УХВАЛА іменем україни
24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

за участю позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

та представника відповідача ТОВ «Промтоварний ринок» -Шахматенко Р.С.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» про скасування наказів та поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_3на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (далі - ТОВ «Промтоварний ринок»), в якому просила скасувати накази директора від 24 грудня 2014 року № № 1385-к та 18-д, поновити її на посаді головного бухгалтера та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідно до наказу від 21 лютого 2001 року № 21к працювала головним бухгалтером ТОВ «Промтоварний ринок». Наказом від 24 грудня 2014 року № 1385-к її було звільнено з посади у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених правилами трудового розпорядку, на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Підставою для винесення зазначеного наказу був наказ директора ТОВ «Промтоварний ринок» від 24 грудня 2014 року № 18-д «Про розірвання трудового договору».

Позивач вважала звільнення безпідставним та просила поновити її на посаді головного бухгалтера ТОВ «Промтоварний ринок», а також стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з дня незаконного звільнення з роботи до ухвалення судового рішення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від

27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03 серпня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, які підтримали касаційну скаргу та просили судові рішення скасувати, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Судом установлено, що наказом від 02 березня 1999 року № 32к ОСОБА_3 прийнято на посаду заступника головного бухгалтера

ТОВ «Промтоварний ринок», а наказом від 21 лютого 2001 року № 21к ОСОБА_3 переведено на посаду головного бухгалтера ТОВ. Нормативними документами ТОВ «Промтоварний ринок» установлено, що договори купівлі-продажу, в яких стороною є товариство, є документами, що містять комерційну таємницю і конфіденційну інформацію. Облік указаних договорів, їх виконання, збереження та передача до архіву покладений на головного бухгалтера товариства.

Із матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2014 року позивачу був переданий договір купівлі-продажу цінних паперів від 21 травня 2014 року № БВ64/2103/013, який був укладений між ТОВ «Луганська вугільнозбагачувальна компанія» і ТОВ «Промтоварний ринок».

19 грудня 2014 року у мережі Інтернет була опублікована інформація, яка міститься у вказаному договорі, та ксерокопія самого договору. За даним фактом проведена перевірка, якою встановлено, що ОСОБА_3 допустила порушення своїх службових обов'язків (п. 2.6) та внутрішніх нормативних актів, а саме: ключі від сейфа, в якому знаходяться бухгалтерські документи та документи, які містять комерційну таємницю та конфіденційну інформацію, знаходяться у картонній коробці поряд із сейфом; до сейфа головного бухгалтера має доступ її заступник. Один екземпляр договору купівлі-продажу № БВ64/2103/013 на порушення п. 4 наказу директора ТОВ «Промтоварний ринок» переданий заступнику директора ОСОБА_6 без відповідного оформлення і на порушення правил зберігання документів, які містять комерційну таємницю. Крім того, вхідні двері до кабінету головного бухгалтера не зачиняються.

За результатами перевірки видані накази від 24 грудня 2014 року № № 1385-к та 18-д, якими ОСОБА_3 звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки раніше, а саме: 27 листопада 2013 року, наказом № 15-д їй була оголошена догана за порушення п. 2.6 посадової інструкції головного бухгалтера.

Відповідно до вимог п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із правомірності звільнення ОСОБА_3 з посади головного бухгалтера за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором, оскільки до неї раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Згідно з п. 2.6 посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої директором ТОВ «Промтоварний ринок» 26 серпня 2013 року, на примірнику якої міститься підпис ОСОБА_3 про ознайомлення, головний бухгалтер зобов'язаний слідкувати за збереженням бухгалтерських документів, оформлювати їх відповідно до встановлених норм для передання до архіву. Відповідно до п. 4.7 посадової інструкції головний бухгалтер несе відповідальність за розповсюдження відомостей, які складають комерційну таємницю та конфіденційну інформацію.

Порушення п. 2.6 було визначено як підставу для звільнення позивача. При цьому у тексті наказу конкретизується, що головним бухгалтером ОСОБА_3 порушений п. 2.6 посадової інструкції п. 4 наказу директора від 27 листопада 2010 року № 4 «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, яка є власністю ТОВ «Промтоварний ринок», що виразилося в передачі договору заступнику директора з загальних питань ОСОБА_6 без відповідного оформлення. Порушень правил зберігання документів, які містять комерційну таємницю, створення умов для розповсюдження комерційної таємниці підприємства. У наступному недотримання вимог посадової інструкції та внутрішніх актів підприємства щодо комерційної таємниці призвели до настання для підприємства негативних наслідків у вигляді розповсюдження в ЗМІ.

Відповідно до п. 4 наказу директора ТОВ «Промтоварний ринок» від 27 листопада 2010 року № 4 «Про додаткові заходи захисту інформації з обмеженим доступом, що є власністю ТОВ «Промтоварний ринок», працівники ТОВ «Промтоварний ринок» несуть відповідальність за порушення порядку обігу конфіденційної інформації, що передбачена цим наказом, іншими чинними документами на підприємстві та чинним законодавством України.

Згідно з п. 5.1 Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію ТОВ «Промтоварний ринок», затвердженого наказом директора ТОВ «Промтоварний ринок» від 19 серпня 2010 pоку № 171, працівники підприємства у випадку розголошення відомостей, що становлять комерційну таємницю підприємства та/або конфіденційну інформацію, та будь-якого іншого порушення цього Положення, несуть дисциплінарну відповідальність аж до звільнення в порядку, передбаченому Кодексом законів про працю України. У цьому пункті відсутнє слово «несуть» (а. с. 52).

Із матеріалів справи вбачається, що в наказі від 24 грудня 2014 року № 18-д «Про розірвання трудового договору», підставою для звільнення ОСОБА_3 за проступок на роботі були матеріали службової перевірки щодо факту поширення комерційної таємниці ТОВ «Промтоварний ринок» (доповідна записка заступника директора з безпеки ОСОБА_7 від 29 грудня 2014 року), а саме: передачі ОСОБА_3 стороннім особам копії договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013, стороною якого є ТОВ «Промтоварний ринок», що є порушенням умов трудового договору в частині посадових обов'язків, внутрішніх актів підприємства щодо комерційної таємниці та конфіденційної інформації ТОВ «Промтоварний ринок». У результаті вказаних дій копія договору була розміщена у засобах масової інформації, у тому числі в мережі Інтернет.

З тексту наказу вбачається, що до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013 мали безпосередній доступ наступні працівники підприємства: завідувач канцелярією ОСОБА_8: головний бухгалтер ОСОБА_3; заступник головного бухгалтера ОСОБА_9; бухгалтер ОСОБА_10; заступник директора із загальних питань ОСОБА_6

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України не з'ясував, чи мало місце порушення саме ОСОБА_3 положень вказаних внутрішніх документів ТОВ «Промтоварний ринок» і чи дійсно саме її дії стали причиною розповсюдження комерційної інформації. При цьому судом також не з'ясовано, чи має п. 2.6 посадової інструкції головного бухгалтера ТОВ «Промтоварний ринок» відношення до ситуації, яка склалася. Також не з'ясовано, які саме дії ОСОБА_3 стали причиною розповсюдження комерційної інформації підприємства з огляду на те, що до договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ64/2103/013 мали доступ щонайменше п'ять працівників підприємства.

Суди належним чином та в повному обсязі не дослідили матеріалів справи, допустили порушення норм матеріального права, які встановлюють порядок розірвання трудового договору за ініціативою власника з урахуванням порушень з боку працівника, та норм процесуального права щодо необхідності повного та всебічного розгляду справи та вирішення справи з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк