АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/395/2016 р. Головуючий в І інстанції Сімчук С.Б.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року лютого місяця 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_8 до Кізомиської сільської ради Білозерського району Херсонської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про встановлення належності спадкодавцю правовстановлюючого документу та визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 22 грудня 2010 року помер його батько ОСОБА_11, а тому він звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті. До спадкової маси входить житловий будинок №21 по вул. Радянській в с. Кізомис Білозерського району Херсонської області, придбаний спадкодавцем на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 1979 року, який посвідчений Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через наявні дефекти у договорі купівлі-продажу. Так, в преамбулі договору, де зазначено його сторони та повноваження сторін на вчинення правочину було невірно зазначено імя спадкодавця, а саме замість ОСОБА_11, вказано ОСОБА_7. На підтвердження того, що покупцем домобудівлі був спадкодавець позивач зазначає про наявність вірного зазначення даних покупця у предметі договору, а також наказ про виділення земельної ділянки під будинок, довідку з місця роботи спадкодавця, реєстрацію спадкодавця у будинку до своєї смерті, записи в погосподарській книзі Кізомиської сільської ради. У звязку з тим, що було порушено його права на спадкування, ОСОБА_8 просив суд встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_11 правовстановлюючого документа - договору купівлі-продажу від 12 березня 1979 року на житловий будинок №21 по вул. Радянській Білозерського району Херсонської області та визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було залучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015 року позов задоволено частково. Визнано право власності ОСОБА_8 на житловий будинок №21 по вул. Радянській в с. Кізомис Білозерського району Херсонської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_11. В іншій частині вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_6ванівна, вважаючи рішення суду першої інстанції від 09 грудня 2015 року незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, просять його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що факт належності спадкодавцю ОСОБА_11 спірного житлового будинку підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 та відомостями з погосподарських книг Кізомиської сільської ради за 1980 і послідуючі роки.

При цьому районним судом встановлено такі обставини.

За рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2012 року визнано батьківство ОСОБА_11 відносно ОСОБА_8 (т.1, а.с.5,7).

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-КГ №153525 ОСОБА_11 помер 22 грудня 2010 року (т.1, а.с.6).

Із спадкової справи №46/2011, заведеної 13 червня 2011 року приватним нотаріусом Білозерського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_9 після смерті 22.12.2010р. ОСОБА_11 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого, а саме: житлового будинку №21 по вул. Радянській Білозерського району Херсонської області звернувся ОСОБА_8 (т.1, а.с. 78-103 ).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_9 №01-16/441 від 05 серпня 2013 року, вчинити нотаріальну дію по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу останній не може, оскільки в договорі купівлі-продажу спірного будинку вказано, що даний договір підписано продавцем ОСОБА_13, а від імені покупця - ОСОБА_7, але відмітка про повноваження представника покупця відсутня (т.1, а.с.19).

Із наданого державним нотаріальним архівом Херсонської області копії договору купівлі-продажу, посвідченого Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 12 березня 1979 року за реєстровим №14 вбачається, що договір складений про те, що ОСОБА_12 продав, а ОСОБА_11 купив жилий будинок в с. Кізомис Білозерського району Херсонської області (т.1, а.с.237-244).

В реєстрі нотаріальних дій виконавчого комітету Кізомиської сільської ради народних депутатів Білозерського району за 1979 рік зазначено, що за №14 сторонами нотаріальної дії за договором купівлі-продажу вказані ОСОБА_12 і ОСОБА_11 (т.1, а.с.245-246).

За наказом №73 від 05 лютого 1979 року по радгоспу «Городній Велетень» Херсонського виробничого об'єднання консервної промисловості ОСОБА_11 у зв'язку із купівлею будинку у ОСОБА_12 (успадкованого після смерті ОСОБА_14 в с. Кізомис) нарізано присадибну земельну ділянку в кількості 0,13га (т.1, а.с.104).

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_14 та записів в домовій книзі Кізомиської сільської ради Білозерського району за 1977-1979 рік, остання була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 29.05.1976 року (т.2, а.с.272-274).

Після померлої 27 січня 1978 року ОСОБА_14 ОСОБА_12 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11 жовтня 1978 року на жилий будинок по вул. Радянській,16 в с. Кізомис Білозерського району, особовий рахунок №412 (т.2, а.с.101,103).

Як вбачається з витягу із погосподарської книги Кізомиської сільської ради з 1977 року за ОСОБА_14 зареєстрована домобудівля по вул. Радянській,19 в с. Кізомис, особовий рахунок №250, а за особовим рахунком №412 зареєстрована домобудівля за іншою особою, а за ОСОБА_12 зареєстровано будинок по вул. Радянська, 8, рахунок № 268 (т.2, а.с. 36,37).

Відповідно до трудового договору №50 від 10 червня 1979 року ОСОБА_11 в період з 10 червня 1979 року по 10 червня 1982 року працював у м. Північно-Курильську (т.2, а.с.216), а посвідченням №34, виданим Північно-Курильською БСФ на імя ОСОБА_11, вбачається, що останній працював у них в період з 1981 року по 1985 рік (т.2, а.с.2

У довідках №138056 від 23 січня 1979 року за місцем роботи та за місцем проживання зазначено, що станом на час їх видачі, ОСОБА_11 працював матросом добувного судна РС-388 Північно-Курильської бази сейнерного флоту та приватного будинку за місцем роботи не мав (т.1, а.с.192,193).

Відповідно до погосподарських книг №4 Кізомиської сільської ради Білозерського району за 1980-1982, 1986-1990 роки по рахунку №304 ОСОБА_11 зазначений господарем у домоволодінні по вул. Радянській,21 в с. Кізомис Білозерського району Херсонської області (т.1, а.с.107, 109).

Як свідчать записи в домовій книзі Кізомиської сільської ради за 1981-1988 роки в с. Кізомис 18 березня 1981 року зареєструвався ОСОБА_7, а 29 листопада 1988 року - ОСОБА_11, що також підтверджується записами в паспортах зазначених осіб (т.1, а.с.23; т.2, а.с.111-112).

Відповідно до довідки Кізомиської сільської ради №01-22/123 від 28 травня 2014 року на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_11 в будинку №21 по вул. Радянській в с. Кізомис був зареєстрований ОСОБА_7 (т.1, а.с.105-106; т.2, а.с.229).

За наказом №248 від 16 липня 1981 року по радгоспу «Городній Велетень» ОСОБА_7 нарізано під нову забудову земельну ділянку 0,09 га із вільного фонду по вул. Радянській, 19 в с.Кізомис Білозерського району Херсонської області (т.3 а.с. 89).

Згідно наданої суду погосподарської книги №4 Кізомиської сільської ради Білозерського району Херсонської області за 1980-1982 рр., та за 1983-1985 рр., особовий рахунок №270, вбачається, що домобудівля по вул. Радянській, 16 в с. Кізомис до 1984 року була зареєстрована за ОСОБА_15. Цей будинок у подальшому не змінював свою нумерацію, оскільки у 1984 році він був знесений як непридатний до проживання.

Дослідивши вказані обставини, та враховуючи правила ст.1261 ЦК щодо першочергового права дітей на спадкування за законом, районний суд обґрунтовано визнав за ОСОБА_8 право власності на спадкове майно.

Доказів на підтвердження того, що спірна домобудівля належить ОСОБА_7 на праві власності останнім не надано.

Зазначаючи про те, що договір купівлі-продажу від імені ОСОБА_11 ним не укладався через відсутність у нього відповідної довіреності, апелянт, разом з тим, повідомляє суперечливі відомості про те, що предметом цього договору є домоволодіння за іншою адресою, а саме, по вул. Радянській, 16. Останню позицію обґрунтовує тим, що у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 11 жовтня 1978 року зазначено, що ОСОБА_12 успадкував після ОСОБА_14 будинок по вул. Радянській, 16.

Однак районний суд, перевіривши ці твердження, встановив, що предметом договору купівлі-продажу від 12 березня 1979 року був саме будинок по вул. Радянській, 21 (в минулому №19). Про це свідчить сукупність таких обставин.

Безспірним є той факт, що за зазначеним договором продавався будинок, який ОСОБА_12 успадкував від своєї матері ОСОБА_14

При дослідженні погосподарських книг Кізомиської сільської ради за 1978-1979 роки, які на той час підтверджували право власності на домоволодіння, ОСОБА_14 належав тільки будинок № 19 по вул. Радянській. Отже іншого продавець ОСОБА_12 успадкувати не міг.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_12 належав будинок по вул. Радянській, 32 (в минулому №8) на вирішення спору не впливає, оскільки з погосподарсьских книг Кізомиської сільської ради вбачається, що це був його особистий будинок, який залишився у нього до моменту його смерті (2004 рік) і до відчуженого ним спадкового будинку цей будинок жодного відношення немає.

З довідки БТІ вбачається, що інвентаризація нерухомості в сільській місцевості, куди віднесено й с. Кізомис станом на 1989 рік не була проведена, інвентарної справи на цей будинок до цього часу немає (а.с.315, т.2, а.с.95 т.3).

Та обставина, що договір купівлі-продажу спірного будинку від імені ОСОБА_11 укладено неповноважною особою не може свідчити про недійсність цього договору.

Відповідно до ст.63 Цивільного кодексу, в редакції, яка була чинною на момент укладення спірного договору купівлі-продажу, угода укладена від другої особи особою, не уповноваженою на її укладення, або з перевищенням повноважень, створює, змінює або припиняє цивільні права та обовязки у разі послідуючого схвалення угоди цією особою.

При дослідженні погосподарських книг встановлено, що ОСОБА_11 зареєструвався разом із сімєю у спірному домоволодінні як власник, і незважаючи на те, що фактично проживав за іншою адресою, повідомив своїй другій сімї про те, що він є власником зазначеного вище домоволодіння, оскільки після його смерті його син звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття будинку в спадщину. Зазначені обставини свідчать про схвалення ОСОБА_11 угоди укладеної від його імені.

ОСОБА_7 не ставить питання про те, що він є спадкоємцем після померлого брата ОСОБА_11, а своє право на спірний будинок обґрунтовує тим, що він є його власником, оскільки ця садиба завжди належала його родині, а спірний будинок він побудував на виділеній йому земельній ділянці.

За таких обставин, за його клопотанням, він був залучений судом першої інстанції до участі у справі як третя особа, оскільки рішення суду впливає на його права, як законного користувача будинку.

Разом з тим, самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_7 не заявив, хоча судом дотримано вимоги диспозитивності процесу. Будучи учасником процесу в даній справі, апелянт надавав суду докази, які, на його думку, доводять його право власності на спірне домоволодіння.

Такими доказами ОСОБА_7 вважав копію наказу колгоспу «Городній велетень» від 16 липня 1981 року, рішення виконавчого комітету Білозерської районної ради народних депутатів Херсонської області від 18 серпня 1981 року «Про дозвіл на індивідуальне житлове будівництво» зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку під нове будівництво площею 0,09 га з вільного фонду с. Кізомис по вул. Радянській, 19 (в майбутньому 21) та надано дозвіл на проведення будівництва індивідуального житлового будинку за вказаною адресою.

Разом з тим, апелянти не надали доказів того, що ОСОБА_7 побудував на відведеній йому земельній ділянці будинок, а твердження про те, що це була їх родинна садиба, яка належала батькам ОСОБА_6 спростовується відомостями з погосподарських книг Кізомиської сільської ради.

ОСОБА_7 зазначає, що він разом зі своєю родиною на протязі усього часу проживав та користувався зазначеним будинком, однак на законність ухваленого рішення це не впливає та не може слугувати підставою для відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги також не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між усіма учасниками справи, дав їм належну правову оцінку, у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України оцінив всі надані сторонами докази на ґрунті всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього їх дослідження, а також оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді два підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 03 березня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 26 лютого 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4