"24" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 60 091,02 грн., вартість послуг оцінювача в сумі 1 300,00 грн. з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн. та стягнути з відповідачів судові витрати.
Вимоги мотивує тим, що 22.03.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода по пр. Гагаріна, 9 в м. Києві, в результаті якої автомобіль «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням отримав механічні пошкодження. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 не дотримався безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого і сталося зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1.
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.04.2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Україна».
01 квітня 2016 року ФОП ОСОБА_5 було проведено визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, в результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, за результатами якого складно звіт № 169 за висновками якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 складає 110 091,02 грн.
23 травня 2016 року ОСОБА_3, як власник автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, що повернулася із відміткою про невручення у зв'язку із закінченням терміну зберігання.
У зв'язку із цим позивач зазначає, що з урахуванням невиплаченого страхового відшкодування страховою компанією, залишається невідшкодованою вартість матеріального збитку у розмірі 110 091,02 грн.
Також сплачена вартість послуг з проведення оцінки вартості матеріального збитку в сумі 1 300,00 грн.
В судовому засіданні позивач, представник позивача ОСОБА_6 та третя особа ОСОБА_3 підтримали позов та викладені у ньому обставини.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів справи, автомобіль «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).
Відповідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, ОСОБА_2 22.03.2016 року о 18 год. 35 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2 по пр-ту. Гагаріна, 9 в м. Києві, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п. 13.1 ПДР. (а.с. 7-7 зв.).
Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу.
Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
На момент скоєння ДТП транспортний засіб «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_4, був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна», згідно полісу № АІ/5654424 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8 зв., 36).
Згідно Звіту № 169 від 01.04.2016 року про оцінку автомобіля «Форд Фієста» д.н.з. НОМЕР_1, матеріальний збиток завданий власникові даного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП становить 110 091,02 грн.(а.с. 21-24).
За заявленими вимогами позивач просить стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 60 091,02 грн., вартість послуг оцінювача в сумі 1 300,00 грн. з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» матеріальну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.
Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема виникають з договорів та інших правочинів.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Як зазначено вище, на момент скоєння ДТП автомобіль НОМЕР_2, був застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна», згідно полісу № АІ/5654424 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Судом встановлено, що позивач 23.05.2016 р. повідомляв відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна» про страховий випадок - дорожньо-транспортну пригоду та подавав документи для виплати страхового відшкодування (а.с. 16-19).
При цьому документи були повернуті без вручення за закінченням строку зберігання, страхова виплата власнику автомобіля сплачена не була.
Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Суд приймає до уваги складений висновок оцінювача ФОП ОСОБА_5 за звітом № 169 від 01.04.2016 року, відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Форд Фієста», д.н.з. НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 110 091 грн. 02 коп.
У спростування зазначеного розміру заподіяної шкоди відповідачами будь яких доказів суду не надано.
Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв»язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З урахуванням зазначеного суд вважає, що з відповідача ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача слід стягнути страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. 00 коп. та з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою кошти в сумі 60 091 грн. 02 коп., що являються різницею між розміром завданої шкоди і страховою виплатою.
Крім цього, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті вартості автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 300,00 грн., сплачені на підставі квитанції до прибуткового ордеру № 34 від 01.04.2016 року (а.с. 34).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також підлягають стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 613 грн. 91 коп. та з відповідача ПАТ „Страхова компанія «Україна» судовий збір в сумі 500 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 22, 1187, 1194 ЦК України, ст. 9 Закону України "Про страхування", ст. ст. 9, 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 10, 11, 57-62, 64, 74, 76, 79, 84, 88, 89, 169, 208, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою кошти в сумі 60 091 грн. 02 коп., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 1 300 грн. та судовий збір в сумі 613 грн. 91 коп., а всього суму 62 004 (шістдесят дві тисячі чотири) грн. 93 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. та судовий збір в сумі 500 грн., а всього суму 50 500 (п'ятдесят тисяч п'ятсот) грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя