УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Укрпрофтур», в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 у розмірі 23 229, 20 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 14.09.2005 ОСОБА_1 був призначений на посаду першого заступника голови правління ЗАТ «Укрпрофтур». 01.04.2011 його звільнено із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Розрахунок із працівником у день звільнення проведений не був. Остаточний розрахунок в межах неоспорюваних сум ЗАТ «Укрпрофтур» здійснило 29.07.2011.

Вказував, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.02.2012 з відповідача було стягнуто належну працівнику при звільненні, але недоплачену премію у сумі 79 400 грн. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2013, яке набрало законної сили, з відповідача було стягнуто невиплачену частину компенсації за невикористану відпустку у розмірі 12 933, 84 грн. Однак, станом на день звернення до суду із позовом зазначене рішення виконано не було.

Стверджував, що з урахуванням середньоденної заробітної плати у розмірі 1 161, 46 грн. його середній заробіток за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 становив 23 229, 20 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.12.2015 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Укрпрофтур» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.02.2015 по 28.02.2015 у сумі 23 229 грн. 20 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ПрАТ «Укрпрофтур» подало апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини справи.

Справа № 756/10829/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2701/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПрАТ «Укрпрофтур»вказувало, що суд першої інстанції не врахував обставин, які були встановлені в рішенні Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2014, зокрема, факту часткового стягнення на користь позивача сум при звільненні.

Крім того, особа, яка звернулася із апеляційною скаргою, зазначила, що судом першої інстанції не було дотримано принципу співмірності при розрахунку розміру відшкодування за час затримки виплат при звільненні.

Враховуючи викладене, ПрАТ «Укрпрофтур» просило оскаржуване рішення змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню, до 444 грн. 46 коп.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 14.09.2005 ОСОБА_1 був призначений на посаду першого заступника голови правління ЗАТ «Укрпрофтур». 01.04.2011 позивача звільнено із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Розрахунок із працівником у день звільнення проведений не був. Остаточний розрахунок в межах неоспорюваних сум ЗАТ «Укрпрофтур» здійснило 29.07.2011, що не заперечується сторонами у справі.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до суду і вимогами про проведення із ним повного розрахунку, стягнення компенсації за невикористану відпустку, недоплаченої премії.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2013 у справі № 756/12510/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Укрпрофтур». Стягнуто з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію за невикористану відпустку за 73 дні в сумі 12 933 грн. 84 коп. (а.с. 13-16).

Станом на день звернення позивача до суду із позовом про стягнення відшкодування за затримку в розрахунку вказана сума йому виплачена не була.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З огляду на те, що спір про стягнення компенсації за невикористану відпустку за 73 дні у розмірі 12 933 грн. 84 коп. був повністю вирішений на користь працівника, останній має право на отримання відшкодування за час затримки у виплаті належної суми у розмірі, визначеному ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки у виплаті належних працівнику сум в межах позовних вимог за період з 01.02.2015 по 28.02.2015.

Доводи апеляційної скарги про те, що належні до виплати при звільненні кошти стягувались на користь позивача частинами, а не всією сумою одноразово, не є підставою для звільнення роботодавця від сплати відшкодування за час затримки у виплаті даних коштів в розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 117 КЗпП України.

ПрАТ «Укрпрофтур» також вказувало, що згідно роз'яснень, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2013 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Укрпрофтур» було задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь ОСОБА_1 невиплачену компенсацію за невикористану відпустку за 73 дні в сумі 12 933 грн. 84 коп. (а.с. 13-16).

Відтак, підстави для застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування за затримки виплат при звільненні відсутні.

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

Та обставина, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2014 позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Укрпрофтур» було задоволено частково (а.с. 17-20), не може бути прийнята до уваги, оскільки в рамках вказаної справи вирішувалися вимоги про відповідальність за затримку у розрахунку та не вирішувався спір про стягнення належних працівнику виплат при звільненні.

Таким чином, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: