Справа №478/298/15-ц
пров. №2/478/9/2016
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» Казанківського району Миколаївської області про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

25.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фермерського господарства «Агропром-Синтез» (далі ФГ «Агропром-Синтез»), в якому зазначив, що відповідно до Державного акту серії Р4 №098808 від 26.12.2001 року набув право власності на земельну ділянку площею 6,07 га, яку на підставі договору оренди від 07.10.2011 року, зареєстрованого 20.04.2012 року у відділі Держкомзему в Казанківському районі за № 000710, передав в користування ФГ «Агропром-Синтез» строком на пять років.

З 2011 року і до теперішнього часу, відповідач не сплачував йому орендну плату за користування землею. Розмір орендної плати за період 2011 -2014 років з урахуванням пені та індексу інфляції складає 29786,28 грн. (орендна плата 19424 грн., пеня 5860,80 грн., інфляція 4501,48 грн.).

Протиправною поведінкою відповідача, який позбавив його можливості реалізувати своє право на розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою та отримувати від неї прибуток, йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в сумі 5000 грн.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обовязків за договором оренди землі позивач просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на його користь орендну плату за період 2011 -2014 років з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 29786,28 грн. та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати.

Згодом позивач ОСОБА_1 заявою від 19.10.2015 року уточнив розрахунки за позовом і просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на її користь орендну плату за період з 2011 року по 2015 рік включно з урахуванням пені та індексу інфляції в сумі 51090,04 грн. та стягнути моральну шкоду в сумі 5000 грн., а також судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені (уточнені) вимоги і просили їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що 07.10.2011 року між ФГ «Агропром-Синтез» та власником земельної ділянки ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,07 га, розташованої на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району, строком на 5 років, який було зареєстровано 20.04.2012 року у відділі Держкомзему в Казанківському районі. У травні 2012 року орендодавцю ОСОБА_1 було виплачено орендну плату в розмірі 4856 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 23.05.2012 року, підписаного донькою позивача ОСОБА_4, яка на той час у господарстві працювала офісним працівником. У травні 2015 року ФГ «Агропром-Синтез» відправило поштовим переказом на імя позивача орендну плату за 2014 рік в розмірі 7284 грн., проте останній відмовився від їх отримання. Посилаючись на те, що далі ФГ «Агропром-Синтез» належно виконувало умови договору оренди земельної ділянки, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, опитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За статтею 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Одним з них є Закон України «Про оренду землі».

В силу ст. ст. 1, 21-22 та 24 названого закону, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Платою за користування земельною ділянкою є орендна плата, під якою розуміють платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій формах. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Положеннями ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон), де передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Матеріалами справи встановлено, що 07.10.2011 року між ФГ «Агропром-Синтез» та громадянином ОСОБА_1, який в силу Державного акту про право приватної власності на землю серії Р4 №098808 від 26.12.2001 року, являється власником земельної ділянки, площею 6,07 га, розташованої на території Новофедорівської сільської ради Казанківського району, була досягнута домовленість про передачу належної йому земельної ділянки в оренду строком на 5 років. Ця домовленість реалізована правочином (договором) з додержанням визначеної законом письмової форми, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Казанківському районі 20.04.2012 року за №00710, тому є укладеним з моменту його державної реєстрації (а.с.6, 7).

Відповідно до п.п. 9-11 вказаного договору оренди земельної ділянки відповідач зобов'язався сплачувати позивачу орендну плату до 31 грудня щорічно.

Згідно п.14 договору оренди земельної ділянки у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,05% несплаченої суми за кожний день прострочення.

В умовах визначених в п. 37 договору оренди земельної ділянки сторони домовились про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу одної із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендної земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

На підтвердження виплати позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою у 2012 році в розмірі 4856 грн. відповідачем надано видатковий касовий ордер від 23 травня 2012 року, проте як встановлено в судовому засіданні позивачем кошти не отримано, а вказаний ордер підписано донькою позивача ОСОБА_4, що не заперечувалось представником відповідача та підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

На підтвердження того, що позивач уповноважував свою доньку отримати орендну плату замість нього, представник відповідача доказів не надав, а тому вважати, що орендна плата у 2012 році сплачена належним чином підстав немає.

У 2013-2014 роках орендна плата теж не була сплачена належним, чином оскільки перерахування її позивачеві лише в квітні 2015 року, в той час як за договором оренди кінцевим терміном є 31 грудня кожного року, не можна вважати вчасним виконанням зобовязання.

Отже, зазначені обставини вказують на систематичну несплату позивачу ОСОБА_1 орендної плати, що є невиконання умов договору визначених сторонами в п.п. 9-11 та є підставою для розірвання договору.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди землі від 07.10.2011 року не виконав взяті на себе зобов'язання, тому сума заборгованості з орендної плати, з урахуванням сплаченого орендарем податку у розмірі 15% від орендної плати, у 2012 році складає 4127 грн. 60 коп., у 2013 році складає 4127 грн. 60 коп., у 2014 році складає 4127 грн. 60 коп. та у 2015 році складає 4127 грн. 60 коп.

В силу ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченн.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням викладеного положення статті 625 ЦК регулюють зобов'язальні правовідносини, тобто поширюються на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору оренди, є грошовим зобов'язанням, в якому серед інших прав і обов'язків сторін, праву орендодавця вимагати сплати орендної плати на його користь відповідає кореспондуючий обов'язок орендаря сплатити ці гроші.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов'язань, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Враховуючи вимоги ст.625 ЦК України та п.14 договору оренди земельної ділянки сума заборгованості з орендної плати за 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік та 2015 рік з урахуванням індексу інфляції та пені складає 26280 грн. 36 коп. з них: борг з орендної плати -16510 грн. 40 коп. (4127 грн. 60 коп. х3); індекс інфляції 6690 грн. 79 коп. (розрахунок по орендній платі за 2012 рік період з 01.01.2013 року по 17.04.2015 року(час надіслання відповідачем грошей позивачу): 4127,60х100,5% (2013р):100%=20 грн.63 коп.; 4127,60х124,9%(2014 рік):100%=1027 грн.77 коп.; 4127,60х137,1%(січень-квітень 2015 р.):100%=1531 грн. 33 коп.; за 2013 рік період з 01.01.2014 року по 17.04.2015 року: 4127,60х124,9% (2014 рік):100%=1027 грн. 77 коп.; 4127,60х137,1%(січень-квітень 2015 року):100%=1531 грн. 33коп. за 2014 рік період з 01.01.2015 року по 17.04.2015 року: 4127,60х137,1% (січень-квітень 2015 року) :100%= 1531 грн. 33 коп.;за 2015 рік період з 01.01.2016 року по березень 2016 року:4127,60х100,5%:100%= 20 грн. 63 коп.); пеня - 3079 грн. 17 коп. (розрахунок по орендній платі за 2012 рік період прострочення з 01.01.2013 року по 17.04.2015 року: 4127,60х0,05% х 837 днів =1727 грн.40 коп.; за 2013 рік період прострочення з 01.01.2014 року по 17.04.2015 року: 4127,60х0,05%х472 дні=974 грн.11 коп.; за 2014 рік період прострочення з 01.01.2015 року по 17.04.2015 року: 4127,60х0,05%х107 днів = 220 грн.82 коп.; за 2015 рік період прострочення з 01.01.2016 року по 16.03.2016 року:4127,60х0,05%х76 днів=156 грн. 84 коп.).

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення орендної плати за 2011 рік задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Договір оренди земельної ділянки укладений між сторонами 07 жовтня 2011 року та зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за №00710.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 та ч. 3 ст. 640 (в редакції, чинній до 1 січня 2013 року) ЦК України договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту його державної реєстрації. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України у справі №6-118цс13 від

26.12.2013 року.

Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не надано належних доказів про використання відповідачем ФГ «Агропром-Синтез» у 2011 році земельної ділянки.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки та щодо стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції та пені підлягають частковому задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки ні норми чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, які встановлюють відповідальність за порушення зобов'язань за договором, ні укладений між сторонами договір не передбачають такого правового наслідку порушення зобов'язань за договором, як відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати сторін на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України).

Частиною 1 ст.84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правої допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1 ст.88 ЦПК).

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч.2 ст.84 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із договору про надання правових послуг від 25 лютого 2015 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 поніс витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн.

Таким чином, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд з відповідача стягує на користь позивача судові витрати, понесені ним у звязку з розглядом справи, у розмірі 2006 грн. 40 коп. (1500 грн. витрати на правову допомогу та 506 грн. 40 коп. витрати по сплаті судового збору за позовну вимогу немайнового характеру про розірвання договору оренди земельної ділянки та за позовну вимогу майнового характеру про стягнення орендної плати).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агропром-Синтез» Казанківського району Миколаївської області про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та моральної шкоди,- задовольнити частково.

Договір оренди земельної ділянки укладений 07 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Агропром-Синтез» Казанківського району Миколаївської області, зареєстрований 20 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Казанківському районі за №00710, - розірвати.

Стягнути з фермерського господарства «Агропром-Синтез» Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 16510 грн. 40 коп. заборгованості по орендній платі, 3079 грн. 17 коп. пені та 6690 грн. 79 коп. збитків від інфляції, а всього 26280 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят) гривень 36 коп.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з фермерського господарства «Агропром-Синтез» Казанківського району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у звязку з розглядом справи в розмірі 2006 грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя