Провадження № 22-ц/779/2346/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою кредитної спілки «Християнська злагода» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В. за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року Кредитна спілка «Християнська злагода» подала до суду скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2016 року скаргу задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В., зокрема щодо невчинення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості в сумі 3 249 273,17 грн.

В апеляційній скарзі на вказану ухвалу Відділ примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що судом не враховано, що скарга подана з пропуском строку звернення до суду, без наявності клопотання про його поновлення. Кредитна спілка зазначала, що про порушення свого права, як сторони виконавчого провадження, їй стало відомо з 13 січня 2016 року. В той же час скарга на бездіяльність державного виконавця подана 30 серпня 2016 року. З цих підстав апелянт просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про залишення без розгляду скарги КС «Християнська злагода».

В засіданні апеляційного суду представник кредитної спілки «Християнська злагода» доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розглядові справи в його відсутності.

Визнаючи неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В. щодо вчинення виконавчих дій при примусовому виконанні виконавчого листа №334/12129/13-ц суд виходив з того, що ним не підтверджено належність проведення всіх дій посадовими особами ВДВС, спрямованих на виконання рішення суду та на розгляд заяв стягувача.

Вислухавши доповідача, пояснення представника КС «Християнська злагода», перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходився виконавчий лист №344/12129/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 249 273,17 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2016 року скаржник звернувся до відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області із заявою про направлення вказаного виконавчого листа на примусове виконання за місцем роботи боржника у відділ УДВС ГТУЮ в Львівській області. При цьому зазначав, що згідно з інформації пенсійного фонду боржник ОСОБА_3 працює у фізичної особи - ОСОБА_4 (АДРЕСА_1).

Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Матеріалами справи підтверджується, що 30 серпня 2016 року кредитна спілка «Християнська злагода» подала до суду скаргу на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В., посилаючись на його бездіяльність у вирішенні даного питання.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У силу вимог ч. 1 ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ст. 72 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Однак, суд першої інстанції даних положень ЦПК України не врахував, не перевірив строки звернення кредитної спілки «Християнська злагода» із скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилипюка Я.В.

Крім того, за правилами, встановленими цивільним процесуальним законом, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст.3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до ч.2 ст.4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Як роз'яснено у п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі в справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, КС «Християнська злагода» оскаржує бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Пилип'юка Я.В. Між тим, в якості заінтересованої особи боржник зазначив відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, що не відповідає вимогам закону. Не залучено до участі в справі іншу сторону виконавчого провадження - боржника ОСОБА_3

Також, при вирішенні скарги має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст.210,213,387 ЦПК України.

Отже, за наслідками розгляду скарги у даній справі, обґрунтованою може вважатися така ухвала, яка постановлена на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених належними доказами, які мають бути досліджені в судовому засіданні.

Однак, матеріали справи не містять належним чином оформлених матеріалів виконавчого провадження, що унеможливлює повне і всебічне з'ясування дійсних обставин даної справи для правильного вирішення вимог скарги.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про задоволення скарги.

А тому оскаржувана ухвала не може залишатися в силі та підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

.у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 19 жовтня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

О.В. Пнівчук