АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/327/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Щавурська Н. Б.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника позивача Кивелюк Є.В,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 77 975,24 грн.

Позивач зазначив, що відповідач з 17 січня 2013 року є користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, правовідносини з використання якого врегульовані угодою користувача, що розміщена на сайті https://www.liqpay.com/. При проведенні у web-інтерфейсі LIQPAY переліку операцій в січні-травні 2014 року ОСОБА_4 без наявної на те правової підстави набув грошові кошти позивача в загальній сумі 63 680.00 грн.. внаслідок того, що поповнивши рахунок LIQPAY на суму 66 200 грн., ініціював та отримав виконання від Банку операції з перерахування на власні рахунки та рахунки третіх осіб коштів на загальну суму 144 019.18 грн.

Безпідставне отримання відповідачем грошових коштів стало можливим у зв'язку з заміною старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технології обробки платежів. При цьому для перегляду архівних операцій користувачам нового web-інтерфейсу LIQPAY залишався доступним старий web-інтерфейс. ОСОБА_4 було виявлено та використано вразливість нового web-інтерфейсу LIQPAY яка полягала в тому, що через архів операцій старого web-інтерфейсу LIQPAY користувач мав можливість ініціювати здійснення переказу саме в старому web-інтерфейсі LIQPAY. Основна технологічна відмінність двох web-інтерфейсів полягала в тому, що в новому web-інтерфейсі переказ і відображення інформації за його результатом здійснювалося онлайн, тобто негайно, а в старому негайно проводилась лише перевірка наявності коштів, а проведення операцій відображалось протягом 1-2 годин. Операції в новому web-інтерфейсі LIQPAY не відображались та не впливали на залишок коштів в старому web-інтерфейсі LIQPAY.

Так як Угода користувача, укладена між відповідачем та Банком при початку користування web-інтерфейсом LIQPAY, передбачає лише приймання розпоряджень користувача з переказу коштів, не встановлюючи можливість надання у користування коштів понад залишок клієнта, то одержання таких коштів та здійснення за їх рахунок переказу коштів на користь третіх осіб є набуттям користувачем грошових коштів, що виходить за межі предмету регулювання Угоди користувача, а відповідно є безпідставним набуттям. Вказане зумовлює виникнення у ОСОБА_4 обов'язку повернути набуті кошти ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Розмір процентів за користування коштами, що були набуті відповідачем без належної для того підстави за обліковою ставкою НБУ згідно проведеного розрахунку складає суму 14 295,24 грн.

Оскільки в період з 19 січня 2014 року по 20 травня 2014 року ОСОБА_4 було здійснено операції в старому та новому web-інтерфейсах LIQPAY, які дали змогу здійснити перекази коштів на 63680,00 грн. більше за суму наявних коштів на рахунку, вказані грошові кошти є безпідставно набутими, позивач просив з врахуванням суми процентів стягнути з відповідача 77 975,24 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким вимоги задовольнити посилаючись на неповне з"ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначено, що вимога Банку про стягнення коштів з відповідача, з підстав ст. 1212 ЦК України є правомірною, так як ОСОБА_3 набув кошти без наявної на те правової підстави.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" апеляційну скаргу підтримала, представник відповідача ОСОБА_2 заперечив відносно апеляційної скарги, та пояснив що рішення суду винесено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 надав ПАТ КБ "ПриватБанк" свою згоду на користування web-інтерфейсом LIQPAY та з 17 січня 2013 року є користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, у зв'язку із чим між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Угодою користувача (надалі - Угода), розміщеною на сайті https://www.liqpay.com/.

Відповідно до преамбули вказаної Угоди, Банк публічно пропонує необмеженому колу ociб можливість отримання послуг переказу грошових коштів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY.

Банк являється Оператором, який приймає зобов'язання здійснювати прийняття та переказ грошових коштів від клієнтів за допомогою web-інтерфейсу LIQPAY (п.1.1 Угоди).

Відповідно до п.1.3 Угоди, вказана угода публічно доводиться до відома необмеженому колу фізичних осіб для сприяння в здійсненні грошових переказів в мережі Інтернет. шляхом її розміщення (публікації) на офіційному веб-сайті www.LiqPAY.com (постійно доступна для ознайомлення), та вступає в силу з моменту реєстрації клієнта у web-інтерфейсі LIQPAY (п.1.4 Угоди).

В силу п.3.3 Угоди, обов'язки Банку в межах цієї Угоди обмежуються прийняттям грошових коштів у клієнтів і передачі грошових коштів особам, яким вони призначені. Банк виконує доручення клієнта, які містяться в дистанційному розпорядженні, відправленому Банку (п.3.1 Угоди).

Змістом п.5.7 Угоди передбачено, що дана Угода вважається укладеною і вступає в силу з моменту акцепту, який визначається часом введення користувачем на сайті унікального одноразового пароля, отриманого на номер телефону, вказаного при реєстрації. У випадку відправлення клієнтом Банку у дистанційному розпорядженні доручення на здійснення грошового переказу та виконання Банком такого доручення шляхом передачі грошових коштів особі, якій вони призначені, сторони здійснюють свої права та обов'язки, що виникли із акцептованої відповідачем Угоди.

Вчинення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» переказів коштів за дорученням клієнта, ОСОБА_4. за допомогою web-інтерфейсу LIQPAY здійснювалося в період з 19 січня 2014 року по 20 травня 2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що правовідносини між сторонами виникли па підставі публічного договору приєднання та є зобов'язальними, вони регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не ст. 1212 ЦК України, на яку послався позивач, як на підставу позовних вимог.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережено нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст. ст 11, ст.509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язанна вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.І ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Частиною 1 ст.202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із частинами 1 та 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин. для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч.1 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В силу ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе зобов'язання здійснювати продаж товарів, виконання робі або надання послуг кожному. Хто до неї звернеться (в тому числі банківське обслуговування).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона може запропонувати свої умови договору (ч.І ст.634 ЦК України).

Отже, встановлені судом обставини справи та аналіз згаданих норм закону дає підстави для висновку, що у виниклих між сторонами правовідносинах Угода користувача є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність позову, пред"явленого з підстав ст. 1212 ЦК України.

Рішення суду є законне, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський