Справа № 219/2278/16-ц
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху

17 березня 2016 року, суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :
16 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

До позовної заяви додано оригінал квитанції № 174, згідно якої позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1000 гривень, який не відповідає сумі ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру до суду на день її подання.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Так, згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року становить 1378 гривень. Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
Крім того позивач в позовній заяві просив зменшити розмір судового збору за подання даної позовної заяви до 1000 гривень через його тяжке матеріальне положення, яке він має на теперішній час, та через той факт, що він є пенсіонером, про що надав копію відповідного пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 від 03 грудня 2008 року, проте в підтвердження його тяжкого матеріального положення ніяких доказів суду не надано, що безпосередньо суперечить частині 3 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та частині 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», в яких зазначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, позивач не дотримався вимог статті 82 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», що позбавляє суд вирішити викладену в позовній заяві вимогу щодо зменшення розміру судового збору під час відкриття провадження.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до статей 19, 24 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

З урахуванням наведеного, позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач повинен зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, що позивачем не зроблено. Відповідно до ст. 121 ЦПК України позов, поданий без додержання вимог викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з надання строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків п`ять днів з дня отримання ним копії зазначеної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.
Суддя О.С. Конопленко