Справа № 713/1642/16-ц
Провадження №2/713/716/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/2 частку майна, як спільної сумісної власності подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2, звернулась в суд з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/2 частку майна, як спільної сумісної власності подружжя до відповідачів ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_4

Посилається на те, що 17 березня 1973 року вона вступила в шлюб з ОСОБА_4, який був зареєстрований у виконавчому комітеті ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16. 18 січня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4 За час перебування у зареєстрованому шлюбі з померлим чоловіком вони спільно побудували житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в смт.Берегомет по вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області. 24.04.1987 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на спільно побудований ними будинок.

Вважає, що з видачею ОСОБА_3 селищної ради свідоцтва про право власності на житловий будинок в цілому на ОСОБА_4 було порушено її право власності на 1/2 даного нерухомого майна.

15 січня 2003 року її чоловік ОСОБА_4 у виконавчому комітеті ОСОБА_3 селищної ради склав заповіт, яким все своє майно заповів їхньому внуку ОСОБА_4, який на даний час претендує на видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно, в тому числі і на її частку житлового будинку.

Просить визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 24 квітня 1987 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстроване за №2007, в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з належними будівлями та спорудами, що розташований смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області та визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку по плану забудови під літ. «А», з відповідною часткою належних до нього надвірних господарських будівель і споруд, що розташовані в смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, що є спільною власністю подружжя.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_1 підтримали позовні вимоги, посилались на обставини викладені в позові, просили задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача ОСОБА_3 селищної ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному обємі та просять справу розглядати без участі представника селищної ради.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Зазначив, що після смерті дідуся ОСОБА_4 як спадкоємець по заповіту звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Житловий будинок його бабуся ОСОБА_2 та ОСОБА_4 побудували будучи в зареєстрованому шлюбі.

Суд, заслухавши позивачку, представника позивачки, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обємі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 18 січня 2016 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія І-МИ №154398, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №04.

Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в смт.Берегомет по вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області.

З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке видано 24 квітня 1987 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстроване за №2007 вбачається, що власником житлового будинку, який розташований в смт.Берегомет по вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області є ОСОБА_4.

З довідки-характеристики №2/163 від 21.09.2016 року вбачається, що власником житлового будинку загальною площею 84,60 кв.м., житловою площею 55,80 кв.м, з надвірними будівлями та господарськими спорудами, а саме літ.Б літня кухня, літ.В Сарай, літ. Г Убиральня, літ.Д Сарай, літ.Е Сарай, літ.Є Гараж, №1 Огорожа, літ.К Колонка, який розташований в смт.Берегомет по вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області є ОСОБА_4

За життя, а саме 15 січня 2003 року ОСОБА_4 залишив заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що матиме за законом право, заповів ОСОБА_4, що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Берегометської селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстрованого в реєстрі за №12.

З матеріалів спадкової справи №32/2016 року, заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв відповідач ОСОБА_4, оскільки звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією заяви від 22.06.2016 року.

Судом також встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 перебували у шлюбі, який 17 березня 1973 року був зареєстрований виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №16, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія І-МИ №113927, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вижницького РУЮ у Чернівецькій області, актовий запис №16.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин) майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім'ю України у разі поділу майна що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними.

Ці ж положення закріплені в ст.ст.60, 70 Сімейного кодексу України.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснено, що розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю, зокрема є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону "Про власність", ст. 22 КпШС України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону "Про власність").

Суд вважає, що, житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, який розташований в ссмт.Берегомет по вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, на який 24 квітня 1987 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок померлому ОСОБА_4, як єдиному власнику, є спільним майном подружжя, частки подружжя в якому є рівними.

Відповідно до статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга й третя статті 55 Конституції України визначають, що права і свободи громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб, кожному гарантується право на землю.

Згідно п.10 ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст.77 ч.2 Закону України «Про місцеве самоврядування», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 24 квітня 1987 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстроване за №2007, необхідно визнати недійсним в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з належними будівлями та спорудами, що розташований смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області та визнати за позивачкою ОСОБА_2, право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку по плану забудови під літ. «А», з відповідною часткою належних до нього надвірних господарських будівель і споруд, що розташовані в смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, що є спільною власністю подружжя.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 . про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на 1/2 частку майна, як спільної сумісної власності подружжя, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, необхідно стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551,20 грн. на користь позивачки та з відповідача ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1291,00 грн. на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 22,28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, 16, 21 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 217, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 24 квітня 1987 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області, зареєстроване за №2007, в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з належними будівлями та спорудами, що розташований смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН - НОМЕР_1), право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку по плану забудови під літ. «А», з відповідною часткою належних до нього надвірних господарських будівель і споруд, що розташовані в смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, що є спільною власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_3 селищної ради, Вижницького району Чернівецької області (59233, смт.Берегомет, вул.Центральна, 20, Вижницький район Чернівецька область) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованої та жительки смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 551 (Пятсот пятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН - НОМЕР_1), зареєстрованої та жительки смт.Берегомет, вул.Лесі Українки, 4, Вижницького району Чернівецької області, судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1291,00 (Одна тисяча двісті девяносто одна) гривня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич