Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Колодяжної І.М.

при секретарі Ягодіній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_3 житлового господарства ОСОБА_2 міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту, визнання наймачем квартири, визнання права користування квартирою та зобов»язання укладення договору найму житла та за зустрічним позовом ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_1 про виселення з самоправно зайнятого житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом, з урахуванням його уточнень, до ХМР та ОСОБА_3 житлового господарства ОСОБА_2 міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання позивача з 05 березня 2010 року по теперішній час в якості члена сім»ї ОСОБА_7, померлого 02 травня 2014 року, в квартирі АДРЕСА_1; поновлення порушеного права позивача шляхом визнання позивача наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, визнавши за позивачем право користування квартирою та зобов»язання ОСОБА_3 житлового господарства ХМР укласти договір найму житла вищевказаної квартири.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що спірна квартира надана у користування її свекрусі ОСОБА_7, на склад сім,ї : ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_4 В спірній квартирі постійно мешкали ОСОБА_7 та її син ОСОБА_7 У 2010 році позивач познайомилася з ОСОБА_7 , переїхала до нього на постійне місце проживання за вищевказаною адресою та стали вести спільне господарство . 11 лютого 2014 року між позивачем та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб. 05.03.2010 року ОСОБА_7 померла. Після її смерті позивач разом з чоловіком ОСОБА_7 постійно мешкали в спірній квартирі, дбали про її стан, несли витрати на поточний ремонт та сплачували за комунальні послуги. Крім неї з чоловіком, у спірній квартирі були зареєстровані, але не проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2014 року останні були визнані такими, що втратили право користування квартирою № 39 в буд. 199 по пр. Гагаріна в м. Харкові. Рішення набрало законної сили та ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не оскаржено.02 травня 2014 року чоловік позивача ОСОБА_7 помер. Всі витрати на його ховання були понесені позивачем. Після смерті чоловіка позивач продовжує постійно проживати у вказаній квартирі, дбати про неї, підтримували її в належному стані та сплачували комунальні послуги. Однак, право користування вказаною квартирою за позивачем документально не закріплено, перешкодою для її реєстрації за вказаним місцем проживання стала хвороба ОСОБА_7, у зв'язку з чим останній час від часу перебував на лікуванні. Крім того, чоловік зазначав, що спочатку необхідно вирішити питання про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а вже після цього займатися її реєстрацією у квартирі за адресою АДРЕСА_3.

У жовтні 2014 року позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова з заявою для отримання послуги щодо зміни договору найму (переоформлення особового рахунку) на квартиру та надала всі необхідні документи. До теперішнього часу відповіді на свою заяву позивач не отримала. Таким чином, вважає порушеним своє право на користування житловим приміщенням.

ХМР звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про виселення з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_4, без надання іншого житлового приміщення на підставі ст. 116 ЖК України.

В обґрунтування зустрічного позову ХМР посилалася на те, що житловий будинок по пр. Гагаріна, 199 у м. Харкові є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова та відображається на балансі КП "'Жилкомсервіс». Виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради не приймалось рішення про надання спірної квартири ОСОБА_1 Договір найму вказаного приміщення з ОСОБА_1 не укладався.Докази про наявність письмової згоди всіх членів сімї наймача на вселення ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_5 відсутні. ОСОБА_7 не визнаний наймачем квартири №39, по пр. Гагаріна 199 в м. Харкові після смерті його матері ОСОБА_7, померлої 05 березня 2010 року.Квартира АДРЕСА_6 не приватизована, наймачем квартири є ОСОБА_7, яка померла 05.03.2010 року. ОСОБА_1 з 19.06.2014 по 20.08.2014 була зареєстрована за іншою адресою, АДРЕСА_7. ОСОБА_7 помер 02.05.2014 року. На даний час, згідно відмітки у паспорті ОСОБА_1 , остання зареєстрована за даною адресою, у АДРЕСА_8 з 20.08.2014 року. Підставою реєстрації місця проживання за спірною адресою було рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.08.2014 у справі 641/6822/14-ц, яким за ОСОБА_1 визнано право користування житловим приміщенням в квартирі №39 по Гагаріна, 199 в м. Харкові, яке в подальшому скасовано рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 червня 2015 року та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Борг по сплаті за комунальні послуги за спірною адресою станом на 01.11.2014 року складав 2665,23 грн. Квартирна платня фактично не сплачувалась з 01.03.2007 року. ОСОБА_2 міська рада, як власник, не володіє в натурі вказаним вище житловим приміщенням, оскільки ним незаконно фактично володіє відповідач по справі, яка самоправно вселилася до нього, використовує його під власні потреби, чим порушує права власника на володіння, користування та розпорядження обєктами нерухомого майна. Виконавчими комітетами ОСОБА_2 міської ради, Фрунзенської районної м. Харкові ради не приймались рішення щодо надання жилого приміщення відповідачу. Договір найму вказаного жилого приміщення з відповідачем не укладався. Також не видавався відповідачу ордер на це приміщення, який відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу Української РСР є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, і який може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечував, зустрічний позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 житлового господарства ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не з′явився.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з»явилися.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру №4021 Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради депутатів трудящих, виданого в грудні 1964 року, квартира АДРЕСА_4 надана у користування ОСОБА_7 , на склад сім,ї: ОСОБА_7, синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_9.

05 березня 2010 року ОСОБА_7 померла.

Як вбачається з матеріалів справи , після смерті ОСОБА_7 в спірній квартирі постійно мешкав її син ОСОБА_9 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №223108 виданого Савинською селищною радою Балаклійського району Харківської області, 11 лютого 2014 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_1.

02 травня 2014 року ОСОБА_9 помер.

Витрати на поховання ОСОБА_7 понесені позивачем ОСОБА_1, що підтверджується товарним чеком від 21 травня 2015 року та накладною від 21 травня 2015 року.

Відповідно до квартирної карточки форми В встановлено, що основним наймачем квартири АДРЕСА_4 була ОСОБА_7, яка зареєстрована з 23.02.1970 року; син ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_6 виписані з квартири за рішенням суду від 13.09.2014 року ; син ОСОБА_9 зареєстрований з 04.02.1994 року по дату смерті 02.05.2014 року; невістка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виписані 09.01.2004 року; ОСОБА_1 зареєстрована 20.08.2014 року.

Факт реєстрації 20.08.2014 року позивача ОСОБА_1 за вищевказаною адресою підтверджується також копією її паспорта та довідкою з місця проживання про склад сім»ї та прописки КП «Жилкомсервіс» дільниці №24 від 07.10.2014 року за 2430.

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова з заявою для отримання послуги щодо зміни договору найму (переоформлення особового рахунку) на квартиру та надала всі необхідні документи. До теперішнього часу відповіді на свою заяву позивач не отримала.

Відповідно до ч.2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків та інших осіб, особи, що вселились в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням.

Статтею 106 ЖК України передбачено право повнолітнього члена сімї наймача вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму у разі смерті наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім»ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім»ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» відсутність письмової згоди наймача та реєстрації за адресою спірної квартири не свідчить про те, що особа, яка вселилася, не набула права користування жилим приміщенням, оскільки фактичними обставинами безспірно встановлено, що ця особа вселилася зі згоди осіб, які проживають у даному приміщенні як член їх сім,ї.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кожен окремо підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_4.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить встановити факт її проживання з 05 березня 2010 року по теперішній час в якості члена сім»ї ОСОБА_7 у вищевказаній квартирі.

Однак, доказів, які б підтверджували факт проживання саме з 05 березня 2010 року, суду не надано.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене та враховуючи факт проживання позивача ОСОБА_1 в якості члена сім»ї ОСОБА_7, порушене право ОСОБА_1 підлягає поновленню шляхом визнання її наймачем квартири та зобовязання ОСОБА_3 житлового господарства ХМР укласти з нею договір найму даної квартири, в частині позовних вимог про встановлення факту в якості члена сім»ї ОСОБА_7 саме з 05 березня 2010 року суд відмовляє за недоведеністю.

Зустрічні позовні вимоги ХМР задоволенню не підлягають, оскільки відсутні підстави, передбачені ст. 116 ЖК України , для виселення ОСОБА_1 з самоправно зайнятої квартири АДРЕСА_4, без надання іншого житлового приміщення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити порушене право ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_1 наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9, визнавши за ОСОБА_1 право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_10 та зобовязати ОСОБА_3 житлового господарства ОСОБА_2 міської ради укласти з ОСОБА_1 договір найму житла квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Мотивоване рішення виготовлено 25 березня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_15