Справа №705/855/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування , мотивуючи своє звернення тим, що не може прийняти спадщину на земельну ділянку, так як в Державному реєстрі земель відсутні відомості про реєстрацію вказаної земельної ділянки. В позові позивач зазначив, що 26 березня 2005 року помер його батько ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 269831 від 16.01.2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,27 га , на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ- ЧР 041084, виданий 20.02.2003 року ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області. Він, ОСОБА_2, є сином покійного, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.12.1989 року, серії ІІІ- СР № 299245, та є спадкоємцем за законом. Він як спадкоємець за законом звернувся до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки, розміром 2,27 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області. 27.01.2016 року державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідно до якої йому відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 2,27 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку . За таких обставин, позивач, просить визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, площею 2,27 га, державний акт серії ІІ-ЧР № 041084, виданий 20.02.2003 року ОСОБА_3 сільською радою на ім?я ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали просили його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду, надав письмову заяву ( вх. № 5888 від 02.03.2016 року ) , в якій просив справу розглядати у його відсутність, проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечував.

Суд, вислухавши позивача та його представника, беручи до уваги процесуальну позицію відповідача по справі, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

26 березня 2005 року помер ОСОБА_6 ( свідоцтво про смерть серії І-СР № 269831 від 16.01.2016 року , .с. -6), який є батьком ОСОБА_2 (свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії ІІІ- СР № 299245 від 14.12.1989 р., а.с.- 5); після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини земельної ділянки , загальною площею 2,27 га , яка надана для ведення товарного с/г виробництва , яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району Черкаської області серії ІІ- ЧР 041084 від 20.02.2003 року (з урахуванням того, що 2/3 даної земельної ділянки перейшло у власність ОСОБА_7І, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4В.) (а.с. - 7) .

Згідно відповіді державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 27.01.2016 року заведена спадкова справа № 524/2005 рік після смерті ОСОБА_4 , яка помер 26 березня 2005 року. Єдиними спадкоємцями за законом є мати спадкодавця гр. ОСОБА_7 2/3 частки майна, яка прийняла спадщину у встановлені законом строки (син померлого ОСОБА_8 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_7І.), та син померлого ОСОБА_2, але йому відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на 1/3 частину земельну ділянку загальною площею 2,27 га , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області , у звязку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією . Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Відповідно до п.2 « Прикінцевих та перехідних положень ЗУ « Про державний земельний кадастр » земельні ділянки, право власності ( користування ) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і право чинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або право чинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень», від 01.07.2004 року передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі й право власності на нерухоме майно. В ст.331 ЦК України зазначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню

За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_4 , який помер 26 березня 2005 року, а саме: на 1/3 частину земельної ділянки площею 2,27 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Уманського району Черкаської області в с. Пугачівка Уманського району Черкаської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 041084, виданого ОСОБА_3 сільською радою Уманського району 20 лютого 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 274 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно: Суддя: