АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/53/16-ц Номер провадження 22-ц/786/991/16Головуючий у 1-й інстанції Мальцев С.О. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Лобова О.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_3, на її користь щомісячно по 1000 грн. аліментів, у зв'язку з продовженням навчання і 11 200 грн. щороку за освітню послугу згідно договору про навчання та судові витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона навчається на 1 курсі Національної юридичного університету ім. Ярослава Мудрого з вересня 2015 року строком 4 роки на денній формі навчання за рахунок коштів ОСОБА_4.

Вказувала, що вона народилась у зареєстрованому шлюбі між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який після розірвання шлюбу за рішенням суду був позбавлений батьківських прав відносно неї. Вважає, що її батько має можливість надавати їй матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 26 січня 2016 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в часині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання..

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неналежне з'ясування майнового стану відповідача.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3, який згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 20 травня 2013 року позбавлений батьківських прав щодо неї.

ОСОБА_2 є студенткою 1 - го курсу 11 групи денної форми навчання Інституту підготовки кадрів для органів прокуратури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за договором, строк навчання чотири роки за ступенем бакалавра.

ОСОБА_3 має постійне місце роботи у Крюковській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області (№29), де працює на посаді інспектора та отримує грошове забезпечення, що у 2015 році, з урахуванням усіх утримань, склало 1483, 40 грн. на місяць.

Згідно висновку ЛКК № 521 від 08.02.2016 року ОСОБА_3 за станом здоров'я потребує легкої фізичної праці терміном на два місяці. Окрім того, медичною документацією підтверджено, що він хворіє на неврологічне ураження правого колінного суглобу та остеохондроз з больовим синдромом.

Відповідач здійснює сплату аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, з урахуванням його майнового стану та стану здоров'я, а також наявності на його утриманні неповнолітнього сина спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині у розмірі 1/8 частки від його доходу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні питання про розмір аліментів, що має бути стягнутий з ОСОБА_3 суд першої інстанції повною мірою врахував вищезазначені обставини.

Наявність хронічних захворювань у відповідача та необхідність лікування повною мірою підтверджений медичною документацією (а.с. 47-52) та не спростований позивачем.

Наявність у відповідача можливості утримувати ОСОБА_2 до 2015 року, на що остання посилається в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки з'ясуванню підлягає майновий стан відповідача на час вирішення спору.

Посилання апелянта на спільне проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_8 та утримання останньої є неспроможним, оскільки вказана обставина не була покладена в основу оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як було встановлено судом, ОСОБА_3 має регулярний заробіток, дохід в натурі не отримує, а тому відсутні підстави для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, як цього вимагає позивач.

Суд першої інстанції ухвалив правильне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на оплату навчання дочки, оскільки правила статті 185 Сімейного кодексу України поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 Сімейного кодексу України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується самим позивачем, вона не несла витрат на правову допомогу, а отже витрати у розмірі 200 грн. понесені ОСОБА_5 не підлягають відшкодуванню

Інших доводів, які б впливали на висновки суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- Л.М. Хіль

Судді --//-- О.Ю. Кузнєцова

--//-- О.А. Лобов

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: Л.М. Хіль