Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від

17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

3 грудня 2015 року,

встановила:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в 2013 році передав на зберігання ОСОБА_5 свої транспортні засоби: автомобіль КАМАЗ 5410, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 59 841,56 грн, автомобіль КАМАЗ 43101, державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 171 270,67 грн, автомобіль КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_3, вартістю 81 622,97 грн та трактор МТЗ 80 «Беларус», державний номерний знак НОМЕР_4, вартістю 70 617,62 грн, на загальну суму 383 352,82 грн. Відповідач не дотримався усної домовленості та не зберіг майно позивача і не бажає компенсувати спричинені пошкодженням майна збитки.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з відповідача на його користь завдані йому збитки на суму 383 352,82 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2015 року, позов залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили із того, що позивач не довів належними доказами, що він передав відповідачу на зберігання чотири транспортні засоби, а відповідач взяв на себе зобов'язання зберігати їх та повернути спірні транспортні засоби в схоронності.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від

3 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська