Номер провадження 2/754/2042/16
Справа №754/966/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

22 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, у якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначає, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2008 року. Від спільного подружнього життя у стороні є дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Сімейне життя не склалося і в даний час позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем та бажає стягувати з нього аліменти на утримання дитини в установленому порядку. Позивачці відомо, що відповідач працює в Воєнному інституті телекомунікації і інформації старшим викладачем. Стягнень по виконавчим листам з відповідача ОСОБА_2 не провадиться.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити у повному обсязі. Суду зазначила, що вона працює в ПАТ «Альфа-Банк» старшим касиром, її місячний дохід складає приблизно 6000 грн., однак цих коштів не достатньо для повного забезпечення потреб дитини у зв'язку з наступним. Донька ОСОБА_3 навчається в спеціалізованій школі з програмою розвитку дитини «Росток», тому виникають додаткові витрати на придбання підручників для навчання. Також дитина відвідує гурток танців, оплату за який здійснює зокрема позивачка. Донька часто хворіє, у зв'язку з чим значна частина коштів витрачається на ліки, однак відповідач в свою чергу не надає коштів на їх придбання. Вказувала на те, що відповідач щомісячно надає кошти на утримання доньки в розмірі 1000 грн., але цих коштів не вистачає для забезпечення потреб дитини, а тому позивачка наполягає на визначенні аліментів у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів передбачений законодавством.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимоги заперечували в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини всіх доходів відповідача. В наданих суду поясненнях зазначили, що відповідач постійно протягом всього часу виконує свої обов'язки по утриманню доньки. Відповідач щомісячно бере участь у витратах на утримання доньки та ніколи не ухилявся від сплати аліментів. Щодо розміру аліментів, який повинен сплачувати відповідач то він має становити 1/10 частини всіх видів доходів, оскільки саме такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Відповідач працює та його місячний дохід в середньому складає 13838,99 грн. Якщо обрахувати 1/10 частину від зазначеного розміру середньої заробітної плати, то відповідно аліменти становлять 1383,89 грн. Ця сума фактично дорівнює прожитковому мінімуму для дитини, визначеному Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік». Зокрема представник відповідача вказувала на те, що і мати і батько зобов'язані приймати участь в утриманні своєї дитини. Якщо позивачка по справі буде витрачати на утримання дитини таку саму коштів, як і відповідач (по 1383,89 грн.), то загалом щомісячно на утримання дитини буде витрачатись 2767,80 грн., що є достатньою, розумною і справедливою сумою. Також представник відповідача зазначила, що не обов'язково здійснювати навчання дитини у навчальному закладі, де існують додаткові витрати на придбання підручників для навчання та не обов'язково відвідувати гурти, які потребують виділення додаткових коштів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Звертаючись до суду позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги на утримання дитини. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. При цьому суд враховує, що контроль за витратою аліментів - саме на потреби дитини, може контролюватися відповідачем.

До того ж, у відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто як відповідач так і позивач повинні утримувати своїх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_2 працює в Військовому інституті телекомунікацій та інформації на посаді старшого викладача кафедри № 42 та відповідно до довідки про доходи №13/182/77 від 16.03.2016 року загальна сума доходу із виплати заробітної плати за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року за винятком сум утримань становить 80792,43 грн. Загальний нарахований дохід становить 83033,96 грн. (а.с. 27).

Як стверджував відповідач в судовому засіданні він не ухиляється від свого обов'язку сплачувати аліменти та щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 1000 грн.

Відповідачем на підтвердження доводів того, що він щомісячно надає кошти на утримання доньки надані поштові перекази та квитанції, які свідчать про надання матеріальної допомоги на утримання дитини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, про що не заперечував в судовому засіданні та погодився на сплату аліментів щомісячно, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про стягнення аліментів.

Проте, згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно на дитину в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 551,20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2016 року.

Суддя: Н.Г.Таран