ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1096/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"15" березня 2016 р. смт Петриківка

15 березня 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участю секретаря судового засідання Срібненко О.М., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В :

10.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд винести рішення яким:

1.Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу у період з 01 листопада 2004 року по 01 травня 2014 року.

2.Поділити майно, набуте ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

3.Виділити і визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 садового будинку А-2 площею 118,1 кв.м., прибудови А'-І, літньої кухні Б-1, душа В-1, вбиральні Г-1 та господарського блока Д-1, що розташовані на території Курилівської селищної ради у с/т «Прогрес-Верхні» по АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області.

4.Виділити і визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0604, розташованої Курилівська селищна рада, КСТ «Прогрес» Петриківського району Дніпропетровської області.

5.Виділити і визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 садового будинку А-2 площею 118,1 кв.м., прибудови А'-І, літньої кухні Б-1, душа В-1, вбиральні Г-1 та господарського блока Д-1, що розташовані на території Курилівської селищної ради у с/т «Прогрес-Верхні» по АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області.

Виділити і визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,0604, розташованої Курилівська селищна рада, КСТ «Прогрес» Петриківського району Дніпропетровської області.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що з листопада 2004 року він з ОСОБА_2 проживає разом, однією сім'єю без офіційного реєстрації шлюбу. З листопада 2005року сторони проживають за адресою: АДРЕСА_1, територія Курилівської селищної ради, садове товариство «Прогрес-Верхні», АДРЕСА_1.

Відносини подружжя припинені між сторонами у травні 2014року. З часу спільного проживання сторони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов'язки подружжя, тобто проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка до травня 2014року.

Вказаний факт, те що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали однією сім'єю без шлюбу, спілкувалися як подружжя, планували своє життя, обговорювали питання фінансового характеру, підтверджується фотокартками, поясненнями свідків, спільним придбанням майна та його будівництвом, сумісним проживанням та спільним побутом.

Ще до їхнього сумісного проживання, 01 березня 2004року позивач ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 попередній договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1, сплативши йому суму 7000 грн у повному обсязі.

За період сумісного проживання сторони придбали у власність, оформивши на цивільну дружину:

1.На підставі укладеного позивачем 01.03.2004р. попереднього договору купівлі-продажу, згодом, 28 листопада 2005року, на цивільну дружину (позивачку) за договором купівлі-продажу р/н 2176, зареєстрований 22.11.2006року, сторонами офіційно придбаний та оформлений у власність садовий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області. Який, на той момент складався з садового будинку А-1 розмір загальної площі 62,6 кв.м., літня кухня Б-1, душ В-1, вбиральня Г-1, свердловина №1, огорожі №2-4 тротуар ОСОБА_4 нерухоме майно, за час спільного проживання було добудоване та реконструйовано. Відповідно до рішення виконавчого комітету кирилівської селищної ради петриківського району Дніпропетровської області від 20.12.2012року №139 «Про приведення у відповідність з законодавством нерухомого майна та оформлення свідоцтва про право на спадщину» в експлуатацію погоджено і прийнято в експлуатацію садовий будинок А-2 площею 118,1 кв.м., прибудови А'-І, літньої кухні Б-1, душа В-1, вбиральні Г-1 та господарського блока Д-1, що розташовані на території Курилівської селищної ради у с/т «Прогрес-Верхні» по АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області.

2.На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2006року р/н794 та державного акта на право власності на земельну ділянку від 19 листопада 2010 року сторонам належить земельна ділянка площею 0,0604, розташована на території Курилівської селищна рада, КСТ «Прогрес» Петриківського району Дніпропетровської області.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 60 ч. 1 СК України та ст.368 ч.З ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у разі його поділу визнаються рівними.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.1 ч.І ст.57 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям до шлюбу є особистою приватною власністю.

З моменту придбання позивачем садового будинку за попереднім договором купівлі продажу від 01.03.2014року, (ще до їхнього сумісного проживання) позивачем придбані будівельні матеріали, за яких він реконструював куплений ще ним, та сплачений за його кошти будинок. Тому, вважає, що при перерозподілі майна, що є їхньою спільною власністю повинна бути врахована частка, що є особистою власністю позивача. Варто зазначити, що з припинення відносин подружжя (травень 2014) позивач продовжує вкладати в його будинок грошові кошти, які є його особистою власністю.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач суду пояснив, що з відповідачкою він познайомився в 2002 році, а проживати разом з нею як чоловік та дружина почав з 2004 року. В 2005 році за його кошти була придбана дача на території Курилівської селищної ради, яку він оформив на відповідачку по справі, оскільки повністю їй довіряв. З 2005 року по 2013 рік він та відповідач постійно проживали на придбаній дачі як чоловік та дружина. За час сумісного проживання позивач за власні кошти значно поліпшив придбане житло.

Відповідач ОСОБА_2 а також її представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали. Відповідач надала суду пояснення, відповідно до яких з ОСОБА_1 вона познайомилася у 2004 році. Стосунки, які більш-менш можна назвати як чоловіка та дружини між ними почалися з кінця 2009 року. До цього часу стосунки між ними були як між знайомими, ОСОБА_1 приїжджав до неї в гості в середньому 1 раз на тиждень, ночувати не залишався, спільного господарства вони не вели. В 2005 році вона вирішила поміняти свою стару дачу на дачу ОСОБА_3 з доплатою останньому 7000 доларів. З цією метою в 2005 році між нею та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу садового будинку АДРЕСА_1, а договір купівлі продажу будинку відповідача було вирішено оформити після того як ОСОБА_3 оформить документи на земельну ділянку. 22.05.2006 року були укладені дві угоди купівлі-продажу: між відповідачем та ОСОБА_3, відповідно до якого відповідач купила земельну ділянку, на якій знаходився придбаний в 2005 році садовий будинок, а також між відповідачем та ОСОБА_8, відповідно до якого відповідач продала останньому належну їй земельну ділянку. По домовленості решту коштів - доплату за дачу, яку придбала відповідач, остання передала покупцю її дачі, який повинен був їх передати ОСОБА_3 До 2008 року відповідач на придбаній дачі не проживала, оскільки там за її кошти проводився ремонт. Відповідач вважає, що оспорюваний будинок не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки він придбаний та добудований за її власні кошти в період, коли подружніх стосунків між ними не було.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_3 суду пояснив, що в березні 2004 року він взяв в борг на один рік у ОСОБА_1 7000 грн. З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по поверненню коштів, він уклав з ОСОБА_1 попередній договір купівлі-продажу його садового будинку АДРЕСА_1 відповідно до якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 7000 грн. за вказаний будинок, а ОСОБА_3 зобов'язався укласти з ОСОБА_1 основний договір до 2006 року. У зв'язку з тим, що борг повернути він не зміг, у 2005 році він нотаріально оформив договір купівлі-продажу дачі з ОСОБА_2, яку ОСОБА_1 представив йому як дружину. В 2006 році, після того як він приватизував земельну ділянку під проданою дачею, він нотаріально оформив договір купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки з ОСОБА_2 За земельну ділянку отримав від останньої 500 грн.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_9 суду пояснив, що пам'ятає, як в вересні 2003 року він на автомобілі ОСОБА_1 возив в ОСОБА_9 його та ОСОБА_2 на відпочинок. Після того на старий новий рік возив своїх внуків до них на дачу в с. Курилівка та бачив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були разом. В 2010 та 2011 році, після того як на дачі був побудований басейн, він приїзжав туди зі своїми внуками, ОСОБА_10 при цьому вів себе як господар будинку, а також там знаходилися його речі. Також зазначив, що в 2006 році він допомагав ОСОБА_1 налагодити в зазначеному будинку газове опалення.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_11 суду пояснила, що знає про стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як чоловіка та дружини з 2003 року. В 2004 році вона допомагала ОСОБА_1 перевозити його речі до квартири ОСОБА_2, де в подальшому проживав позивач. Потім вони переїхали та стали разом проживати в будинку в с. Курилівка. Також зазначила, що ОСОБА_1 купував на її підприємстві ВАТ «Придніпровське управління будівництвом» будівельні матеріали для облаштування будинку в с. Курилівка, де він проживав з ОСОБА_2

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є донькою позивача. Про той факт, що сторони по справі проживали разом з 2005 року по 2008 рік в садовому будинку смт. Курилівка їй відомо зі слів її батька ОСОБА_1 З 2008 року вона почала періодично приїжджати в зазначений будинок та була свідком того, що сторони проживали разом аж до листопада 2014 року.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_13 суду пояснила, що вона є дружиною рідного брата позивача. З відповідачем ОСОБА_2 вона вперше познайомилася в 2007 році, коли остання приїжджала до неї в с. Лобойківка. Після цього в 2008 році вона відвідувала ОСОБА_13 та ОСОБА_2 в будинку, що розташований в смт. Курилівка, у якому вона бачила особисті речі ОСОБА_13 та у неї склалися враження, що вони проживають разом.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_14 суду пояснив, що починаючи з 2009 по 2010 рік він будував баню на дачі в смт. Курилівка, за що з ним особисто розраховувався ОСОБА_10. В цей період на території дачі ОСОБА_13 та ОСОБА_2 проживали разом та у них були сімейні відносини.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_15 суду пояснив, що він працював з ОСОБА_10 з 2002 року. В тому ж році він познайомився з ОСОБА_2. В 2003 - 2004 році ОСОБА_10 проживав в АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_2. Зі слів ОСОБА_10 йому було відомо, що останній в 2005 році купив будинок в смт. Курилівка і після чого сторони стали там проживати разом.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_8 суду пояснив, що в 2006 році під час оформлення договору купівлі-продажу дачного будинку на території садового товариства «Прогрес-Верхні» в смт. Курилівці грошові кошти у розмірі 8000 доларів передав ОСОБА_3 Щодо відносин, які склалися між сторонами йому нічого не відомо.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_16 суду пояснив, що з відповідачем по справі він знайомий більше 20 років. Зазначив, що стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які можна охарактеризувати як чоловіка та дружини розпочалися з 2012 року. До цього часу починаючи приблизно з періоду придбання оспорюваної дачі у них були стосунки, які він може охарактеризувати як дружні та ділові, ОСОБА_1 періодично зустрічався з ОСОБА_2 та виконував певні її доручення. Пам'ятає, що перед придбання оспорюваної дачі йому зателефонувала відповідач та попросила, щоб він для цих цілей передав позивачу 7000 доларів. Це пов'язано з тим, що в той період та до цього часу всі грошові збереження відповідача знаходяться у нього на зберіганні.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_17 суду пояснила, що з ОСОБА_2 вона має дружні стосунки з 1989 року. В 2005 році ОСОБА_2 придбала за власні кошти нову дачу та з весни 2006 року почала робити там ремонт також за власні кошти, який був закінчений приблизно в кінці 2010 року початку 2011 року. Стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 починаючи з 2005 року по 2011 рік вона може охарактеризувати як приятельські, вони періодично зустрічалися, але як чоловік та дружина не проживали. Після того як був завершений ремонт дачі після 2011-2012 років, точно не пам'ятає, ОСОБА_2 переїхала туди проживати, а разом з нею почав проживати позивач. До цього часу ОСОБА_2 проживала в квартирі в м. Дніпродзержинську.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_18 суду пояснила, що з моменту покупки ОСОБА_2 нової дачі та до часу проведення там ремонту (приблизно після 2010 року), остання проживала сама зі своїм сином в квартирі в м. Дніпродзержинську. Їй відомо, що у вказаний період ОСОБА_2 та ОСОБА_1 лише зустрічалися на вихідні на дачі. Як часто вона сказати не може. Вже після того як був завершений ремонт дачі ОСОБА_2 переїхала туди проживати, а разом з нею почав проживати позивач. Також повідомила, що кошти на дачу та її ремонт давала ОСОБА_2 Ця обставина їй відома, оскільки свої збереження ОСОБА_2 зберігала у неї вдома. Коли були необхідні кошти ОСОБА_2 телефонувала її чоловіку ОСОБА_16, щоб той передавав ОСОБА_1 необхідну суму коштів.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_19 суду пояснив, що він є сином відповідача ОСОБА_2 Після того як в 2005 році був придбаний дачний будинок в смт. Курилівка там проводився ремонт. Його мати ОСОБА_2 до 2009 року проживала разом з ним в м. Дніпродзержинську по АДРЕСА_2 , дачу відвідували періодично на вихідних. При цьому позивач ОСОБА_1 з ними не проживав, сторони по справі лише періодично зустрічалися. В 2009 року після його одруження йому та його дружині було вирішено залишити для проживання квартиру в якій він до цього проживав разом з матір'ю, а ОСОБА_2 переїхала проживати на відремонтовану дачу в смт Курилівка. Стосунки з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 2009 року були вже більш близькі,а починаючи з 2011 року по 2014 рік вони проживали разом як чоловік та дружина.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_21 суду пояснила, що вона є дружиною сина відповідача. Починаючи з 2004 року вона почала зустрічатися з сином відповідача ОСОБА_19 та дуже частко відвідувала його вдома за адресою м. Дніпродзержинську АДРЕСА_2. Після 2005 року вона за вказаною адресою почала проживати постійно. В даній квартирі постійно проживала вона, ОСОБА_19 та його матір ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1 При цьому позивач ОСОБА_1 з ними не проживав, як їй було відомо сторони по справі лише періодично зустрічалися. В 2009 року після його одруження йому та його дружині було вирішено залишити для проживання квартиру в якій він до цього проживав разом з матір'ю, а ОСОБА_2 переїхала проживати на відремонтовану дачу в смт Курилівка.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_22 суду пояснила, що вона є сусідкою відповідача та проживає за адресою м. Дніпродзержинськ пр.. Леніна, 60/25. ОСОБА_2 знає з 2000 року, коли остання поселилася в своїй квартирі зі своїм сином. Згодом у них тимчасово проживала племінниця відповідача. З 2005 року в квартирі окрім ОСОБА_2 та її сина почала проживати ОСОБА_21 майбутня дружина останнього. При цьому зазначила, що ОСОБА_1 в зазначеній квартирі ніколи не проживав та вона його взагалі ніколи не бачила.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_23 суду повідомив, що він також є сусідом відповідача та надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_22 При цьому зазначив, що позивача ОСОБА_1 він бачив декілька разів, але це було приблизно три роки тому.

Згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 60 ч. 1 СК України, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 70 СК України розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя у разі його поділу визнаються рівними.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Правовим висновком, що викладений у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11, визначено, що:

«При застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.»

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів.

Таким чином, з вищенаведених норм права вбачається, що головною передумовою поділу майна подружжя, що проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі є встановлення самого факту проживання сторін однією сім'єю, визначення періоду часу з якого сторони проживали однією сім'єю та встановлення, чи придбано майно, про поділ якого заявлено стороною в цей період.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу садового будинку від 28 листопада 2005року р/н 2176, зареєстрований 22.11.2006 року, ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 садовий будинок АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, який складається з садового будинку А-1 розмір загальної площі 62,6 кв.м., літня кухня Б-1, душ В-1, вбиральня Г-1, свердловина №1, огорожі №2-4 тротуар І (а.с. 8-9)

Відповідно до рішення виконавчого комітету кирилівської селищної ради петриківського району Дніпропетровської області від 20.12.2012року №139 «Про приведення у відповідність з законодавством нерухомого майна та оформлення свідоцтва про право на спадщину» було погоджено заяву ОСОБА_2 про прийняття в експлуатацію садового будинку А-2 площею 118,1 кв.м., прибудови А'-І, літньої кухні Б-1, душа В-1, вбиральні Г-1 та господарського блока Д-1, що розташовані на території Курилівської селищної ради у с/т «Прогрес-Верхні» по АДРЕСА_1 Петриківського району Дніпропетровської області.

При цьому роком побудови садового будинку А-2 зазначено 1991 рік, а роком побудови інших споруд зазначений 2005 рік (а.с. 10).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22 травня 2006 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0604 га, розташований на території садового товариства «Прогрес-Верхні» в смт. Курилівці Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 17).

Як вбачається з доказів долучених до матеріалів справи, а саме: фотокартка, на якій зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в Криму, фотокартка, на якій зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на території дачного будинку (а.с.121), пояснень сторін та свідків, сторони по справі познайомилися 2003-2004 роках.

З фотокарток, на яких зображені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на 45-річчі народження ОСОБА_2, на весіллі сина ОСОБА_2 в 2009 році, (а.с. 4, 100-102), фотокарток інших подій (а.с. 154-161), відеозапису весілля сина (а.с. 99), де ОСОБА_1 перебуває в ролі його батька, що також узгоджується з поясненнями відповідача та більшості свідків, вбачається, що сторони у справі принаймні з 2009 року почали проживати однією сім'єю в будинку, що розташований на території садового товариства «Прогрес-Верхні» в смт. Курилівці Петриківського району по АДРЕСА_1.

До цього часу з 2000 по 2009 рік ОСОБА_2, згідно пояснень свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24 та ОСОБА_25, проживала в квартирі за адресою м. Дніпродзержинськ АДРЕСА_2 разом зі своїм сином та невісткою, в той час коли згідно довідки садового товариства «Прогрес-Верхні» від 28.02.2016 року ОСОБА_1 з 2005 року проживав на території садового товариства «Прогрес-Верхні» в смт. Курилівці Петриківського району по АДРЕСА_1.

Як вбачається з пояснень сторін, їхні відносини як чоловіка та дружини припинені в 2014 році.

Таким чином, факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу саме у період з 01 листопада 2004 року по 01 травня 2014 року не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

У зв'язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку, що спірний будинок та земельна ділянка придбана в період, коли сторони по справі не проживали однією сім'єю як чоловік та дружина, а тому зазначене майно не є об'єктом права їхньої спільної сумісної власності, а тому вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про поділ майна відмовити.

При цьому суд не вважає за необхідне встановлювати обставини придбання спірного майна, тобто встановлювати за чиї кошти воно було придбане, оскільки встановлення даних обставин, виходячи із характеру та підстав позовних вимог, не можуть бути використані як належні докази, що мають значення для вирішення даної справи.

Посилання позивача на ті обставини, що за його кошти придбане житло було значно поліпшене, на підтвердження чого ним були надані квитанції на придбання відповідних матеріалів та виконаних робіт, в даному випадку не може бути підставою для задоволення позову про розподіл майна у визначених позивачем рівних частках, оскільки позивачем не надано суду належних доказів (висновок експерта тощо), які б визначили який розмір частки, виконаних ним поліпшень в період, коли сторони почали проживати однією сім'єю, становить в загальній вартості оспорюваного будинку.

Керуючись ст. ст. 8, 10-11, 57, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 3, 60, 70, 74 СК України, постановою Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року № 6-97цс11суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Караул