Справа № 202/702/16-ц
Провадження № 6/202/38/2016
УХВАЛА

Іменем України

16 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в особі Індустріального відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням в якому просив тимчасово обмежити громадянина України - ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань згідно виконавчого листа № 2-339 від 09.08.2010 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 1068848,03 грн.

В обґрунтування свого подання державний виконавець вказує, що в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції знаходиться на виконанні виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-339, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 09.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованості у розмірі 1068848,03 грн. 06.02.2012 року державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного рішення суду, про що винесено відповідну постанову, копії якої надіслано сторонам.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з подання, сам по собі виїзд за межі України не зумовлює неможливість виконання рішення суду, та докази щодо наміру боржника виїхати за межі України державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1 не зазначені і не надані.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили про те, що боржник навмисно ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом, не надано відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання.

Згідно ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України, до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Таким чином, у разі задоволення подання, боржник буде обмежений у свободі пересування, яка гарантується Конвенцією Про захист прав людини і основоположних свобод і Конституцією України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підставі ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 22, 33 Конституції України, ст. 6 Законом України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону УкраїниПро виконавче провадження, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до апеляційного суду Дніпропетровської області, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Г. Зосименко