КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6958/15-ц
Провадження № 2/552/236/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

При секретарі Павленко Л.М.

За участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, матір'ю якого є ОСОБА_5. На час народження дитини вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому відомості про батька внесені згідно ч.1 ст. 135 СК України. З 2014 року позивач у зв'язку з роботою виїхав в м. Кисельовськ, Російської Федерації, а 27 квітня 2015 року ОСОБА_5 разом з сином приїхали до нього ,щоб проживати однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. З метою встановлення батьківства, позивачем проведено днк-дослідження та на підставі якого видано свідоцтво про встановлення батьківства його відносно ОСОБА_4 та присвоєно дитині прізвище ОСОБА_4. Позивач звернувся до Київського РАЦС щодо видачі свідоцтва про народження сина з зазначенням його як батька дитини, проте йому було відмовлено оскільки відсутнє рішення суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив визнати його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити дитині прізвище на ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона не вважає позивача батьком свого племінника, оскільки останній не надав доказів проведення експертизи в Україні. Вона є опікуном над ОСОБА_4 та бажає, щоб він проживав з нею та її дітьми, а позивач буде бачитися з сином. Позивач ухилявся від виконання батьківських обов'язків, не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради ОСОБА_3 вважає, що позивачем надані документи про встановлення батьківства , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України , відомості про батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про встановлення опіки заява задоволена. Призначено ОСОБА_7 опікуном над неповнолітнім племінником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснила в судовому засіданні відповідач,дане рішення не направлялось на виконання до Російської Федерації за місцем проживання позивача та знаходження на той час дитини, оскільки ОСОБА_1 приїхав до України та дитина на даний час проживає з нею.

Статтею 126 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

На обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем надано тест на батьківство виконаний 01 червня 2015 року ТОВ «Інто-Стіл», відповідно до якого для порівняння профілів ДНК були використані зразки : передбачуваний батько - ОСОБА_1, дитина - ОСОБА_4. Ймовірність батьківства 99,359 %.

Згідно свідоцтва про встановлення батьківства виданого Органом запису актів цивільного стану (ЗАЦС) м. Кисельовськ Кемеровської області, ОСОБА_1, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився м. Полтава, Полтавської області, Україна у ОСОБА_5 з присвоєнням прізвища дитині ОСОБА_4 ім'я ОСОБА_4 по батькові ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено , що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 статті 60, ч.1 ст. 131 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Відповідач як на підставу для невизнання позовних вимог посилається на ненадання позивачем доказів батьківства, а саме неможливість прийняття до уваги висновку зробленого за межами України .

У судовому засіданні відповідачу роз'яснено право на проведення генотипоскопічної експертизи , проте такого клопотання остання не заявила.

Що стосується посилання відповідача на звернення до Генеральної прокуратури Російської Федерації, то як вбачається з відповіді № 72/12338-2015 від 15 грудня 2015 року , яка адресована на ім'я ОСОБА_9, а не відповідача , як опікуна малолітнього, то дане звернення переадресоване до Прокуратури Кемеровської області. Будь-яких відомостей , які б могли вплинути на прийняття даного рішення з даного листа не вбачається, як і не зрозуміло підстави звернення ОСОБА_9

Також є неприйнятними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону посилання відповідача щодо невизнання батьківства позивача відносно сина, оскільки вона не вважає позивача таким .

Відповідачем у судовому засіданні не спростовано жодного факту на який посилається у своїй позовній заяві позивач, а саме переїзд ОСОБА_5 до м. Кисельовськ Кемеровської

області з сином для спільного проживання з позивачем, батьківство позивача по відношенню до ОСОБА_4, тобто будь-яких доказів в розумінні ст. 57 ЦПК України відповідачем на заперечення заявлених вимог суду не надано, як і не надано з яких підстав судом не може бути врахований тест на батьківство від 01 червня 2015 року.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 128 СК України, ст..ст.10,11,60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ж.В.Кузіна