивідуального захисту, тривала робота в шкідливих умовах праці (зворот а.с. 13).

Згідно довідки МСЕК від 23 жовтня 2012 року внаслідок первинного огляду батьку позивачки встановлено 60 % стійкої втрати професійної працездатності безтерміново та третю групу інвалідності (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Причинний зв'язок його смерті з професійним захворюванням підтверджується довідкою МСЕК та лікарським свідоцтвом про смерть (а.с. 15, 17).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ «Сумське МНВО» було порушено право ОСОБА_4 на безпечні умови праці, внаслідок чого у нього виникли професійні захворювання, що призвело до його смерті. Внаслідок втрати батька позивачці була завдана моральна шкода, яка полягає у її душевних стражданнях та переживаннях.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї, а відповідно ч. 3 у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь позивачки моральну шкоду, такий висновок суду ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачка не має права на відшкодування такої шкоди не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд дійшов правильних по суті висновків про те, що позивачка втративши батька, понесла значні моральні страждання, які носять триваючий характер, життя людини є найвищою соціальною цінністю.

За таких обставин, враховуючи те, що на момент смерті батьку позивачки виповнилося 60 років, він мав ряд професійних та супутніх захворювань, родині померлого здійснено страхові виплати Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром морального відшкодування і не знаходить підстав для його зменшення.

Крім того, колегія суддів не може взяти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не доведено факт спричинення моральної шкоди, оскільки відповідно до ст. 153 КЗпП України роботодавець зобов'язаний створити безпечні умови праці для особи, що працює за трудовим договором. Як встановлено судом першої інстанції, та не спростовано відповідачем, таких умов праці роботодавець для ОСОБА_4 не створив, що призвело до його профзахворювання, а потім і смерті від цього профзахворювання.

Доводи апелянта про те, що позивачка не проживала з батьком однією сім'єю, не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки вони не грунтуються на вимогах ст. 1168 ЦК України. Враховуючи викладене, суд обгрунтовано частково задоволив позовні вимоги, які були заявлені у розмірі 100000 грн.

Суд правильно врахував обставини справи, вірно визначився в правах та обов'язках сторін, тому колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» відхилити, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -