Справа № 635/4950/16-ц
Провадження № 2/635/2366/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Бобко Т.В.

секретар судового засідання Щербак Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач за основним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив встановити той факт, що ОСОБА_3, померла 06 березня 1992 року, була матірю ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, той факт, що батько позивача ОСОБА_5, померлий 11 жовтня 1999 року, є сином ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, та ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року, а також визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами (без врахування самочинних споруд) за адресою: вул.. Польова, 21 с. Котляри Харківського району Харківської області в порядку представлення після смерті ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_3 була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Польова, 21. Протягом 1958-1985 років на зазначеній земельній ділянці був збудований житловий будинок, який згідно записів в погосподарській книзі значився за ОСОБА_3 по день її смерті. 06 березня 1992 року ОСОБА_3 померла, після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Комунар, вул. Польова, 21. Разом з тим, за життя 05 березня 1992 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким вона заповідала все належне їй майно сину ОСОБА_4. ОСОБА_4 спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне управління та володіння спадковим майном, оскільки на час смерті матері постійно проживав та був зареєстрований у спірному будинку. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не було, її чоловік ОСОБА_7 помер раніше 28 червня 1970 року. ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, яка змінила дошлюбне прізвище на «Шпилко». Від шлюбу подружжя ОСОБА_4 мали двох синів батька позивача ОСОБА_5 та батька відповідача ОСОБА_9. Після смерті ОСОБА_4 28 вересня 1996 року залишилася спадщина у вигляді вищевказаного будинку, спадкоємцем після смерті останнього є його дружина ОСОБА_6, яка фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживала та була зареєстрована у спірному будинку. 11 жовтня 1999 року помер ОСОБА_5 - батько позивача, 07 грудня 2006 року помер ОСОБА_9 - батько відповідача, а 20 грудня 2006 року померла ОСОБА_6, після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри (колишнє Комунар), вул. Польова, 21, позивач та відповідач, які є онуками померлої, прийняли спадщину у рівних частках в порядку представлення, але не мають можливості її оформити у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та через наявність розбіжностей у прізвищах спадкоємців.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому уточнив та в остаточній редакції просив встановити той факт, що ОСОБА_3, померла 06 березня 1992 року, була матірю ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, той факт, що батько відповідача ОСОБА_9, померлий 11 жовтня 1999 року, є сином ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, та ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року. Також, відповідач просить визнати право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами (без врахування самочинних споруд) за адресою: вул.. Польова, 21 с. Котляри Харківського району Харківської області.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач посилався на ті ж обставини, що й викладені у первісній позовній заяві.

У судове засідання позивач за первісним позовом та його представник ОСОБА_10, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, не зявилися, представник позивача ОСОБА_10 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача за первісним позовом, в якій вона просить задовольнити первісні позовні вимоги та не заперечує проти задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, у судове засідання не зявилися, представник відповідача ОСОБА_11 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача за первісним позовом, в якій вона первісний позов визнає у повному обсязі та просить задовольнити зустрічний позов.

Третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області у судове засідання не зявилася, суду надана заява за підписом сільського голови ОСОБА_12, в якій він просить розглянути справу без участі представника Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області та не заперечує проти задоволення основного та зутрчіного позовів.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає первісний позов та зустрічний позов обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року, довідки Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області №297/02-20 від 03 червня 2016 року та згідно архівних даних земельно-шнурової книги по радгоспу «Безлюдівський» (Книга №1 за 1972-1980 роки, запис № 49) ОСОБА_3 виділялась земельна ділянка площею 3100 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою: с. Котляри, вул. Польова, 21 Харківського району та області.

Постановою Верховної Ради України №984-VІІІ від 04 лютого 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» село Комунар Харківського району перейменоване на село Котляри.

Судом встановлено, що у період часу з 1963 року по 1985 рік на вищевказаній земельній ділянці ОСОБА_3 за власні кошти та власними зусиллями був зведений житловий будинок, що підтверджується довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року та даними технічного паспорту на вищевказаний будинок. Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок №21 по вул. Польова в с. Котляри Харківського району Харківської області, виготовленого станом на 02 травня 2016 року на зазначеній земельній ділянці розташовані: житловий будинок літ. «А-1», прибудови літ. «А1-1», «А2-1», веранда літ. «а», сараї літ. «Б», «В», «Г», льох «г», вбиральня «Д», котельня «Е», огорожі №1,2,4 та колонка №3, при цьому прибудова літ. «А2-1» та котельня «Е» збудовані в 2014 році та є самочинно збудованими.

Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №92 від 15 травня 2016 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Котляри (колишня адреса с. Комунар) по вул. Польовій, 21 не зареєстроване.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за підтверджується лише записом в по господарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Згідно даних погосподарської книги №5 Комунарської селищної ради, довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року та довідки Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року від 23 липня 2009 року, у період часу з 1986 року по 1992 рік головою домогосподарства №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області значилася ОСОБА_13 (особовий рахунок №519).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок №21 по вул. Польови в с. Котляри Харківського району Харківської області.

06 березня 1992 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІV-ВЛ № 353331, виданим Безлюдівсьеою селищною радою Харківського району Харківської області 06 березня 1992 року.

Після смерті ОСОБА_3. відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області.

Судом встановлено та підтверджується змістом довідки Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області №02-21/687 від 10 червня 2016 року, що за життя ОСОБА_3, а саме 05 березня 1992 року за реєстром № 25 залишила заповіт, за яким вона на випадок її смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала своєму синові ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_14 її син ОСОБА_4 фактично спадщину прийняв, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з нею, та після її смерті в погосподарській книзі на спірний будинок значився його головою до 1996 року ( до дня смерті), що підтверджується довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №302 від 23 липня 2009 року та довідкою Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не встановлено, що підтверджується листом Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року, чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_15 помер 28 червня 1970 року (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №398511 від 21 липня 1970 року).

Таким чином суд вважає ОСОБА_4 таким, що набув право власності на житловий будинок №21 по вул. Польова в с. Котляри Харківського району Харківської області.

Всі вище перелічені документи, а також запис акту про народження №4795 від 10 лютого 1939 року свідчать про те, що ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_14, а тому суд вважає встановленим даний факт.

28 вересня 1996 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №106094, виданим Комунарської сільської ради Харківського району Харківської області 23 січня 2007 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, хто прийняв спадщину у передбаченому ст. 548 ЦК України, у редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, є його дружина ОСОБА_16, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті та була зареєстрована у спірному будинку, що підтверджується довідкою Комунрської сільської ради Харківського району Харківської області №240/02-20 від 29 квітня 2016 року, відомостями домової книги на будинок №21 по вул. Польовій в с. Котляри Харківського району Харківської області,крім того, після смерті чоловіка значилася головою зазначеного домогосподарства в погосподарській книзі (особовий рахунок №320). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не встановлено, що підтверджується листом Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року.

Враховуючи викладене, суд вважає ОСОБА_6 такою, що набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри, вул. Польова, 21.

20 грудня 2006 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №106095, виданим Комунарською сільською радою Харківського району Харківської області 23 січня 2007 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку.

11 жовтня 1999 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №185923 від 12 жовтня 1999 року, який є сином померлої ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ №278052 від 17 лютого 1977 року)

07 грудня 2006 року помер ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №140534 від 05 жовтня 2007 року, який також є сином померлої ОСОБА_6

Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що син померлого ОСОБА_5- ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії ІІ-ВЛ №278052 від 17 лютого 1977 року, свідоцтво про одруження серії ІІІ-ВЛ №466853 від 20 квітня 1991 року та свідоцтво про народження серії V №348291 від 11 вересня 1991 року, акт депутата Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 11 червня 2016 року) та син померлого ОСОБА_9 ОСОБА_2 (акт депутата Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 11 червня 2016 року) звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6 в порядку представлення. Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_6 частка у спадщині її синів ОСОБА_5 та ОСОБА_9, які були б єдиними спадкоємцями першої черги, складала б по ? частині за кожним. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 судом не встановлено, що підтверджується листами Харківського обласного державного нотаріального архіву №2963/01-21 від 26 жовтня 2016 року та Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області №2563/01-16 від 17 серпня 2016 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту постанов державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області ОСОБА_17 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3353 від 25 жовтня 2016 року та №3458/02-31 від 31 жовтня 2016 року, сторонам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Комунар Харківського району Харківської області по вул. Польовій, 21.

Таким чином, судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями в порядку представлення після смерті ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року у рівних частках, не отримали свідоцтво про право на спадщину у звязку з з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через наявність розбіжностей у прізвищах спадкодавців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до розяснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

Досліджені судом письмові докази, дають підстави встановити факт родинних відносин, а саме: той факт, що ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_4, що підтверджується інформацією Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області від 10 червня 2016 року про посвідчення заповіту від ОСОБА_3 на користь її сина ОСОБА_4; інформацією Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області від 29 квітня 2016 року про те, що після смерті ОСОБА_3 головою господарства у погосподарській книзі значиться її син ОСОБА_4, а також той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були батьками ОСОБА_18 та ОСОБА_9, що підтверджується актом депутата Котлярівської сільської ради ОСОБА_19 від 11 червня 2016 року та інформацією Котлярівської сільської ради від 26 листопада 2007 року № 364.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 50, 60, 61, 197, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_3, померла 06 березня 1992 року є матірю ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року.

Встановити той факт, що ОСОБА_5, померлий 11 жовтня 1999 року, є сином ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, та ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, без врахування самочинно збудованих будівель та споруд, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри, вул. Польова, 21 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Котлярівська сільська рада Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити, той факт, що ОСОБА_9, померлий 07 грудня 2006 року, є сином ОСОБА_4, померлого 28 вересня 1996 року, та ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, без врахування самочинно збудованих будівель та споруд, за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Котляри, вул. Польова, 21 в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_6, померлої 20 грудня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: