АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1962/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/182/16 Доповідач - Гірський Б.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гірського Б.О.

суддів - Кузьма Р. М., Ткач О. І.,

при секретарях - Бріль В.Л. , Дідух М.Є.

з участю - сторін, їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Кременецької міської ради Тернопільської області, Кременецького районного комунального бюро технічної інвентаризації, третя особа - Кременецька державна нотаріальна контора про визнання недійсним рішення, свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4

Після її смерті залишився будинок НОМЕР_1, розташований на АДРЕСА_1.

Вважаючи, що проживаючи з матір'ю без реєстрації за однією адресою на час її смерті він прийняв спадщину, просив визнати за ним право власності за законом на спадкове майно.

Оскільки після смерті брата - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, власником вищезазначеного будинку, в порядку спадкування за законом, стала його дружина - ОСОБА_2, просив скасувати реєстрацію за нею права власності на даний будинок.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, з мотивів пропуску ним строку позовної давності для звернення до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував строк позовної давності, оскільки законодавством не визначено граничного строку для оформлення права на спадщину, яку, на його думку, він прийняв.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників цивільного процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, після смерті якої залишилось спадкове майно - будинок НОМЕР_1, розташований по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після її смерті були діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Також встановлено, що в зв'язку з аварійністю старого житлового будинку за вказаною адресою, ОСОБА_4, за життя, був даний дозвіл рішенням виконкому Кременецької міської ради №843 від 17.10.1985 року на проведення його реконструкції та узаконення будівництва до 17.10.1986 року, проте в зазначені строки рішення виконане не було.

Після її смерті завершити реконструкцію та виготовити технічну документацію на будинок збільшених розмірів було дозволено рішенням виконкому Кременецької міської ради №77 від 23.03.2000 року її сину ОСОБА_5., який взяв на себе витрати зі збереження та утримання спадкового майна, чим фактично вчинив дії, які свідчать про вступ в управління та володіння цим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

З генплану забудови земельної ділянки забудовника ОСОБА_5, архівного витягу з рішення № 160 виконкому Кременецької міської ради від 06.09.2005 року вбачається, що виготовлено проектну документацію та проведено державну реєстрацію права власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_5.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 набула право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_5

03.08.2015 року державним нотаріусом Кременецької державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на спадкове майно: будинковолодіння по АДРЕСА_1 Тернопільської області, з тих підстав, що дане майно успадковане відповідачкою ОСОБА_2 після смерті чоловіка - ОСОБА_5

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення виходив з того, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак відмовив у задоволенні його вимог, у зв'язку зі спливом строку позовної давності для звернення до суду за захистом своїх цивільних прав.

Проте, такий висновок суду не є обґрунтованим і судом неправильно застосовані норми матеріального права.

В силу ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За наведених вище обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні виходячи з наступного.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1963 р., чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в редакції наказу Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року передбачала, які документи та інші докази можуть слугувати підтвердженням фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Прийняття спадщини шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може прирівнюватись до фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном. Для першого способу прийняття спадщини необхідними є два юридичних факти: позитивний (постійне проживання в одному житловому приміщенні із спадкодавцем на час відкриття спадщини) і заперечний (відсутність відмови від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку). Підставами застосування другого способу була значно ширша кількість юридичних фактів. При цьому сам по собі факт проживання спадкоємця зі спадкодавцем в одному житловому приміщенні був недостатнім для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину шляхом фактичного вступу.

Згідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено, належними та допустимими доказами, прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ним не підтверджені дії, як спадкоємця, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким доказом не може слугувати і довідка, яка видана 30.07.2015 року Кременецькою міською радою для пред'явлення в управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, на підставі акту обстеження депутатом діючої міської ради житлово-побутових умов проживання гр. ОСОБА_1 (зі слів останнього), про те, що на день смерті матері він проживав з нею за однією адресою без реєстрації.

Також, жодний з допитаних в судовому засіданні свідків, в тому числі і близьких сусідів, не підтвердив, що позивач безпосередньо проживав із спадкодавцем, як на час відкриття спадщини, так і протягом шести місяців з дня її відкриття, оскільки його проживання в будинковолодінню носило періодичний, тимчасовий характер.

Крім цього, позивач в суді апеляційної інстанції підтвердив, що будь-яких заходів щодо збереження та утримання спадкового майна не вживав і по теперішній час не несе жодних витрат з його утримання.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено обґрунтованості пред'явлених вимог. Відповідно слід змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, залишивши без змін його резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Резолютивну частину рішення Кременецького районного суду від 16 грудня 2015 року - залишити без змін, змінивши його мотивувальну частину.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з того дня може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.О. Гірський