Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/413/16-ц
Провадження №: 2/332/342/16
21 березня 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою, -
Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи, однак до судового засідання не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступне: 18.08.2015 року відповідач взяв в борг у позивача грошові кошти у розмірі 80 000,00 російських рублів та 700 доларів США, про що було укладено розписку, згідно якої відповідач отримав у позивача грошову позику зі строком повернення 20.09.2015 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В даному випадку відповідач підтвердив факт отримання грошей від позивача розпискою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором.
Сторонами при укладенні договору позики встановлено термін повернення грошових коштів 20.09.2015 року. Однак відповідач на даний час не повернув зазначені кошти позивачу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 1046, 1047-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Заводським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.
Суддя О.С. Яцун