АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Музичко С.Г., Прокопчук Н.О.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року про видачу дубліката виконавчого листа та на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу та стягнення завдатку за попереднім договором купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-151/09, у зв'язку з його втратою (т. 2, а. с. 1).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 зазначену заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-151/2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неповернутої суми авансу в розмірі 202 000 грн. та 570 грн. на відшкодування судових витрат, а всього 202 570 грн. (т. 2, а. с. 14-15).

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-151/09 (т. 3, а. с. 6-7).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.08.2015 поновлено ОСОБА_4 пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа №2-151/09 по справі №2-151-2009 на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2009 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу та стягнення завдатку за попереднім договором купівлі-продажу(т. 3, а. с. 15-17).

Справа № 2-151/09
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3727/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Панченко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 та від 11.08.2015. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що інформаційний лист Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №31/52-Д-Б-4 від 14.01.2015 не може вважатися належним доказом. Зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, заява про видачу дубліката виконавчого листа розглядається з викликом сторін і заінтересованих осіб, однак він належним чином не був повідомлений про судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист стягувач не отримував, а тому він є втраченим, а постановляючи ухвалу про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, що стягувачем пропущено зазначений строк з об'єктивних причин, які є поважними.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між сторонами 27.11.2007 та стягнення з відповідача потрійну суму завдатку в розмірі 616 000 грн. (т. 1, а. с. 124-126). Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.09.2009 позов задоволено. Розірвано попередній договір купівлі-продажу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27.11.2007, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 подвійну суму завдатку в розмірі 404 000 грн. та судові витрати в сумі 1 730 грн. (т. 1, а. с. 232-234). Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.12.2009 вищевказане рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неповернену суму авансу в розмірі 202 000 грн. та 570 грн. на відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 202 570 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 1, а. с. 281-290). 15.03.2010 Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-151 на примусове виконання зазначеного рішення Апеляційного суду м. Києва зі строком пред'явлення його до виконання до 18.12.2012. Вказаний виконавчий лист в серпні 2012 року повторно був направлений до виконання до ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві. 29.11.2013 постановою старшого державного виконавця винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві без виконання, оскільки боржник добровільно рішення суду не виконав, майно та кошти у боржника відсутні, місце роботи не встановлено (т. 2, а. с. 3). Відповідно до інформації Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 14.01.2015 навести довідку щодо надходження та вручення рекомендованого листа № 140 на ім'я ОСОБА_4 не надається можливим (т. 2, а. с. 2). Враховуючи, що зазначений виконавчий лист та постанову про його повернення стягувач не отримував, останній у березні 2015 року звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-151/09, у зв'язку з його втратою. (т. 2, а. с. 1). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 зазначену заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-151/2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неповернутої суми авансу в розмірі 202 000 грн. та 570 грн. на відшкодування судових витрат, а всього 202 570 грн. (т. 2, а. с. 14-15). Позивач направив вказаний виконавчий документ на примусове його виконання до ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві. 22.06.2015 постановою державного виконавця відмовлено у відкритті виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що строк пред'явлення його до виконання сплинув (т. 3, а. с. 9). Враховуючи, що виконавчий лист №2-151№09 втрачено не з вини стягувача та неможливо повторно подати в установлені законом строки виконавчий документ до виконання, ОСОБА_4 звернувся із відповідною заявою до суду.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача відмовився від апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 300 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується апеляційним судом, що розглядає справу, в судовому засіданні. Повторне оскарження цього рішення, ухвали з тих самих підстав не допускається.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову представника відповідача від частини апеляційної скарги, оскільки це не суперечить закону.

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 про видачу дубліката виконавчого листа підлягає закриттю.

В судовому засіданні роз'яснено ОСОБА_3, що повторне оскарження рішення з тих самих підстав не допускається.

Щодо оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 11.08.2015 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, колегія суддів вважає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавчий збір» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Матеріали справи свідчать, що у березні 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2-151/09, у зв'язку з його втратою. (т. 2, а. с. 1). Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30.03.2015 зазначену заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-151/2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неповернутої суми авансу в розмірі 202 000 грн. та 570 грн. на відшкодування судових витрат, а всього 202 570 грн. (т. 2, а. с. 14-15).

Відповідно до п. 3 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на час виникнення спірних правоовідносин) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ст. 371 ЦПК України, яка узгоджується з ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що державний виконавець не може прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, а тому чинним законодавством встановлено відповідний порядок поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції було встановлено, що невиконанням зазначеного рішення порушуються права стягувача передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо поновлення такого строку правильними.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 належним чином не був повідомлений про судовий розгляд є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції здійснювалось повідомлення боржника про судовий розгляд за адресою зазначеною у виконавчому провадженні, а відповідачем в порушення вимог ст. 77 ЦПК України не було повідомлено суд про зміну свого місця проживання.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,304,312,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: С.Г. Музичко

Н.О. Прокопчук