АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/611/2016 Доповідач: Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вербицької Л.І.,

Капітан І.А.,

секретар Сікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог Банк зазначав, що 12.04.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконав внаслідок чого станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в сумі 3431,36 грн. На підставі викладеного Банк просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь вказану суму заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 27 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 484,67 грн. Вирішено питання щодо судового збору. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором по своєчасному та повному погашенню необхідних щомісячних платежів, утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 290 грн, яка підлягає примусовому стягненню. Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору закінчився 12.04.2014 року, тому нарахування процентів, комісії та пені повинно бути здійснено до 12.04.2014 року. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені та штрафів суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності передбаченої для стягнення неустойки.

Однак з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір №б/н згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% річних на залишок заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії платіжної картки (а.с.6, 7-32).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами Банку складають кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач, отримавши грошові кошти, не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом внаслідок чого станом на 31.07.2015 року утворилась заборгованість в сумі 3431,36 грн, яка складається з: 290,00 грн заборгованості за кредитом, 913,95грн заборгованість за процентами за користування кредитом, 1587,82 грн заборгованість за пенею та комісією, штраф в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 139,59 грн (процентна складова) (а.с.5).

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що строк дії договору закінчився 12.04.2014 року, тому нарахування процентів, комісії та пені повинно бути здійснено до 12.04.2014 року.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Згідно з «Умовами та правилами надання банківських послуг» картка діє до останнього місяця включно, що вказано на її лицьовому боці. По закінченню терміну дії, картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання картки з новим строком дії) після звернення клієнта в банк, відповідно до діючих тарифів. Випуск картки на новий термін здійснюється при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором. (пп. 2.1.1.2.11. і 2.1.1.2.12).

Згідно умов кредитного договору позичальнику була видана картка зі строком дії до жовтня 2015 року.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач звертався до позивача із пропозицією щодо дострокового припинення кредитного договору, а тому висновок суду про те, що договірні відносини між сторонами припинилися 12.04.2014 року є необґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем строку позовної давності, але колегія суддів вважає, що підстави для застосування судом позовної давності відсутні, оскільки пунктом 1.1.7.31 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що строк позовної давності відносно вимог банку по поверненню кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат банку складає 50 років.

Зазначена умова договору не суперечить закону, оскільки ч. 1 ст. 259 ЦК України передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених ст.ст.1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором відповідно до наданого позивачем розрахунку, правильність якого перевірена судом та належними доказами не спростована.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення в частині, якій відмовлено в задоволені позовних вимог та зміні рішення в частині задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 27 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1587,82 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 139,59 грн. штрафу (процентна складова).

Зазначене рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами змінити, збільшивши стягнуту суму з 194, 67 грн. до 913, 95 грн.

Змінити зазначене рішення суду в частині стягнення загальної суми заборгованості, збільшивши стягнуту суму з 484, 67 грн. до 3431,36 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

І.А. Капітан