Справа № 452/3656/13 Головуючий у 1 інстанції: Марчук І.С.
Провадження № 22-ц/783/710/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

15 листопада 2013 року ПАТ КБ «Надра» звернулося із зазначеним позовом у якому просили стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Відділення ПАТ КБ «Надра» Львівське РУ суму заборгованості за кредитним договором №123/МБ-45 від 29 листопада 2007 року в розмірі 1449,31 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 11 584,35 гривень (а.с.2-4).

Заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь ПАТ "Комерційний Банк "Надра" заборгованість за кредитним договором №123/МБ - 45 від 29 листопада 2007 року в сумі 11 584 грн.35 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн.60 коп.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки кредит наданий строком по 05.11.2010 року (з урахуванням умов додаткової угоди), а позов поданий лише 08.11.2013 року. Договором поруки не передбачено конкретного строку дії договору поруки, а позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, відтак поруку необхідно вважати припиненою ще 06.05.2011 року.

Просить заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались.

За таких обставин розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення Самбірського районного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі не виконували умов кредитного договору №123/МБ-45 від 29 листопада 2007 року допустили заборгованість в сумі 11584,35 грн., яка підлягає стягненню солідарно.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що 29 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Банк та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №123/МБ-45, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4 000 доларів США, на умовах визначених договором, терміном повернення до 05 листопада 2009 року (а.с.5-6).

Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 29 листопада 2007 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Банк та ОСОБА_3 за умовами якого остання поручалась перед Банком за належне виконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 посилався на пропуск Банком строку позовної давності звернення до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звертатися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

На підставі ч.1 ст.252, ч.1 ст.253 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями, годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.ч.3,4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 1 ст.530 ЦК України містить загальне правило, згідно з яким якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Водночас абз. 2 ч.1 ст.530 ЦК України містить норму, якою встановлено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За пунктом 1.3. кредитного договору №123/МБ-45 від 29 листопада 2007 року строк його дії встановлено по 05 листопада 2009 року.

Додатковою угодою від 25 вересня 2009 року сторони погодили строк виконання зобов'язань до 05 листопада 2010 року (а.с.7-10).

Банк звернувся з позовною заявою до відповідачів 08 листопада 2013 року, тобто за межами строків позовної даності (а.с.2), що є підставою для відмови у позові

В суді першої інстанції відповідач не мав можливості подати заяву про застосування позовної давності до вимог позивача, так як не викликався до суду у порядку, встановленому ст.76 ЦПК України при заочному розгляді справи, а подав таку заяву на стадії апеляційного провадження.

З урахуванням зазначених обставин, заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року в частині стягнення боргу з ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 за спливом позовної давності.

Що стосується позовних вимог Банку до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд першої інстанції не з'ясував чи на час ухвалення рішення порука не є припиненою.

Відповідно до п. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07 лютого 2014 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при вирішенні спорів про стягнення боргу з поручителя суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як вбачається з тексту договору поруки, строк дії такої не встановлений, а лише передбачено, що така діє до повного виконання боржником свого зобов'язання, а відтак, суд першої інстанції повинен був з'ясувати чи була позивачем пред'явлена вимога до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання.

З договору кредиту встановлено, що кошти боржнику надані в користування до 05 листопада 2009 року, однак, додатковою угодою такий строк продовжено до 05 листопада 2010 року, а вимогу до поручителя позивач пред'явив лише в листопаді 2013 року, звернувшись з позовом до суду, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, оскільки строк виконання основного зобов'язання настав 05 листопада 2010 року.

Верховний суд України у справі №6-53цс/14 дійшов висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відтак, поруку припинено на підставі ч.4 ст.559 ЦК України, а тому рішення в частині стягнення боргу з поручителя ОСОБА_3 підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ "Надра".

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 грудня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №123/МБ - 45 від 29 листопада 2007 року - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на користь ОСОБА_2 292 (двісті дев'яносто дві) гривні 32 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

Мусіна Т.Г.