АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №657/9/13-ц Головуючий в І інстанції: Ведмідська Н.І.
Провадження №22-ц/791/526/2016 Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоКапітан І.А.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Радченка С.В.,
секретар з участю прокурора Сікора О.В., Волкової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року в справі за заявою прокурора Херсонської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року по цивільній справі за позовом Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, діючого в інтересах Херсонської обласної державної адміністрації, Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_6 про визнання розпорядження, договору оренди землі недійсними та повернення земельної ділянки до земель запасу,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2012 року Херсонський міжрайонний природоохоронний прокурор (далі - Прокурор), який діє в інтересах держави в особі Херсонської обласної державної адміністрації та Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, звернувся до суду з позовом до Каланчацької районної державної адміністрації Херсонської області, ОСОБА_6 про визнання розпорядження, договору оренди землі недійсними та повернення земельної ділянки до земель запасу. В обґрунтування своїх вимог Прокурор зазначав, що розпорядженням голови Каланчацької районної державної адміністрації від 21 листопада 2006 року № 478 затверджено проект відведення ОСОБА_6 земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства площею 940,0998 га із земель запасу в адміністративних межах Привільської сільської ради з наступним розробленням технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яку в подальшому відповідач затвердив розпорядженням від 27 грудня 2006 року № 559.

19 січня 2007 року між ОСОБА_6 та Каланчацькою районною державною адміністрацією (далі - Каланчацька РДА) укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вказану вище ділянку для ведення фермерського господарства. Розпорядження від 21 листопада 2006 року винесено в порушення норм чинного законодавства, а саме: без позитивного висновку професійної комісії з питань створення фермерських господарств щодо наявності у громадянина достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної сільськогосподарської кваліфікації, що передбачено ст.ст. 6, 7 Закону України «Про фермерське господарство»; проект не пройшов погодження із відповідними органами, зокрема з районною санітарно-епідеміологічною станцією та управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області; в матеріалах професійної комісії з питань створення фермерських господарств за період з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2007 року відсутні висновки комісії, протоколи та заяви ОСОБА_6 щодо створення фермерського господарства; для ведення фермерського господарства Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонські області погодження не надавало.Крім того, під час укладання договору оренди від 19 січня 2007 року між Каланчацькою РДА та ОСОБА_6 не враховано, що на земельній ділянці площею 940,0998 га. розташовано нерухоме майно, яке належить ДП «Укрриба», що є підставою для визнання вказаного договору недійсним.На підставі зазначеного Прокурор просив суд:

- визнати недійсним розпорядження голови Каланчацької РДА № 478 від 21 листопада 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_6 з моменту його винесення;

- визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі, укладений між Каланчацькою РДА та ОСОБА_6, що зареєстрований у Херсонській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 19 січня 2007 року за № НОМЕР_1, про надання в оренду земельної ділянки площею 940,0998 га., нормативна вартість якої складає 600 838,15 грн.;

- зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 940,0998 га. кадастровий № НОМЕР_1 до земель запасу району в адміністративних межах Привільської сільської ради.

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 28 листопада 2013 року, у задоволенні позовних вимог Прокурора відмовлено.

У вересні 2014 року Прокурор звернувся до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року. В обґрунтування своєї заяви Прокурор зазначав, що постановою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2012 року в справі за позовом Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області до Каланчацької РДА, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним розпорядження голови Каланчацької РДА № 478 від 21 листопада 2006 року скасовано та у зазначеній частині позовні вимоги прокурора задоволено. Прокурор зазначає, що між рішеннями існує матеріально-правовий зв'язок, оскільки підставою для ухвалення судового рішення Каланчацьким районним судом, яке він просить переглянути, була чинна постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року, яка на теперішній час скасована. На підставі наведеного, з урахуванням доповнень до заяви, Прокурор, посилаючись на те, що зазначена обставина є нововиявленою та істотною для перегляду рішення суду, просив скасувати рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року та прийняти нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року постановлено:

- заяву Прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року по зазначеній справі задовольнити;

- рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Прокурора задовольнити частково;

- визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки укладений 19 січня 2007 року між Каланчацькою РДА Херсонської області та ОСОБА_6, зареєстрований в Херсонській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 19 січня 2007 року № НОМЕР_1 про надання в оренду земельної ділянки площею 940,0998 га;

- зобов'язати ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 940,0998 га кадастровий номер НОМЕР_1 до земель запасу Каланчацького району Херсонської області в адміністративних межах Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року закрито провадження по зазначеній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним розпорядження голови Каланчацької РДА №478 від 21 листопада 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Прокурора відмовити.

В письмових запереченнях Прокурор, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Каланчацька РДА у своєму клопотанні визнала позов і зазначила, що передана ОСОБА_6 в оренду земельна ділянка відноситься до земель заказника місцевого значення «Думузла» на підставі рішення Херсонської обласної ради №326 від 22 грудня 2000 року.

В судове засідання, призначене на 06 квітня 2016 року, ОСОБА_6 повторно не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, особисто під розписку (т.4 а.с.335), відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Скасовуючи судове рішення від 25 червня 2013 року, суд першої інстанції виходив із того, що при ухваленні зазначеного рішення було взято до уваги постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2011 року, яка мала для суду преюдиціальне значення і якою встановлений факт відносно того, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_6 погоджено, зокрема із санітарно-епідеміологічним органом, тому розпорядження про його затвердження прийнято Каланчацькою РДА в межах визначених законом повноважень. Оскільки Вищим адміністративним судом України зазначену постанову суду скасовано, суд першої інстанції виходив з наявності підстав, передбачених п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України, для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

При ухваленні нового рішення, яким позов Прокурора задоволено частково, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку зі скасуванням постановою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року розпорядження голови Каланчацької РДА №478 від 21 листопада 2006 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства» договір оренди земельної ділянки слід вважати таким, що укладений всупереч вимогам діючого законодавства та за відсутності правової підстави на його укладення.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За змістом п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Оскільки між рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 25 червня 2013 року та постановою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року існує матеріально-правовий зв'язок і факти, встановлені в адміністративній справі, мають преюдиціальне значення для вирішення справи в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається Прокурор в своїй заяві є нововиявленими в розумінні п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України і є підставою для перегляду судового рішення від 25 червня 2013 року.

Так з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Каланчацької РДА Херсонської області від 21 листопада 2006 року №478 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства загальною площею 940,0998 га за рахунок земель державної власності із земель запасу району в адміністративних межах Привільської сільської ради (т.1, а.с.18).

На підставі зазначеного розпорядження 19 січня 2007 року між ОСОБА_6 та Каланчацькою РДА укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Привільської сільської ради загальною площею 940,0998 га для ведення фермерського господарства строком 49 років (т.1, а.с.10-17).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_6 погоджено зокрема із санітарно-епідеміологічним органом, що підтверджується висновком Державної санітарно-епідеміологічної служби Херсонської області від 08 листопада 2006 року №81 (т.2, а.с.156).

Згідно висновку Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області від 07 листопада 2006 року №07-14/9-4968 територія згідно з рішенням Херсонської обласної ради від 22 грудня 2000 року №326 відноситься до земель природно-заповідного фонду та є частиною орнітологічного заказника місцевого значення "Думузла" загальною площею 1411,9 га (т.2, а.с.143-144).

Зазначеним висновком погоджено відведення земельної ділянки для збереження чисельності птахів водно-болотного комплексу, перелітних птахів під час міграційних перельотів весною і восени різноманітних за видовим складом, рідкісних, зникаючих, включених до Червоної книги України та до Червоного списку Херсонської області, за виключенням здійснення господарської діяльності із випасу худоби. Погодження відведення земельної ділянки для здійснення фермерського господарства як діяльності з виробництва будь-якої товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації з метою отримання прибутку зазначений висновок не містить.

Оскільки Каланчацькою РДА Херсонської області при винесенні розпорядження від 21 листопада 2006 №478 та затвердження проекту відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства, не враховано наявності у території статусу природно-заповідного фонду та наявності факту погодження органом охорони навколишнього природного середовища відведення земельної ділянки для збереження чисельності птахів водно-болотного комплексу, перелітних птахів під час міграційних перельотів весною і восени різноманітних за видовим складом, рідкісних, зникаючих, включених до Червоної книги України та до Червоного списку Херсонської області, без погодження будь-якого виду діяльності, що мав би на меті вироблення товарної сільськогосподарської продукції, постановою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року зазначене розпорядження визнано протиправним та скасовано (т.3, а.с.6-9).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що постановою Вищого адміністративного суду України від 20 серпня 2014 року встановлено незаконність та скасовано розпорядження Каланчацької РДА від 21 листопада 2006 №478 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_6, що в силу ст.61 ЦПК України має преюдиціальне значення для вирішення даного спору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування зазначеного розпорядження є підставою для визнання укладеного 19 січня 2007 року між Каланчацькою РДА та ОСОБА_6 договору оренди земельної ділянки недійсним, як такого, що укладений за відсутності відповідної правової підстави, а також - зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку.

Посилання ОСОБА_6 на те, що Прокурором пропущено трирічний строк звернення до суду з позовом про визнання незаконним акту органу державної влади, оскільки спірний акт видано 21 листопада 2006 року, відтак перебіг строку закінчився 22 листопада 2009 року в той час як позивач звернувся до суду у травні 2013 року, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року провадження по зазначеній справі в частині позовних вимог про визнання недійсним розпорядження голови Каланчацької РДА №478 від 21 листопада 2006 року закрито і сторонами зазначена ухвала не оскаржувалася.

Посилання ОСОБА_6 на те, що Прокурором пропущено трирічний строк на звернення до суду з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі, колегією суддів також не приймається до уваги.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із ч.2 ст.45 ЦПК України прокурор здійснює у суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом ч.1 ст.46 ЦПК України органи, які відповідно до ст.45 цього Кодексу, звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють.

Оскільки вимога Прокурора є похідною від вимог органу, який має повноваження щодо розпорядження землями природно-заповідного фонду, то і перебіг строку позовної давності розпочинається з моменту коли про порушення прав та інтересів держави дізнався саме відповідний орган державної влади, а не Прокурор.

Аналогічні правові висновки зробив Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 16 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-68цс15 та на засіданні Судової палати у господарських справах 13 травня 2015 року при розгляді справи №3-126гс15. Відповідно цих висновків перебіг позовної давності у спорах за позовами прокурора в інтересах держави починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Оскільки з зазначеним позовом до суду Прокурор звернувся у травні 2012 року, а Херсонська обласна державна адміністрація та Державна інспекція сільського господарства в Херсонській області, в особі яких Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, не були обізнані про наявність оскаржуваного договору оренди, і їм стало про нього відомо лише після проведення прокуратурою перевірки додержання вимог земельного законодавства в Каланчацькій РДА у 2011 році, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов Прокурором заявлено в межах строків позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів також не приймаються до уваги як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Проте колегія суддів не погоджується з рішенням суду в частині визнання договору оренди недійсним на майбутнє.

Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За змістом даної норми власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (ЦК України чи іншим актом цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини чи договором.

Відповідно до ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, що укладений договір оренди може бути визнаний недійсним лише на майбутнє, а не з моменту його укладення, висновок суду щодо моменту недійсності цього правочину є необґрунтованим, суперечить обставинам справи та вимогам ст.236 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду в цій частині з ухваленням по справі нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2015 року в частині визнання недійсним на майбутнє договору оренди земельної ділянки скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

Це ж рішення в частині задоволення заяви прокурора Херсонської області про перегляд за нововиявленими обставинами та скасування рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 26 червня 2013 року, ухвалення нового рішення із частковим задоволенням позову, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 19 січня 2007 року між Каланчацькою районною державною адміністрацією Херсонської області та ОСОБА_6, зобов'язання ОСОБА_6 повернути земельну ділянку площею 940,0998 га до земель запасу Каланчацького району Херсонської області в адміністративних межах Привільської сільської ради Каланчацького району Херсонської області та стягнення з ОСОБА_6 на користь держави судового збору в сумі 243,60 грн. залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

С.В.Радченко