АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/791/693/16 Єдиний унікальний номер справи: 661/3118/15-ц
Головуючий в 1 інстанції: Матвєєва Н.В.
Доповідач: Кузнєцова О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 ріку колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючий: Кузнєцова О.А.,

судді: Борко А.Л.,

Приходько Л.А.,

секретар: Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2015 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відділ державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області звернувся до суду із зазначеним поданням щодо примусового входження до житла боржника ОСОБА_2, а саме житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2015 року подання відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області задоволено. Надано дозвіл відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність, постановити нову якою задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Письмові заперечення в суд апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області на підставі ст. 376 ЦПК України, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_2 не виконує рішення суду та не вчиняє жодних дій щодо погашення заборгованості.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні у Відділі державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 46959950 з примусового виконання судового наказу № 923/373/14, виданого 11.06.2014 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Новокаховської міської ради заборгованості в розмірі 156017 грн. 96 коп., судового наказу № 923/1628/14, виданого 03.02.2015 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Новокаховської міської ради заборгованості в розмірі 22196 грн. 86 коп., судового наказу № 923/1628/14, виданого 03.02.2015 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 1827 грн., судового наказу № 923/1628/14, виданого 03.02.2015 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 штрафу за ухилення від виконання вимог суду в розмірі 1700 грн., судового наказу № 923/1458/14, виданого 30.12.2014 року Господарським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області заборгованості в розмірі 5075 грн. 90 коп.

Згідно зі ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. І цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як:

а) звернення стягнення на кошти боржника;

б) звернення стягнення на інші види майна боржника;

в) вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів;

г) відібрання дитини.

Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК.

Відповідно до частин 2-5, ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

У поданні про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, повинні бути зазначені достовірні дані про наявність майна чи дитини у приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно відповіді відділу Держземагенства України у м. Нова Каховка від 19.02.2015 року станом на 01.01.2013 р. відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування та договорів оренди за ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована земельна ділянка: для проектування ювелірного магазину прибудованого до будівлі центральної ощадної каси площею 0,0238 га за адресою: АДРЕСА_2. (а.с24)

З відповіді Державної податкової служби України вбачається що за ОСОБА_2 відкриті рахунки в наступних банках України: АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_2, ПАТ "УКРСОЦБАНК" рахунок № НОМЕР_3 рахунок № ПАТ "МЕГАБАНК" м. Харків рахунок № НОМЕР_4;АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_6; АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_8; АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_5;АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_9; ПАТ "УКРСОЦБАНК" м. Київ рахунок № НОМЕР_7; АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_10;АТ "Дельта Банк" рахунок № НОМЕР_11. (а.с.28)

Листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 30.03.2015 року №с10.5-186/37-3861 зазначено, що на рахунок боржника ОСОБА_2 № НОМЕР_3 накладено арешт 26.03.2015 року, а рахунок № НОМЕР_7 в ПАТ «Укрсоцбанк» відсутній.(а.с.34)

18.03.2015 року державним виконавцем виявлено нерухоме майно, а саме: трикімнатна квартира , об'єкт житлової нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_3; нежитлове приміщення, магазин з прибудовою, розташований за адресою АДРЕСА_3; земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_12.

Відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції від 19.03.2015 року встановлено, що на підставі рішення суду накладено арешт на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках ОСОБА_2

Наявний в матеріалах справи лист ВДВС Новокаховського МУЮ від 03.04.2015 року свідчить про направлення ОСОБА_2 повідомлення про зобов'язання з'явитись до ВДВС Новокаховського МУЮ 22.04.2015 року на 10 годину для вирішення питання щодо виконання судових рішень та вказано, що у разі відсутності бржника державний виконавець буде змушений звернутись до суду в порядку ст. 376 ЦПК України з поданням про вирішення про примусове проникнення до житла шляхом зламу вхідних дверей для опису і арешту майна, яке знаходиться за вищевказаною адресою для подальшого його оцінки та продажу в рахунок погашення боргу.(а.с.32) Проте згідно поштового повідомлення зазначений лист ОСОБА_2 отримав особисто лише 23.04.2015 року.

Доданий до матеріалів справи акт державного виконавця від 31.03.2015 року (а.с.31) свідчать лише про вихід державного виконавця, проте за якою адресою та о котрій годині здійснений вихід в акті не зазначено, акт державного виконавця від 30.04.2015 року (а.с.35) також не містить часу виходу до житлового приміщення ОСОБА_2

Доказів того, що боржник повідомлявся та був обізнаний про дату та час виходу державного виконавця до квартири АДРЕСА_1, де зареєстрований ОСОБА_2, державним виконавцем не надано.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що доказів того, що боржник достовірно знав про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій не додано.

Також державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, про отримання ним викликів до відділу державної виконавчої служби, не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій, не надано доказів про знаходження у квартирі майна боржника та про обізнаність ОСОБА_2 про проведення у нього в житловому приміщенні виконавчих дій щодо його огляду.

Крім того державним виконавцем не доведено неможливість виконання рішення суду в інший спосіб, крім примусового входження до житла боржника, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність у ОСОБА_2 нерухомого майна, грошових коштів, на які постановами державного виконавця накладено арешт.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що державним виконавцем в судовому засіданні не доведено неможливість виконання рішення суду в інший спосіб, ніж примусове входження до житла в порядку ст. 376 ЦПК України.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_2 є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про скасування дозвілу відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області на примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 серпня 2015 року скасувати.

Відмовити відділу державної виконавчої служби Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області в задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього ж часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.А. Кузнєцова

Судді: А.Л. Борко

Л.А. Приходько