Номер провадження: 22-ц/785/3041/16
Головуючий у першій інстанції Позняк В.С.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Кравця Ю.І., Фальчука В.П.

при секретарі: Книгиницькому О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2010 року по цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства страхова компанія „Теком" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення виплаченої страхової виплати , -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2010 року ЗАТ СК „Теком" в особі генерального директора звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення виплаченої страхової виплати в сумі 2174 гривень 21 копійку, мотивуючи це тим, що 25 серпня 2008 року о 17 годині 05 хвилин по вул.Маразліївській в м.Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу LEХUS RХ 350, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Subaru Tribeca, р. н. НОМЕР_5, який належить ОСОБА_5, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.09.2008 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 34 гривні.

На момент ДТП автомобіль „LEХUS RХ 350, д/н НОМЕР_1 був застрахований ЗАТ СК „Теком" згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 307-08 Д/Т/АТ від 05.05.2008 року.

Відповідно до висновку експерта № 734 від 09.09.2008 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „LEХUS RХ 350, д/н НОМЕР_1 становить 2346,57 грн.

У зв"язку з чим, ЗАТ СК „Теком" сплатило суму страхового відшкодування власнику автомобіля LEХUS RХ 350, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 у розмірі 1706,57 грн.

Таким чином, як зазначає позивач, фактичними витратами понесеними ЗАТ СК „Теком" є вартість експертизи в сумі 450 гривень, вартість послуг телеграфу в сумі 17,64 та суму страхового відшкодування в розмірі 1706,57, що в загальному розмірі становить 2174 грн.21 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2010 року, з урахуванням ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 19.10.2015 року про виправлення описки, позовну заяву ЗАТ СК „Теком" задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ЗАТ СК „Теком" матеріальну шкоду в сумі 2 174 гривні 21 копійку.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 15.09.2014 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2010 року залишено без задоволення.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25.02.2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2010 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 08.12.2010 року, ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить вищезазначене рішення скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції при ухваленні заочного рішення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов ЗАТ „Теком" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення виплаченого страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив із законності та обгрунтованості заявлених вимог.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можливо.

З матеріалів справи вбачається, що:

- 25 серпня 2008 року о 17 годині 05 хвилин по вул.Маразліївській в м.Одесі трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу LEХUS RХ 350, 2007 року випуску, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Subaru Tribeca, р. н. НОМЕР_5, який належить ОСОБА_5, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого було пошкоджено застрахований транспортний засіб;

- постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 18.09.2008 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 34 гривні;

- на момент ДТП автомобіль „LEХUS RХ 350, д/н НОМЕР_1 був застрахований ЗАТ СК „Теком" згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 307-08 Д/Т/АТ від 05.05.2008 року;

- відповідно до висновку експерта № 734 від 09.09.2008 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „LEХUS RХ 350, д/н НОМЕР_1 становить 2346,57 грн.;

- у зв`язку з чим, ЗАТ СК „Теком" сплатило суму страхового відшкодування власнику автомобіля LEХUS RХ 350, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 у розмірі 1706,57 грн.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1187 ЦПК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції справа розглядалася в заочному порядку. Такий розгляд можливий у відповідності до ст. 224 ЦПК України зокрема зі згоди позивача.

При таких обставинах, суд вирішує справи за наявними доказами, які надаються сам позивачем або витребуються судом за відповідним клопотання позивача.

Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_3 - особи винної у скоєнні ДТП та з ОСОБА_2, як власника транпортного засобу, яким на час ДТП керувала винна особа, ПрАТ «СК «Теком», виходив з того, що у представлених йому матеріалах - зокрема довідці ДАІ про ДТП не було зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем на відповідній правовій підставі. Також про це не було зазначено і у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 17.02.2009 року. Тому позивач вважав, що винна особа керувала під час ДТП автомобілем без відповідної правової підстави, що є підставою для стягнення з винної у ДТП особи та з власника транспортного засобу, яким керувала винна особа в солідарному порядку.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які ваона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не мсже грунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про те, що власник автомобіля, яким керував під час скоєння ДТП ОСОБА_3 - ОСОБА_2 має відповідати за спричинену винною особою шкоду разом з такою особою солідарно, не засновані на вимогах ст. 1187 ЦК України.

Норма вказаної статті ЦК України (ч. 4) передбачає майнову відповідальність власника транспортного засобу у разі його неправомірного заволодіння іншою особою за умови, якщо такому неправомірному заволодінню транспортним засобом сприяла недбалість його власника.

Таких доказів позивачем представлено не було.

В порушення ст. 10 ЦПК України суд першої інстанції не виконав процесуального обов`язку щодо сприяння у всебічному з`ясуванні обставин справи та не роз`яснив про правові наслідки не подання ним доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано позовну заяву.

Наявні у справі матеріали представлені позивачем, не надавали підстав для набуття висновку про неправомірне заволодіння ОСОБА_3 автомобілем, який належить ОСОБА_2. Так, з представлених матеріалів не вбачалося, що відносно ОСОБА_3 за керування транспортним засобом без відповідною правової підстави (довіреність, тимчасовий талон на керування транспортним засобом, наявність запису у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу) складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, норма якої в на той час передбачала адміністративну відповідальність.

Позивачем не заявлено про витребування, а судом не витребувано з ДАІ (МРЕВ) відповідної інформації про осіб, які мають право керувати транспортним засобом. Крім того, такі відомості обов`язково зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення за скоєння ДТП. Копія такого протоколу щодо ОСОБА_3 на час розгляду справи судом першої інстанції зберігалася в справі про адміністративне правопорушення, яку розглядав Суворовський районний суд м. Одеси (постанова від 17.02.2009 року).

Навіть у разі встановлення факту неправомірного заволодіння транспортним засобом, під час керування яким винною особою спричинено майнову шкоду і встановлення, що такому неправомірному заволодінню сприяла недбалість власника транспортного засобу, суд у відповідності до ст. 1187 ЦК України мав вирішувати питання про відповідальність винної особи та власника транспортного засобу у частці, а не в солідарному порядку.

При таких обставинах, у суду першої інстанції не було підстав для набуття висновку про майнову відповідальність власника автомобіля ОСОБА_2 взагалі і про солідарну відповідальність разом з винною у ДТП особою зокрема.

Тому рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Ухвалюючи власне рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 27 Закону України „Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, страховик ЗАТ СК „Теком", правонаступником якого є ПрАТ СК «Теком», сплатило за умовами договору добровільного страхування власнику постраждалого у ДТП автомобіля LEХUS RХ 350, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 у розмірі 1706,57 грн. та понесло також витрати у вигляді вартості експертизи в сумі 450 гривень, вартості послуг телеграфу в сумі 17,64 грн, а всього 2174 грн. 21 коп.

Дана сума підлягає стягненню в порядку суброгації з особи винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_3, який на підставі тимчасового талону (відповідній правовій підставі) керував транспортним засобом Subaru Tribeca, р. н. НОМЕР_5, належного ОСОБА_5

Суд апеляційної інстанції роз`яснив представнику позивача про її право заявити клопотання про витребування підтверджуючої інформації з підрозділу Національної поліції, який відповідає за реєстрацію транспортних засобів (МРЕВ) або оригіналу вказаного документу від самої ОСОБА_2, яка подала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутністю.

Проте представник позивача - ПрАТ СК «Теком» в засіданні судової колегії не виявила бажання заявити клопотання про витребування підтверджуючої інформації або оригіналу тимчасового посвідчення на право ОСОБА_3 керувати автомобілем належним ОСОБА_2

Як вбачається зі змісту представленої копії талону на тимчасове посвідчення ОСОБА_3 отримав право керувати автомобілем ОСОБА_2 з 15.02.2008 року.

Тобто, на час скоєння ДТП 25.08.2008 року ОСОБА_3 вже керував автомобілем, який належить ОСОБА_2, на відповідній правовій підставі.

При таких обставинах позов ЗАТ СК „Теком", правонаступником якого є ПрАТ СК «Теком», про стягнення в порядку суброгації виплаченого за договором добровільного страхування страхової виплати підлягає частковому задоволенню, а заявлена до стягнення сума - стягненню з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_4. У задоволенні вимог про стягнення цієї ж суми з ОСОБА_2 належить відмовити.

У відповідності до ч.5 ст. 88 ЦПК України у зв`язку з ухваленням апеляційним судом нового рішення службові витрати підлягають перерозподілу.

Враховуючи, що майнові вимоги заявлені позивачем до стягнення задоволені лише в частині відповідача ОСОБА_3 з останнього підлягає відшкодуванню сплачена позивачем сума судового збору 51 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи 120 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 312, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 08 грудня 2010 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія „Теком" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія „Теком" виплачене страхове відшкодування у порядку суброгації в сумі 2174 грн. 21 коп.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства страхова компанія „Теком" до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 2174 грн. 21 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія „Теком" судові витрати у вигляді судового збору в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Ю.І. Кравець

В.П. Фальчук