Справа №565/998/16-ц
Провадження №2/565/428/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

- позивачки - ОСОБА_1,

- відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 (одної другої) частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Вказані позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує ухиленням відповідача від виконання покладеного на нього ст.180 СК України обовязку щодо утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Позивачка вказала, що через відсутність добровільного, в належному розмірі утримання з боку відповідача вона самостійно неспроможна забезпечити повноцінний та гармонійний розвиток двох малолітніх дітей. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що їх малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом.

У судовому засіданні позивачка повністю підтримала зазначені позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Із пояснень ОСОБА_1 слідує, що необхідність примусового стягнення із відповідача аліментів в її користь на утримання малолітніх дітей зумовлена її фінансовою неспроможністю та станом здоровя дітей, які потребують постійного догляду та лікування. В обґрунтування своїх доводів позивачка зазначила, що не має змоги працевлаштуватися, так як здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом, і на теперішній час, окрім допомоги на дитину-інваліда, інших доходів не одержує. ОСОБА_1 ствердила, що її звернення до суду з даним позовом викликано неузгодженістю із відповідачем питання щодо розподілення доходів і витрат їх сімї. Згідно з поясненнями позивачки ОСОБА_2 частково надавав матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей, сплачував комунальні послуги, надавав кошти на придбання продуктів харчування, книг, ліків і медичних препаратів, зокрема в серпні 2016 року приблизно 3000 (три тисячі) 4000 (чотири тисячі) грн., однак така допомога є нерегулярною і неповноцінною. ОСОБА_1 вказала, що відповідач не приділяє належної уваги малолітнім дітям, в основному кошти витрачає на себе, в тому числі на придбання алкогольних напоїв, а на малолітніх дітей, які потребують від нього належної матеріальної допомоги, скупиться.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги ОСОБА_1, погодившись на стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу) щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Часткове визнання позовних вимог відповідач пояснив тим, що не заперечує проти матеріального утримання своїх малолітніх дітей, проте його фінансове становище не дозволяє йому сплачувати 1/2 (одну другу) частину свого заробітку (доходу), оскільки він має кредитні зобовязання. При цьому ОСОБА_2 вказав, що отримання кредиту було здійснено ним в інтересах та на потреби сімї. Відповідач підтвердив, що їх малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом та потребує особливого догляду і лікування. На думку ОСОБА_2, надана ним у добровільному порядку матеріальна допомога на утримання малолітніх дітей, про яку зазначила позивачка, є достатньою.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей підлягають задоволенню в повному обсязі.

Такий висновок суду грунтується на наступних нормах права і встановлених фактичних обставинах.

Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що 06 серпня 2005 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у Заболоттівській сільській раді Володимирецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 06 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №5. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Заболоттівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 06 серпня 2005 року. У період цього шлюбу у сторін народилися діти, які на момент вирішення спору є малолітніми: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Про наведені обставини свідчать свідоцтво про народження серії 1-ГЮ №038242, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 27 вересня 2006 року (відповідний актовий запис за №446 від 27 вересня 2006 року) і свідоцтво про народження серії І-ГЮ №173016, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 16 серпня 2012 року (відповідний актовий запис №399 від 16 серпня 2012 року) відповідно.

Згідно з посвідченням серії ААГ №019529, виданим управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області в травні 2014 року (особова справа №601557), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною-інвалідом.

З довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1522 від 29 вересня 2016 року слідує, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області і в період часу з квітня 2016 року до вересня 2016 року включно отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам, розмір якої з травня 2016 року становить 1556 (одну тисячу пятсот пятдесят шість) грн. 50 коп. щомісячно.

У період часу з квітня 2016 року до серпня 2016 року включно позивачка отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 955 (девятсот пятдесят пять) грн. 21 коп., що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №1523 від 29 вересня 2016 року.

Вказаний розмір доходу ОСОБА_1 є недостатнім для забезпечення належних умов життя, навчання і виховання двох малолітніх дітей без участі в цьому їх батька відповідача. При цьому суд врахував, що позивачка фактично здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом: сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і опікується ним, у звязку з чим позбавлена можливості працевлаштуватися і отримувати дохід у більшому розмірі.

Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №4839 від 03 жовтня 2016 року свідчить, що ОСОБА_2 працює у вказаному підприємстві в цеху теплових та підземних комунікацій, займає посаду слюсаря з ремонту та обслуговування систем вентиляції та кондиціювання 5 розряду та отримує заробіток, середній розмір якого складає 6677 (шість тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 98 коп.

Відповідач не має інших утриманців, окрім двох малолітніх дітей і дружини, яка здійснює постійний догляд за дитиною-інвалідом. Отже, за своїм матеріальним становищем і станом здоровя ОСОБА_2 спроможний сплачувати ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 (одної другої) частини свого заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 14 липня 2016 року до досягнення дітьми повноліття, за виключенням серпня 2016 року. При цьому суд врахував надання відповідачем позивачці матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей у серпні 2016 року в межах половини свого середньомісячного заробітку, що визнано обома сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 183, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.3 ст.88, ч.4 ст.174, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 (одної другої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14 липня 2016 року до досягнення дітьми повноліття, за виключенням серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд