Справа № 369/6224/15-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/902/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.04.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07 квітня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2015 року у справі:

- за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки;

- за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим та скасування заборон на відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що 24 квітня 2008 року між Укрсоцбанком і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала в банку кошти в сумі 340000 доларів США терміном на 5 років зі сплатою щомісячно процентів в розмірі 14 % річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 24 квітня 2008 року між банком і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_2 передав в іпотеку банку належний йому житловий будинок та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Вказував, що за умовами кредитного договору позичальниця мала повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 7947,42 доларів США, однак не виконувала ці обовязки і після закінчення терміну надання кредиту кошти не повернула, має заборгованість, яка станом на 27 травня 2015 року становить 9772711,48 грн., з яких тіло кредиту 6109193,54 грн., проценти 3663517,94 грн.

Посилаючись на ст.ст.33,38,39 Закону України «Про іпотеку» та умови договору іпотеки, просив стягнути з ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за кредитним договором в розмірі 9772711,48 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок, загальною площею 343,4 кв.м. та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шляхом продажу предмету іпотеки Укрсоцбанком з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з будь-якою особою, з отриманням витягу із Державного реєстра нерухомості, з реєстрацією правочину у Державному реєстрі нерухомості, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, з можливістю здійснення Укрсоцбанком усіх дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, стягнути судові витрати.

У серпні 2015 року відповідач ОСОБА_2 подав зустрічний позов, де просив визнати припиненим договір іпотеки, укладений 24 квітня 2008 року між ним і Укрсоцбанком, та скасувати заборони відчуження на предмет іпотеки у вигляді житлового будинку та двох земельних ділянок по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, накоадених приватним нотаріусом. Вимоги мотивував тим, що починаючи із 24 червня 2009 року ОСОБА_3 не здійснювала платежів в рахунок погашення кредиту і саме з цієї дати у банку виникло право вимоги до ОСОБА_2 як майнового поручителя. Право вимоги у банку на дострокове повернення кредиту виникло 24 вересня 2009 року, а поскільки на правовідносини за договором іпотеки, який є змішаним, поширюються норми, що регулюють поруку, то банк не предявивши до нього вимоги протягом шести місяців від 24 вересня 2009 року, втратив право вимоги і іпотека припинилася. Крім того, вважає, шо порука припинилася, бо позивачем пропущено загальний трирічний строк позовної давності.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2015 року позов банку задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 за кредитним договором в розмірі 9772711,48 грн., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння загальною площею 343,4 кв.м.та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-якій особі-покупцю на умовах та в порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку» із проведенням усіх необхідних дій за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом. Із відповідача на користь позивача стягнуто судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову банку, а його зустрічний позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не врахував подану ним заяву про застосування строку позовної давності, а також не врахував, що договір іпотеки припинився, бо банк всупереч вимогам ч.4 ст.559 ЦК України банк не предявив до нього вимоги протягом шести місяців із 24 вересня 2009 року, тобто з моменту коли боржниця ОСОБА_3 перестала повертати кредит і вносити платежі.

В суді апеляційної інстанції обидва представники ОСОБА_2 подану апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Позивач ПАТ «Укрсоцбанк» належно повідомлений про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, представника до суду не направив, що згідно ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином повідомлена про час розгляду справи згідно вимог ч.5 ст.74 ЦПК України (повістка повернулася із відміткою пошти, що за вказаною адресою не проживає), її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 24 квітня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» і третьою особою ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальниці кредит на поточні потреби в розмірі 340000 доларів США строком до 24 квітня 2013 року із сплатою 14 % річних за користування коштами. Повернення кредиту згідно п.п.1.1.1 кредитного договору передбачено шляхом внесення позичальником щомісячних платежів за кредитом і процентами в розмірі 7947,42 долари США.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком і відповідачем ОСОБА_2 24 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач передав в іпотеку належне йому майно: домоволодіння загальною площею 343,4 кв.м.та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Умови договору іпотеки (стаття 4) містять застереження про права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від імені банку будь-якому покупцю за догвоором купівлі-продажу.

Також, судом встановлено, що позичальниця ОСОБА_3 не виконала обовязків по щомісячному поверненню кредиту, покладених на неї умовами кредитного договору, із 2009 року припинила погашення тіла кредиту і процентів, після закінчення строку надання кредиту має заборгованість, яка станом на 27 травня 2015 року становить 9772711,48 грн. і включає тіло кредиту 6109193,54 грн., проценти 3663517,94 грн.

Наведені обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позичальниця ОСОБА_3 не виконала передбачених кредитним договором обовязків по поверненню отриманих кредитних коштів шляхом внесення щомісячних платежів, після закінчення строку надання кредиту кошти не повернула, має заборгованість, чим у свою чергу порушує права банку як кредитора, які підлягають до захисту шляхом повернення кредитних коштів через процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить майновому пручителю ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 суд виходиів із відсутності підстав для його задоволення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті неповного зясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального права.

Вирішуючи спір, суд не зясував та не врахував, що між ПАТ «Укрсоцбанк» і безпосередньо ОСОБА_2 9 листопада 2007 року було укладено окремий кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 486990 доларів США із сплатою 13 % річних терміном на 15 років. В забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_2 і банком 9 листопада 2007 року укладено договір іпотеки предметом якого є те ж майно, яке є предметом спору в даній справі, а саме: домоволодіння та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

У звязку із невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитиним договором, банк

звернувся до суду і рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 липня 2013 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власнсоті на домоволодіння та дві земельні ділянки по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка, що стверджується належним чином засвідченим рішенням суду із відміткою про набрання ним законної сили.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до приписів ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, задовольняючи позов суд не звернув уваги, що предмет іпотеки вже не належить іпотекодавцю ОСОБА_2, а відтак відсутні підстави для звернення на нього стягнення.

Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову в частині визнання іпотеки припиненою, суд не врахував положення ст.17 Закону України «Про іпотеку», яка вказує на те, що наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередною іпотекою.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене на підставі неповно зясованих обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що первісний позов ПАТ «Укрсоцбанк» не підлягає до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом незаперечно встановлено, що на забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеного між ОСОБА_2 і ПАТ «Укрсоцбанк» 9 листопада 2007 року, між сторонами в цей же день 9 листопада 2007 року укладено договір іпотеки предметом якого є домоволодіння загальною площею 343,4 кв.м.та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Крім того, судом встановлено, що в подальшому на забезпечення виконання умов кредитного договору, укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ «Укрсоцбанк», 24 квітня 2008 року між ОСОБА_2 і ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір іпотеки предметом якого є домоволодіння загальною площею 343,4 кв.м.та дві земельні ділянки площею 0,1014 га і 0,1217 га, розташовані по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

Отже іпотека, укладена ОСОБА_2 на забезпечення виконання кредитного договору ОСОБА_3, є наступною по відношенню до попередньої іпотеки, укладеної на забезпечення виконання кредитного договору самого ОСОБА_2

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про іпотеку» предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками.

У звязку із невиконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитиним договором від 9 листопада 2007 року, Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 26 липня 2013 року, яке набрало законної сили, за позовом банку звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на домоволодіння та дві земельні ділянки по вул.Каштановій 12,14 в с.Софіївська Борщагівка.

Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередною іпотекою.

Отже з огляду на встановлені обставини справи та приписи ст.17 вказаного Закону наступна іпотека, укладена ОСОБА_2 28 квітня 2008 року на забезпечення виконання кредитного договору ОСОБА_3, припинилася внаслідок звернення стягнення за попередною іпотекою від 9 листопада 2007 року.

Наведене у свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28 квітня 2008 року, поскільки іпотека припинилася з викладених вище підстав.

З аналогічних підстав вимоги ОСОБА_2 в частині визнання іпотеки припиненою підлягають до задоволення. При цьому колегія суддів вважає, що права іпотекодавця підлягають судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом визщнання припиненим договору іпотеки (правовий висновок Верховного Суду України при розгляді справи № 6-243цс14 від 04 лютого 2015 року).

В той же час не підлягають до задоволення вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 в частині скасування заборон відчуження предмета іпотеки, з огляду на те, що повноваження щодо зняття арешту з майна належать його власнику, а ОСОБА_2 вже не є власником цього майна внаслідок звернення на нього стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити частково. Визнати іпотеку, що виникла на підставі договору іпотеки, укладеного 24 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, такою, що припинена.

В решті зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: