Справа № 362/6126/14-ц
Провадження № 2/362/40/16
У Х В А Л А

28 березня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області заяву представника позивача про призначення експертизи,

В С Т А Н О В И В:

В проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Представник позивача звернулася до суду із клопотанням у якому просить призначити посмертну комплексну судово-медичну експертизу для зясування питань чи міг померлий ОСОБА_5 страждати від фізичного болю; не отримуючи 11.06.2014 року болезнеболювальних і заспокійливих ліків, не розуміти значення свої дій та керувати ними, а також бачити друкований і рукописний текст; власноручно написати текст і розуміти зміст написаного при певних умовах; чи є між цим причинний звязок; яка гострота зору у ОСОБА_5 згідно із медичною документацією; розуміти свої дій та керувати ними 11.06.2014 року?

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи зміст і формулювання запитань, які представник позивача пропонує поставити експертам, вбачається, що вони або не стосуються предмета доказування і/або не потребують спеціальних знань в галузі медичної науки.

Так, позов заявлено з підстав психічного стану спадкодавця, який, на думку позивача, в момент складення спірного заповіту, не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

За результатами призначеної і проведеної за клопотанням позивача посмертної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_5, судом отримано Висновок судово-психіатричного експерта № 39ц від 13 травня 2015 року, згідно із яким останній на психічний розлад життя не страждав і міг під час складання заповіту 11.06.2014 року розуміти характер і значення своїх дій та керувати ними.

Разом з цим, стороною позивача було ініційовано питання щодо виклику і допиту свідків по справі, оскільки за вказаним висновком експерта, показання свідків не надавались.

Отже, судом за клопотанням сторони позивача було додатково викликано і допитано свідків у справі щодо стану померлого, показання яких також додатково можуть бути використані експертами при дослідженні та зясуванні обставин щодо психічного стану спадкодавця в момент складення спірного заповіту.

Тобто, дані обставини, відповідно до норми частини першої статті 150 ЦПК України, є підставами для призначення саме додаткової експертизи по справі щодо зясування психічного стану ОСОБА_5 в момент складення спірного заповіту, оскільки стороною позивача висловлено думку щодо неповноти Висновку судово-психіатричного експерта № 39ц від 13 травня 2015 року в частині ненадання для дослідження показань свідків.

Проте, представник позивача не просить призначити і провести по справі додаткову експертизу.

Одночасно, суд враховує вимоги пункту 2 частини першої статті 145 ЦПК України, відповідно до якого призначення експертизи є обовязковим якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи, та звертає увагу на ту обставину, що психічний стан особи в момент складання спірного договору вже встановлено.

До того ж, слід зауважити, що сьоме запитання у клопотанні сформульовано не конкретно, оскільки частина перша статті 225 ЦК України, на яку також посилається позивач при обґрунтуванні своїх вимог, передбачає, що судом може бути визнаний недійсним правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Таким чином, клопотання представника позивача є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 143 150 208 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий