Справа № 525/883/16-ц
Провадження №2/525/314/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю представника позивача адвоката Ситник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м. Києві померла його баба ОСОБА_3, останнім постійним місцем реєстрації якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області. Спадкоємцем за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3 є її онук, позивач по справі ОСОБА_2, оскільки його мати ОСОБА_4 померла раніше за бабу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Позивач зазначає, що спадщину він прийняв шляхом подання заяви до Великобагачанської державної нотаріальної контори в шестимісячний строк після смерті баби. На деяке спадкове майно він вже отримав свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала бабі позивача на праві власності.

Як зазначає позивач, все своє життя баба позивача ОСОБА_3 проживала зі своїм чоловіком, якого позивач вважав дідом, а мати позивача - її батьком - ОСОБА_5, увесь час вони проживали разом в с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської обалсті. У свідоцтві про народження матері позивача ОСОБА_11, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком записаний ОСОБА_5, а матір'ю - ОСОБА_3. Дід позивача ОСОБА_5 працював у колгоспі імені Калініна та після розпаювання отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Його дружина, баба позивача по справі ОСОБА_3 була старша за нього та хворіла - перебувала на його утриманні. Він працював у колгоспі, вів господарство, мав кошти, міг собі дозволити придбати у 1989 році автомобіль КАЗ-608 у колгоспі балансовою вартістю 5759 карбованців. Незадовго до смерті раптово захворів на рак, мати позивача забрала його до себе в м. Київ, де вони проживали і там він ІНФОРМАЦІЯ_10 року помер. Після його смерті баба позивача прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме, заволоділа його речами, документами, автомобілем та іншими речами. Позивач вказує, що поряд з іншим майном, до складу спадкового майна увійшло право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 площею 3,67 умовних кадастрових гектарів, який був виданий на підставі рішення Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області від 25.09.1996 року №277 на ім'я ОСОБА_5 На даний час сертифікат втрачений. Як з'ясувалось вже після смерті баби позивача, вона не уклала офіційно шлюб з дідом ОСОБА_5, а у свідоцтві про народження матері позивача ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_6) у графі батько хоча і записаний ОСОБА_5, але ці відомості записані зі слів баби.

Позивач вважає, що його баба ОСОБА_3 перебувала на утриманні у ОСОБА_5 - її співмешканця, якого мати позивача все своє життя вважала своїм батьком, а позивач по справі - своїм дідом - на момент смерті та проживала разом із ним у с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та прийняла спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до ЦК в редакції 1963 року, але коли позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), то вона йому роз'яснила, що потрібно в судовому порядку встановлювати факт перебування на утриманні.

Відповідно до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, баба фактично вступила та заволоділа спадковим майном ОСОБА_5, оскільки забрал всі його речі. На сьогодні спадкова земельна частка (пай), яка на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 належить ОСОБА_5, не перебуває в орендних відносинах. Позивач також зазначає, що хоче скористатись своїм правом на спадок, оскільки його баба була на утриманні у ОСОБА_5, який також був батьком матері позивача фактично, а його дідом. Із заявою про встановлення факту, що ОСОБА_5 був батьком матері позивача по справі позивач не може звернутись, оскільки а ні матері, а ні баби вже немає в живих, які могли б бути заявниками про встановлення факту батьківства.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд встановити факт перебування ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та встановити факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном; також просиві визнати за ним в порядку спадкування право власності після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року як за спадкоємцем по праву представлення право на земельну частку (пай) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_5 як члену КСП «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 (а.с.а.с.5-6).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ситник О.В. підтримала обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 та заявлені позовні вимоги і просила їх задовольнити.

Представник відповідача у справі Устивицької сільської ради Великобагачанського району в судове засідання не з'явився, від цієї сільської ради надійшли листи про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, Устивицька сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 (а.с.а.с.53,74,92,108).

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі в судове засідання не з'явився, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Ситник О.В., допитавши в судовому засіданні свідків по справі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, що надані сторонами у справі на засадах змагальності і диспозитивності, і давши всім доказам у справі належну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що дід позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (а.с.11), останнім місцем проживання якого було АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому 08 лютого 2000 року (а.с.7).

Мати позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_11 (а.с.а.с.11,12), останнім місцем проживання якої було м. Київ, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 22.05.2007 року (а.с.8).

Баба позивача по справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.11), останнім місцем проживання якої було АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_8 року (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2015 року виданого та посвідченого виконуючою обов'язки в порядку заміщення завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області, державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. та зареєстрованого в реєстрі під №375, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_3, 1930 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є її онук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в АДРЕСА_2, мати якого ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 3,3192 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6, виданого Великобагачанською РДА Полтавської області 10.11.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №166. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Грошова оцінка вищевказаного спадкового майна на день відкриття спадщини згідно інформації про грошову оцінку земельної ділянки, виданого Відділом Держгеокадастру у Великобагачанському районі 17.11.2015 року за №НВ-015, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. Вартість спадкового майна становить 72301,30 грн. Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с.10).

З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №205 від 15.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, проживав в АДРЕСА_1, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, з якою вони вели спільне господарство (а.с.13).

З довідки, виданої виконкомом Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №212 від 20.04.2016 року вбачається, що земельна частка (пай), яка на підставі сертифікату на праві на земельну частку (пай) (серія НОМЕР_1), належить ОСОБА_5, не перебуває в орендних відносинах на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.14).

З сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 вбачається, що на ім'я ОСОБА_5, жителя с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 площею 3,67 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Великобагачанської райдержадміністрації Полтавської області від 25.09.1996 року №277 (а.с.15).

З довідки №01-04-02/195 від 19.11.2015 року, виданої виконуючим обов'язки начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Андріященком С.Д. вбачається, що грошова оцінка земельної частки (паю) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, що належала гр. ОСОБА_5, яка перебувала в колективній власності КСП «Нива» Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області з урахуванням коефіцієнту індексації складає 60874,37 грн. (а.с.16).

З листа Управління праці та соціального захисту населення Великобагачанської РДА №05-113 від 14.01.2016 року вбачається, що за книгами обліку архівних пенсійних справ архівна справа ОСОБА_5, 1935 р.н., який проживав за адресою с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, не значиться (а.с.17).

З листа начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Пєвнєвої О.Я. вбачається, що сертифікат на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 виданий гр. ОСОБА_5 (запис №846 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) КСП «Нива» Великобагачанського району Полтавської області відповідно до рішення Великобагачанської РДА №277 від 25.09.1996 року. На даний час земельна частка (пай) не є незатребуваним і не рахується як відумерла спадщина (а.с.18).

Державний нотаріус Кириченко Т.М. постановою від 12.05.2016 року відмовила позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на за законом тій підставі, що не доведений факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_5 (а.с.19).

Згідно ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) право на спадкування за законом мають непрацездатні особи, які були на утриманні спадкодавця не менше одного року до дня його смерті.

З архівної довідки №01-22/286 від 06.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 продано автомобіль марки КАЗ - 608 держ. НОМЕР_8 балансовою вартістю 5759 крб. (а.с.20).

З архівної довідки №01-22/271 від 06.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_5, жителю с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області надано земельну ділянку №648 площею 3,10 га (а.с.21).

З повідомлення №01-09/662 від 08.09.2016 року, копії заяви ОСОБА_2 та інформаційної довідки зі спадкового реєстру та реєстру заповітів, наданих виконуючою обов'язки нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори-державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3, останнім постійним місцем проживання якої було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області відкрита спадкова справа №177/2010. 29.04.2010 року заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 подав онук - ОСОБА_2 як спадкоємець по праву представлення на долю померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року матері - ОСОБА_4 Згідно даних зі Спадкового реєстру на ім'я ОСОБА_4 спадкова справа за №1795/2007 заведена в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі. 09.12.2015 року на ім'я ОСОБА_2 видано 1 (одне) свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку: пл.3,3192 га. 17.12.2015 року до Великобагачанської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2 з проханням отримати спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_5, у якого була на утриманні ОСОБА_3 Перевіркою встановлено, що у Великобагачанській державній нотаріальній конторі спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_5 відсутня; заповіт від імені ОСОБА_5 також відсутній. 12.05.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що не доведений факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_5 Заяви від інших спадкоємців та претензії від кредиторів не надходили (а.с.а.с.43-51).

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, з урахуванням вищевикладених обставин та того, що мати позивача у справі ОСОБА_4 померла раніше матері своєї матері ОСОБА_3, ОСОБА_2 є спадкоємцем майна своєї баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року згідно ст.1266 ЦК України.

З повідомлення №7068/02-14 від 18.10.2016 року, копії заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини та інформаційної довідки зі спадкового реєстру та реєстру заповітів, наданих завідувачем Дванадцятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_4, 16.10.2007 року, 04.12.2007 року з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_2, якому 07.12.2007 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 8-10173 на частку (100%) статутного фонду у ПП «Науково-медичний центр «Афродіта»; інші заяви та претензії кредиторів до даної нотаріальної контори не надходили (а.с.а.с.75-80). Тобто, позивач у справі ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті.

З виписки з погосподарського обліку Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області №02-21/416 від 04.10.2016 року вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1990 рік, особовий рахунок НОМЕР_7 за адресою АДРЕСА_3 проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 Відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1991-1995 роки, особовий рахунок 436 за адресою АДРЕСА_3 проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 Відповідно до записів погосподарської книги №7 за 1996-2000 роки, особовий рахунок 419 за адресою АДРЕСА_3 проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.73).

Згідно ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст. 57 ЦПК України).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Згідно п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків діючий секретар Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_6 та колишній секретар даної сільської ради (яка працювала на даній посаді з 1988 року по 2015 рік) ОСОБА_9 вказала про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 все життя проживали разом в АДРЕСА_1 Великобагачанського району, разом вели спільне господарство, їх спільною донькою була ОСОБА_11, сином якої є ОСОБА_2 Вказали, що ОСОБА_3 була старша за ОСОБА_5 і в силу стану здоров'я перебувала на його утриманні і після смерті ОСОБА_5 прийняла все належну йому майно; також вказали про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не були офіційно одружені вони дізналися вже після смерті цих осіб, що для всіх було несподіванкою, при цьому, громадянин ОСОБА_5 був такий один на території Устивицької сільської ради. Свідок ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_9 звернули увагу на те, що згідно даних погосподарського обліку ОСОБА_3 рахувалася одна, однак чому так здійснений облік достеменно пояснити не змогли, однак підтвердили те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 постійно проживали разом як чоловік та дружина та те, що ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_5 і після його смерті прийняла все належне йому майно.

Також, допитані в судовому засіданні в якості свідків-жителі с. Устивиця ОСОБА_7 (яка є рідною сестрою ОСОБА_3.) та ОСОБА_8, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердили факт перебування ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При цьому, дані свідки також вказували про те, що за життя ОСОБА_3 часто хворіла.

Те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали постійно разом і ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_5 також підтвердила при допиті в якості свідка жителька с. Устивиця ОСОБА_10, яка з 1986 року працювала фельдшером Устивицької дільничної лікарні Великобагачанського району Полтавської області.

Згідно Акту депутата Устивицької сільської ради Великобагачанського району ОСОБА_17 та сусідів ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 від 19.12.2016 року, дані особи в Акті письмово підтверджують те, що в с. Устивиця Великобагачанського району проживали разом приблизно з 1960 років ОСОБА_5 та ОСОБА_3, мали спільну доньку ОСОБА_11, яка народилася і виросла в с. Устивиця; вказують, що дана сім'я мала свій будинок, вони разом вели спільне господарство; коли їх доньку навчалася, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виховували внука ОСОБА_5 (а.с.114).

Отже, з сукупності даних свідчень осіб та відомостей, що викладені в акті від 19.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, при цьому, в порядку ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_3 прийняла спадщину після його смерті шляхом спільного проживання з ОСОБА_5 та шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном.

Відповідно до пп.4,5 Прикінцеві та Перехідні положення ЦК України (в редакції 2003 року), щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до положень частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно п.1 ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.4 ст.3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Аналіз даних положень СК України дає підстави дійти до висновку, що положення ст.3 СК України окреслюють загальні ознаки, яким повинен бути зв'язок між фізичними особами для того, щоб вони вважалися сім'єю (спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, взаємні права та обов'язки).

Згідно роз'яснень, що викладені в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що

Отже, в контексті аналізу положень ст.3 СК України, пунктів 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), проаналізувавши сукупність досліджених доказів у справі з огляду на положення ст.ст.10,11,57,60 ЦПК України суд приходить до висновку, що з урахуванням письмових доказів у справі в сукупності з показаннями свідків, що узгоджуються між собою (тобто письмові докази та показання даних свідків), не входять між собою у суперечність і об'єктивно підтверджують факт перебування ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Отже, виходячи з вищевикладеного та об'єктивного підтвердження як наведеними письмовими доказами, так і в сукупності показань свідків, виходячи з положень ст.ст.10,11,57,60 ЦК України суд вважає, що є доведеним факт перебування ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Виходячи зі змісту п.1 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 (позовна вимога), того, що стороною позивача у справі доведено факт перебування ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, ОСОБА_2 є належним спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_22, того, що нотаріусом ОСОБА_2 було відмовлено у оформлені спадкового майна після смерті ОСОБА_22 (як вбачається з позовної заяви щодо даної земельної частки (паю) та виходячи зі змісту п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що є підстави для визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року як за спадкоємцем по праву представлення права на земельну частку (пай) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_5 як члену КСП «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області на підставі сертифікату серії НОМЕР_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.531,549 ЦК України (в редакції 1963 року), роз'ясненнями, містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», пунктами 4-5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року), ст.3 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.3,10,11,57,60,174,179,212-215,256 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Відділ Держземагенства у Великобагачанському районі Полтавської області та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту перебування на утриманні та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_3, 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року на утриманні ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, останнім постійним місцем проживання якого було с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області та встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 року ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року як за спадкоємцем по праву представлення право на земельну частку (пай) розміром 3,67 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_5 як члену КСП «Нива» с. Устивиця Великобагачанського району Полтавської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 26.12.2016 року.

Суддя