Справа № 200/1501/16-ц
Провадження №2-з/200/47/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

«23» березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Влада 2009» про визнання договору недійсним.

04 березня 2016 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 05 липня 2016 року на 11:00 год.

17 березня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 надав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, у якій просив забезпечити позов шляхом заборони відчуження квартири №32 в будинку №1, корп.2 по вул. К.Лібкнехта в м. Дніпропетровську.

В обґрунтування заяви зазначає, що вказана квартира неодноразово відчужувалась після укладення спірного договору. Згідно з інформаційної довідки № 51945351 від 22.01.2016 р.(додаток до позовної заяви №32) приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 посвідчено та внесено в державний реєстр 29.11.2015 р. договір іпотеки №786,укладений між ТОВ «Влада 2009» та ТОВ «ЮК «Вертекс». Предметом іпотеки є кв. 32, корп.2, буд.1 по вул. К.Лібкнехта в м. Дніпропетровську. Згідно вказаної довідки строк виконання основного зобовязання становить 20.03.2016 р. тобто, предмет іпотеки - спірна квартира може бути відчужена для забезпечення виконання основного зобовязання після 20.03.2016 р.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, повязаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

З урахуванням вищевикладеного та аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, заборонивши відчуження квартири №32 в будинку №1, корп. 2, по вул. К.Лібкнехта в м. Дніпропетровську, до набрання чинності рішення суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження квартири №32 в будинку №1 корпус 2 по вул. К.Лібкнехта в м. Дніпропетровську, до набрання рішення суду законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (49005, м. Дніпропетровськ, вул. 152 Дивізії, 4-а), Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (49000, м. Дніпропетровськ. вул. Комсомольська, 56) до негайного виконання, сторонам до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Е.В. Женеску