1Справа № 335/9858/15-ц 2/335/267/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач, з урахуванням уточнень, зазначав, що між сторонами було укладено кредитний договір № SAMDN9014 від 12.04.2005, згідно з яким відповідачу передано кредитну карту зі строком дії до 01/07, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 5000,00 гривень. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов'язаний був здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. При порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 4,0 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. Однак, відповідач умови договору виконував не належним чином, внаслідок чого заборгованість за відсотками за кредитним договором, які нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року склала 12 411,37 гривень.

Рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2011 року частина заборгованості за вищезазначеним кредитним договором вже була стягнута з відповідача на користь позивача у загальному розмірі 21 793,45 гривень, а також стягнуто з філії ТОВ «Українське фінансове агентство Верус у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська», ОСОБА_2 солідарно заборгованість у розмірі 200 гривень.

Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками за кредитним договором, які нараховані на прострочену заборгованість за кредитом за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року, у розмірі 12 411,37 гривень та судові витрати у розмірі 1 218,00 гривень.

Представник позивача у судому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності та відмовити у позові.

Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК». На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство комерційний банки «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 17.07.2009 проведено державну реєстрацію вказаних змін, номер запису в ЄДРПОУ 8006727.

12.04.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір SAMDN9014, згідно з яким відповідачу передано кредитну карту зі строком дії до 01/07, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 5000,00 гривень,

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов'язаний був здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. При порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 4,0 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за вказаним договором, його заборгованість за кредитним договором станом на 22.09.2015 року складає 4982,90 гривень, а за відсотками за кредитним договором, які нараховані на прострочену заборгованість по кредиту за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року, - 12 411,37 гривень.

Рішенням Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2011 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за цим договором у розмірі 21 293,45 гривень, витрати за надання юридичних послуг та витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців у галузі права у розмірі 500,00 гривень, а всього 21 793,45 гривень, судовий збір у розмірі 214,93 гривень, витрати на оплату ІТЗ у розмірі 120 гривень. Також стягнуто з філії ТОВ «Українське фінансове агентство Верус у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська», ОСОБА_2 солідарно заборгованість у розмірі 200 гривень (в межах суми, забезпеченої порукою).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, у зв'язку із чим в позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання

Згідно з умовами п.п. 5.5.1, 5.5.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту в термін, встановлений п.п. 5.2, 5.3, 5.4 договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на залишок заборгованості з простроченої суми кредиту розрахунок відсотків здійснюється відповідно до п. 5.5.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунка до майбутньої дати сплати відсотків, а також за період, що починається з попередньої дати сплати відсотків. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати відсотків, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з фактичної кількості днів у році.

Відповідно до ст.ст. 629, 525, 612, ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами . Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, заборгованість у відповідача за кредитним договором станом на 22.09.2015 року складає 4 982,90 гривень, а за відсотками за кредитним договором, які нараховані на прострочену заборгованість по кредиту, за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року, складає 12 411,37 гривень, що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти.

Оскільки відповідач користується коштами позивача тривалий час та має прострочену заборгованість за кредитним договором, яким передбачено й сплату відсотків за час фактичного користування кредитними коштами, тому позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача заборгованість з відсотків за користування кредитними коштами за період з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року, у розмірі 12 411, 37 гривень.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14).

Відповідно до умов кредитного договору датою 01/07 (останній день строку дії картки) визначено кінцеву дату для здійснення відповідачем останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені тарифами, при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за кредитним договором та припинення зобов'язань в цілому.

Відповідно до п. 4.8 кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом (п.п. 5.5.1, 5.5.2 договору).

Згідно з розрахунком заборгованості прострочена заборгованість виникла з 22.09.2012 року по 22.09.2015 року. Позивач звернувся з позовом до суду 23.09.2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Отже, вимоги відповідача про застосування строку позовної давності не є обґрунтованими, так як позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення відсотків за користування кредитом в межах строку позовної давності.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 218,00 гривень, що документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за відсотками за кредитним договором № SAMDN9014 від 12 квітня 2005 року за період з 22 вересня 2012 р. по 22 вересня 2015 р. у розмірі 12 411 (дванадцять тисяч чотириста одинадцять) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення виготовлено 4 березня 2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Шалагінова