У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 20 вересня

2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилось двоє дітей. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати із позивачем та перебувають на її утриманні.

На даний час дочка є повнолітньою та навчається на третьому курсі денного відділення Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг» на бюджетній основі.

Позивач зазначала, що утримання дітей потребує значних коштів, вона хворіє, сплачує кошти по кредиту, а батько дітей ухиляється від їх утримання, добровільно належної матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1 500 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягненням сином повноліття, а до досягненням дочкою двадцяти трьох років.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 20 вересня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 06 квітня 2016 року до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. В іншій частині позову відмовлено. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) виходив з того, що відповідач відповідно до вимог ст. ст. 180, 199 СК України, зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, та повнолітню дитину, яка навчається, до закінчення нею в учбового закладу. При цьому, врахувавши стан здоров'я, матеріальне становище позивача, відповідача та дітей, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич