25 жовтня 2016 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого Аркатової К.В.,
секретаря Подосокорської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду міста Харківа цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком за договором кредиту № 833/33-27/33/7-029 від 27.03.2007 року в розмірі 1769637,17 грн. та за договором кредиту № 833/33-27/33/8-307 від 14.07.2008 року в розмірі 1976866,89 грн. звернути стягнення на двокімнатну квартиру № 42, загальною площею 47,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: будинок № 5 по вулиці Отакара Яроша в м. Харкові та належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі продажу від 26.12.2006 року, посвідченого 26.12.2006 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5407, витяг з Державного реєстру правочинів № 3394385, номер правочину 1836049, зареєстрованого згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13264177, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 18.01.2007 року , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» з укладення від свого імені договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем за стартовою ціною продажу, що визначається на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності (у спосіб, встановлений ст..38 Закону України «Про іпотеку»), з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; застосувати заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки шляхом передачі її в управління Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» на період до його реалізації; виселити зі спірної квартири усіх мешканців без надання іншого жилого приміщення, зняти останніх з реєстраційного обліку; стягнути з відповідача судові витрати у справі.
В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 833/33-27/33/7-029 від 27.03.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 833/34-27/33/7-044, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, предметом якого є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 833/33-27/33/8-307 від 14.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 833/34-27/33/8-224, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, предметом якого є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Станом на 16.01.2016 року загальна сума заборгованості за кредитним договором від 27.03.2007 року складає 1769637,17 грн., а за договором від 14.07.2008 року 1976866,89 грн. Невиконанням позичальником зобов?язань за кредитними договорами, порушені законні права позивача на отримання належних останньому за кредитними договорами коштів, як кредитора у грошовому зобов?язанні.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності відповідача, а тому постановив ухвалу про заочний розгляд справи, також вважає, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 833/33-27/33/7-029 від 27.03.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 833/34-27/33/7-044, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, предметом якого є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
В якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 833/33-27/33/8-307 від 14.07.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 833/34-27/33/8-224, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, предметом якого є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
В результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору від 27.03.2007 року станом на 16.01.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 1769637,17 грн., з них: сума заборгованості за кредитом 604682,07 грн.; сума заборгованості за відсотками 663414,03 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 253986,99 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 247554,08 грн.
В результаті неналежного виконання позичальником умов кредитного договору від 14.07.2008 року станом на 16.01.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 1976866,89 грн., з них: сума заборгованості за кредитом 701417,16 грн.; сума заборгованості за відсотками 743887,73 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 253979,34 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 277582,67 грн.
У відповідності до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася та сплати процентів.
Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», п.4.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
У п.4.5. договору іпотеки сторонами визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перелічених в даному положенні договору способів, у тому числі на підставі рішення суду. У разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки іпотеко держателем від свого імені будь якій особі покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Статтею 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
При цьому, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст.38 цього Закону (ст. 39 зазначеного Закону).
Пунктом 38 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України "Про іпотеку"), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.
Наявність договору про позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки не позбавляє іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку.
Крім того, згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, ст.ст. 39, 40 Закону України "Про іпотеку"виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом.
При цьому, примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто звернення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ Укрсоцбанк», з відмовою а частині вимог про виселення та зняття з реєстраційного обліку мешканців квартири, що є предметом іпотеки через порушення процедури, визначеної діючим законодавством України та невизначеність кола осіб, що є мешканцями спірної квартири.
Разом з цим суд відмовляє в частині вимог про вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки квартири АДРЕСА_2 шляхом передачі її в управління ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки обовязок щодо збереження предмета іпотеки згідно відповідного договору покладений на іпотекодавця, доказів щодо наявності ризиків, що порушують умови збереження спірного майна суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11,58-60,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 589 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 833/33-27/33/7-029 від 27.03.2007 року в розмірі 1769637,17 грн. та за договором кредиту № 833/33-27/33/8-307 від 14.07.2008 року в розмірі 1976866,89 грн. звернути стягнення на двокімнатну квартиру № 42, загальною площею 47,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: будинок № 5 по вулиці Отакара Яроша в м. Харкові та належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі договору купівлі продажу від 26.12.2006 року, посвідченого 26.12.2006 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 5407, витяг з Державного реєстру правочинів № 3394385, номер правочину 1836049, зареєстрованого згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13264177, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 18.01.2007 року, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем за стартовою ціною продажу, що визначається на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності (у спосіб, встановлений ст.38 Закону України «Про іпотеку»), з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дзержинського районного суду м.Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які беруть участь у справі, рішення може бути оскаржене.
Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий