Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до сільського голови с. Поляниця Болехівської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування розпоряджень сільського голови, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до сільського голови с. Поляниця Болехівської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_7 про визнання протиправними та скасування розпоряджень сільського голови: № 18-к від 25 грудня 2014 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6» та № 19-к від 31 грудня 2014 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6».

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що з 1994 року працював на посаді завідувача клубу у с. Бубнище Болехівської міської ради. Наказом відділу культури Болехівського міськвиконкому № 21-к від 17 березня 2014 року його було звільнено з вказаної посади по переводу до Поляницької сільської ради. Однак, сільський голова с. Поляниця ОСОБА_7 відмовлявся приймати його на роботу, у зв'язку з чим він вимушений був звертатись до суду з відповідним позовом. Рішенням Болехівського міського суду від 25 вересня 2014 року сільського голову с. Поляниця ОСОБА_7 зобов'язано прийняти позивача на роботу по переводу з відділу культури Виконавчого комітету Болехівської міської ради на посаду завідувача клубу у с. Бубнище з 18 березня 2014 року. На виконання вказаного рішення відповідач вніс відповідний запис до трудової книжки, однак не допустив до виконання посадових обов'язків, оскільки забрав ключі від клубу та відмовлявся їх повертати. Він неодноразово звертався до сільського голови з вимогою повернути ключі від клубу, що підтверджується письмовими заявами, а також до правоохоронних та контролюючих органів з проханням вплинути на сільського голову та зобов'язати повернути позивачу ключі від клубу. Ключі від приміщення клубу позивач отримав 30 січня 2015 року.

06 січня 2015 року позивач отримав копію розпорядження № 18-к від 25 грудня 2014 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6», згідно з яким позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни через безпідставну відмову від підписання посадової інструкції керівника клубної установи.

Крім того, 12 січня 2015 року позивач отримав копію розпорядження «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6» № 19-к від 31 грудня 2014 року, згідно з яким позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни через безпідставну відмову від отримання ключів від клубу у с. Бубнище та матеріальних цінностей необхідних для функціонування за цільовим призначенням клубної установи та виконання посадових обов'язків завідувачем сільського клубу.

Позивач вважає вказані розпорядження протиправними, оскільки у вказаних розпорядженнях не зазначено, які саме посадові обов'язки ним не виконано, а також відсутні будь-які дані, які б свідчили про порушення позивачем трудової дисципліни.

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року вказане рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалене судові рішення апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та заперечення на неї, перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки при застосуванні до позивача дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни у вигляді догани відповідач діяв без порушень чинного законодавства та в межах своєї компетенції та повноважень.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом відділу культури Болехівського міськвиконкому № 21-к від 17 березня 2014 року ОСОБА_6 було звільнено з посади завідувача клубу у с. Бубнище по переводу до Поляницької сільської ради.

Однак голова Поляницьої сільської ради відмовлявся приймати ОСОБА_6 на роботу, у зв'язку з чим останній звертався до суду з позовом про зобов'язання прийняти на роботу за переводом.

На виконання рішення Болехівського міського суду від 25 вересня 2014 року ОСОБА_6 було прийнято на роботу по переводу на посаду завідувача клубу у с. Бубнище.

Згідно розпорядження «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6» № 18-к від 25 грудня 2014 року ОСОБА_6 оголошено догану за порушення трудової дисципліни через безпідставну відмову від підписання посадової інструкції керівника клубної установи.

Крім того, розпорядженням «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_6» № 19-к від 31 грудня 2014 року, ОСОБА_6 оголошено догану за порушення трудової дисципліни через безпідставну відмову від отримання ключів від клубу у с. Бубнище та матеріальних цінностей необхідних для функціонування за цільовим призначенням клубної установи та виконання посадових обов'язків завідувачем сільського клубу.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України підставою для притягнення до дисциплінарного стягнення є порушення працівником трудової дисципліни і для притягнення до такої відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт правопорушення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Крім того, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання або виконання на неналежному рівні працівником покладених на нього трудових обов'язків.

Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

Порушенням трудової дисципліни вважається також відмова працівника без поважної причини укласти договір про повну матеріальну відповідальність, якщо укладення такого договору передбачене чинним законодавством; відмова чи ухилення без поважної причини від проходження медичного огляду працівників окремих професій; відмова чи ухилення працівника від проходження спеціального навчання в робочий час та складання іспиту з техніки безпеки, якщо це обов'язкові умови допуску до роботи.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов'язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, вказаних вимог закону та роз'яснень не врахували, у зв'язку з чим не з'ясували фактичні обставини у справі, а саме: чи вважається порушенням трудової дисципліни відмова позивача від підписання посадової інструкції керівника клубної установи та відмова від отримання ключів від клубу у с. Бубнище та матеріальних цінностей необхідних для функціонування за цільовим призначенням клубної установи та виконання посадових обов'язків завідувачем сільського клубу, а також не з'ясовано, які саме покладені на позивача трудові обов'язки ним не виконано та чи є відповідно до ст. 147 КЗпП України підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Також судами не надано належної правової оцінки тому, шо позивач 27 травня 2014 року звертався до сільського голови с. Поляниця ОСОБА_7 з вимогою повернути ключі від дверей клубу та передані ним матеріальні цінності для забезпечення роботи клубу, а також 13 червня 2014 року із заявою про вчинення злочину до Долинського РВ УМВС, з якої вбачається, що сільський голова с. Поляниця ОСОБА_7 з 16 травня 2014 року не допускає позивача на робоче місце та не передає ключі від клубу.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 09 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 серпня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук