Справа № 307/2793/15-ц
Провадження № 2/307/102/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Сабадош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства ««Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства ««Дельта Банк» ОСОБА_1 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві представник зазначив, що 19 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0601/0908/88-094, відповідно до якого відповідачці було надано кредит в розмірі 12 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік з кінцевим терміном повернення 17 вересня 2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 19 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за №5583, згідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами №28, та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку по вулиці Миру, 28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за якими ПАТ «Сведбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги в тому числі за кредитним договором №0601/0908/88-094 від 19 вересня 2008 року.

В порушення укладених умов кредитного договору №0601/0908/88-094 від 19 вересня 2008 року відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 31.07.2015 року її заборгованість перед банком становить 163920,56 гривень, з яких 147902,34 гривень сума заборгованості за кредитом, 16018,22 гривень сума заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №0601/0908/88-094 від 19 вересня 2008 в розмірі 163920,56 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та розташовані по вулиці Миру, 28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області, які на підставі договору дарування від 30.12.2004 року, зареєстрованого нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим №1-1697 та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 05.03.2008 року, в цілій частині належать на праві власності ОСОБА_2, шляхом визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані по вулиці Миру,28, в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області за ПАТ «Дельта Банк», визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані по вулиці Миру,28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 надіслав до суду письмові заперечення в яких зазначив, що у своєму позові позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0601/0908/88-094 від 19.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, у сумі 163920,56 гривень стягнути на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Бедевля, вул. Миру, 28, Тячівського району, Закарпатської області та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в с. Бедевля, вул. Миру, 28, Тячівського району, Закарпатської області шляхом передачі іпотеко держателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у власність вказаного предмета іпотеки та визнання на нього права власності за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Вважає, що заявлені ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги є безпідставними, а тому до задоволення не підлягають, виходячи з наступних мотивів. З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до кредитного договору №0601/0908/88-094 від 19.09.2008 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, відповідачкою було отримано кредит у розмірі 120000 доларів США терміном до 17.09.2018 року, зі сплатою 10 % річних за користування кредитними коштами. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за цим договором відповідачкою було передано у іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с.Бедевля, вул. Миру, 28, Тячівського району, Закарпатської області та земельну ділянку, загальною площею 0,0901 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівельні споруд, кадастровий номер :04:002:0043, що розташована в с. Бедевля, вул. Миру, 28, Тячівського району, Закарпатської області. Також з матеріалів справи вбачається, що заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді становить 163920,56 гривень. Пунктом 12.3.1 договору іпотеки від 19.09.2008 року передбачено, що якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобовязання менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки. Доказів, які підтверджують вартість предмету іпотеки, визначену субєктом оціночної діяльності, позивачем до матеріалів справи не додано. Відповідно до звіту про оцінку ринкової вартості житлового будинку по вул. Миру, 28 у с. Бедевля від 03.03.2016 року, складеного субєктом оціночної діяльності, ринкова вартість зазначеної земельної ділянки становить 155809,93 гривень. Таким чином, загальна вартість предмету іпотеки житлового будинку та земельної ділянки про визнання права власності на які в рахунок погашення боргу за кредитним договором позивачем ПАТ «Дельта Банк» заявлені позовні вимоги, становить 484753,93 гривні. Заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді становить 163920,56 гривень. Таким чином, загальна вартість предмету іпотеки та розмір заборгованості за кредитним договором, істотно відрізняються і є неспівмірними. Крім цього, позовні вимоги позивача про визнання права власності на предмет іпотеки не ґрунтуються на вимогах закону. Просить в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити (а.с.136-138).

Представник позивача в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали. Відповідачка зазначила, що відділення банку в м. Тячів було ліквідовано, змінився курс долара, вона три роки перебувала на лікуванні, але частинами погашала борг. Представники банку просили спочатку погасити заборгованість по пені і на будь-які інші умови щодо повернення заборгованості не погоджувались. Офіційні повідомлення від кредитора про те, що кредитні зобовязання були відступлені «Дельта Банку» вона не отримувала. Їй зателефонували представники банку та сказали, що якщо будуть зміни в її паспортних даних, то їх про це потрібно повідомити. Про дострокове погашення заборгованості повідомлень від банку не було. Вона погашала заборгованість через відділення «Приватбанку», а потім їздила в Мукачів для того, щоб погасити заборгованість, тому що в м. Тячів відділення банку не було. Згоди на звернення стягнення вона не надавала. Банк з офіційними листами про те, що буде розпочата процедура визнання права власності на іпотечне майно не звертався, їй прийшла лише позовна заяву з суду. На даний час вона готова врегулювати відносини з банком, але банк вимагає погасити заборгованість, яка перевищує ту заборгованість, яка зазначена в позовній заяві. Вона телефонувала менеджеру в банк, але банк відмовився врегулювати відносини в позасудовому порядку. Просять в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0601/0908/88-094, відповідно до якого відповідачці було надано кредит в розмірі 12 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік з кінцевим терміном повернення 17 вересня 2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою ОСОБА_2 19 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки №0601/0908/88-094-Z-1, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 в реєстрі за №5583, згідно до умов якого відповідачка надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами №28, та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку по вулиці Миру, 28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за якими ПАТ «Сведбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги в тому числі за кредитним договором №0601/0908/88-094 від 19 вересня 2008 року.

Згідно ст.. 512 ч.1 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 цього ж Кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до п.1 ст.611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов»зання настають правові наслідки встановлені договором. Відповідно до умов кредитного договору у випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії, відсотків за користування кредитом.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від позичальника від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В судовому засіданні встановлено, що в порушення укладених умов кредитного договору №0601/0908/88-094 від 19 вересня 2008 року відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів і станом на 31.07.2015 року її заборгованість перед банком становить 163920,56 гривень, з яких 147902,34 гривень сума заборгованості за кредитом, 16018,22 гривень сума заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Згідно звіту про оцінку ринкової вартості житлового будинку, проведеного приватним підприємцем ОСОБА_6, вартість житлового будинку в с.Бедевля, вул. Миру, 28, станом на 03.03.2016 року становить 328944 гривень (а.с.139-169).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку, проведеного «Хуст-Земля Карпат», ринкова вартість земельної ділянки, що надана у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2, площею 0,0901 га, розташованої за адресою: с. Бедевля, вул. Миру, 28, Тячівського району, Закарпатської області, становить 155809,93 гривень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Як вбачається з умов іпотечного договору №0601/0908/88-094-Z-1 від 19 вересня 2008 року (п.12.3.1) сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання і одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи №6-1851цс15, зазначено, що при вирішенні даної категорії справ судам слід встановити наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, якщо такі умови передбачені умовами договору іпотеки.

З іпотечного договору вбачається, що визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем визначено як позасудовий спосіб захисту згідно умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Сторонами було погоджено позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Будь яких доказів про те, що іпотекодавець ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по кредиту надала згоду на передачу у власність позивачу нерухомого майна, яке є предметом іпотеки у позасудовому порядку матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи представника позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, які розташовані по вулиці Миру, 28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області шляхом передачі та визнання за іпотекодержатедлем ПАТ «Дельта Банк» права власності вказаного іпотечного майна відповідачки ОСОБА_2 є безпідставними, а тому в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нерухоме майно слід відмовити.

За таких обставин не підлягають до задоволення і позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» щодо визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0901 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташовані по вулиці Миру,28 в с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Оскільки Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства ««Дельта Банк» відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) була звільнена від сплати судового збору, судові витрати в частині сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, ст.ст.16, 335, 392, 526, 526, 527, 530, 657, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.18, 33, 36 Закону України «Про іпотеку», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства ««Дельта Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Г о л о в у ю ч и й: ОСОБА_7