АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/826/15-ц Номер провадження 22-ц/786/675/16Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Акопян В.І.

Суддів: Лобова О.А., Абрамова П.С.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 та генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидівський дар" Гукасян А.В.

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидівський дар" про дострокове розірвання договорів оренди землі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року представник позивачів ОСОБА_2 звернувся до суду з позовами в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договорів оренди землі.

Позовні вимоги вмотивував тим, що позивачі є власниками особисто та в порядку спадкування земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. Їх спадкодавцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ОСОБА_3 18 лютого 2008 року були укладені договори оренди земельних ділянок із ТОВ «Давидівський дар».

Відповідно до умов договорів відповідач взяв на себе зобов'язання виплачувати орендну плату в розмірі, встановленому договорами та додатковими угодами від 26 жовтня 2009 року. Орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року. В порушення умов договору відповідач зовсім не виплачував позивачам орендної плати за 2012, 2013, 2014 роки, внаслідок чого допустив систематичне порушення умов договору. З цих підстав позивачі вказували на істотні порушення орендарем умов договорів.

Окрім цього, як на підставу для розірвання договорів оренди земельних ділянок, позивачі вказували на те, що відповідач протягом часу оренди вирощував сільськогосподарські культури, які не відносяться до категорії зернових.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Давидівський дар» про дострокове розірвання договору оренди землі - задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі НОМЕР_1 від 18 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Давидівський дар» щодо земельної ділянки площею 3,5685 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 18 квітня 2008 року за № НОМЕР_3.

Розірвано договір оренди землі НОМЕР_4 від 18 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Давидівський дар» щодо земельної ділянки площею 3,5672 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_5, зареєстрований у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 18 квітня 2008 року за № НОМЕР_6.

В іній частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду не погодився ОСОБА_2 представник ОСОБА_3, просив рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року змінити в частині відмови ОСОБА_3 в задоволенні позову про розірвання договору оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_7.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги те що відповідачем допущено несвоєчасну та неповну виплату орендної плати ОСОБА_3 за 2013 та 2014 року.

Також з вищевказаним рішенням не погодився орендар ТОВ «Давидівський дар», подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення суду в частині задоволення позову та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказуючи на хибність висновків суду щодо наявності факту систематичної невиплати товариством орендної плати орендодавцям.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 3,5685 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 вересня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3089 (т.1 а.с.10).

18 лютого 2008 року ОСОБА_6, спадкоємцем якого є позивач, та ТОВ «Давидівський дар» був укладений договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 10 років ( т.1 а.с. 5-7).

ОСОБА_3 є власником земельних ділянок, а саме: площею 3,5672 га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_5, та земельної ділянки площею 3,5672га, яка знаходиться в адміністративних межах Давидівської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 червня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-650 ( т.1 а.с. 158-159,189).

18 лютого 2008 року ОСОБА_3 та ТОВ "Давидівський дар" був укладений договір оренди НОМЕР_4 належної йому земельної ділянки строком на 10 років, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення ( т.1 а.с.153-155).

В свою чергу, 18 лютого 2008 року ОСОБА_7, після смерті якої ОСОБА_3 успадкував земельну ділянку, уклала договір оренди НОМЕР_8 цієї земельної ділянки з ТОВ «Давидівський дар» строком на 10 років.

Вказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані у Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 18 квітня 2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи.

Вирішуючи спірні правовідносини, місцевий суд правомірно виходив з наступного.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Вірно суд дійшов висновку і про те, що в силу ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 всі права та обов'язки за договорами оренди землі перейшли до позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які набули статусу сторін по договору.

За правилами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до п.п. 7-10 спірних договорів оренди, орендна плата вноситься орендна орендарем у готівковій формі шляхом виплати коштів орендодавцю через касу орендаря у розмірі 741,20 грн. Додатковими угодами від 26 жовтня 2009 року орендну плату збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі, що складає 1111,80 грн. на день її укладення. За 2012, 2013, 2014 роки орендна плата в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки склала 2411,67 грн. щорічно.

Відповідно до п.12 договорів, орендна плата вноситься до 31 грудня поточного року.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема, розірвання договору.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно із п. 35 спірних договорів дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу ОСОБА_5 за договором оренди НОМЕР_1 земельної ділянки площею 3,5685 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412грн., донараховано у 2013 році за 2012 рік - 1607,47грн.; виплачено 1800грн. у серпні 2012 року та 1366,35грн. у березі 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік); нараховано у 2013 році за 2013 рік 4019,47грн., у 2015 році (за 2014 рік) 5627,25грн., заборгованість по нарахованій за 2013-2014 роки та невиплаченій орендній платі станом на 01.06.2015 року складає 8365,31грн. (т.1 а.с.34, 37-40).

Позивачу ОСОБА_3 - за договором оренди НОМЕР_4 земельної ділянки площею 3,5672 га, нарахована орендна плата: у 2012 році - 2412грн., донараховано у 2013 році за 2012 рік - 1607,47грн.; виплачено 1800грн. у серпні 2012 року, 250,20грн. у грудні 2012 року та 1366,35грн. у березні 2013 року (донараховано доплату за 2012 рік); нараховано у 2013 році за 2013 рік 4019,47грн., у 2015році (за 2014 рік) 5627,25грн.; заборгованість по нарахованій за 2013-2014 роки та невиплаченій орендній платі станом на 01.06.2015 складає 8115,31грн. (т.1 а.с.112, 115-119).

Встановивши , що відповідачем допущено порушення строків нарахування та виплати орендної плати в 2012,2013,2014 роках та заборгованості на час подачі позову за три роки (частково виплачена за два роки і невиплачена за один рік), місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про систематичну несплату відповідачем орендної плати та висновку про наявність факту порушення орендарем неодноразово умов договорів оренди в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, внаслідок чого ухвалив рішення про задоволення вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про дострокове розірвання договорів оренди з ТОВ «Давидівський дар».

При цьому місцевий суд правомірно послався і на те, що ухилення позивачів від отримання орендної плати не підтверджені належними доказами, а письмові звернення до позивачів із пропозиціями отримати кошти по виплаті заборгованості були направлені ТОВ лише у червні 2015 року, тобто після звернення до суду з цими позовними вимогами.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується також і з наступними нормами та судовою практикою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог та спростовуючи висновки місцевого суду, ТОВ «Давидівський дар» вказував на те, що товариством були своєчасно сплачені податки з доходів фізичних осіб за паї за періоди : 2012, 2013, 2014 років, що підтверджує факт нарахування орендної плати позивача.

В свою чергу, ні в суді першої інстанції, ні в судовому засіданні, ні в суді апеляційної інстанції представник відповідача не надав переконливих доказів вжиття всіх можливих заходів ТОВ «Давидівський дар» для виконання умов договорів щодо виплати орендодавцям орендної плати.

У правовому висновку, що міститься у Постанові ВСУ від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12, Верховний Суд України вказав, що згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Встановивши наявність вини ТОВ «Давидівський дар» у несвоєчасній виплаті позивачам орендної плати, колегія суддів погоджується з висновком, що в діях орендаря має місце систематичність порушення даних умов договорів.

Суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_3 про дострокове розірвання договору оренди землі НОМЕР_8 від 18 лютого 2008 року ,укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ»Давидовський дар» ,оскільки судом було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач допустив одноразове порушення умов договору оренди, не виплатив орендну плату за 2014 рік, під час розгляду справи представник відповідача надав письмові докази про готовність виплатити орендну плату, орендна плата за 2012та 2013роки виплачена в повному розмірі і вчасно.

Доводи апеляційних скарг не спростовують правомірності висновків суду та не підтверджують їх неправомірність належними доказами.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 та скаргу генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Давидівський дар" Гукасян А.В. - відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя В.І.Акопян

Судді: О.А.Лобов

П.С.Абрамов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян