У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

12.10.2016 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Руськокомарівської сільської ради, приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 848 від 11.10.2016 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, матеріали справи підлягають повторному автоматизованому перерозподілу у звязку з тим, що суддя Домніцький В.В. звільнений з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2016 року, головуючим суддею визначено ОСОБА_3

Вирішуючи питання про відкриття провадження, судом встановлено, що представник позивача ОСОБА_4 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом, однак такий поданий з порушенням вимог чинного цивільного процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Судом встановлено, що в порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за звернення до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою про визнання права власності на землю у встановленому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі, а той документ який наданий, не може бути взятий судом до уваги, оскільки судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. При цьому, відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107 - 114, 251, 257, 260, 269, 287, 291, 323, 363, 380-1, 389-7, 392, 400 ЦПК.

Окрім того, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суду першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». У зв'язку з чим, вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, оформленою обґрунтованою постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Всупереч вищезазначеним вимогам до позовної заяви не додано постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, слід зазначити, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи суть позовних вимог та виходячи із змісту позовної заяви, позивачем не обґрунтовано яким чином відповідачі порушили право позивача на спадкове майно або перешкоджають його здійсненню, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити наявність спору.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Руськокомарівської сільської ради, приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3