_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2446/16-ц
Провадження № 2/520/2347/16
УХВАЛА

16.03.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді Чаплицького В.В.,

за участю секретаря Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обєднаного садівничого кооперативу «Чайка» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просить: накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та на легковий автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 152 ЦПК України суд може забезпечити позов на підставі відповідної заяви, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За правилами ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи вважає, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Позивач при зверненні з заявою до суду просить накласти арешт на майно зазначаючи, що легковий автомобіль НОМЕР_1 належить відповідачу, про належність квартири за адресою: АДРЕСА_1 відповідачу позивач не зазначив. Належні та допустимі докази належності відповідачу на праві власності майна, на яке позивач просить накласти арешт, в матеріалах справи відсутні, до заяви про забезпечення позову не додані.

Крім того, суд вважає, що позивач не довів намір відповідача, в разі якщо йому дійсно на праві власності належить майно, здійснити його відчуження, тобто не надав доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Також, не зясовано питання про можливе порушення інтересів інших осіб, у зв'язку із накладенням арешту на легковий автомобіль НОМЕР_1 та квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Слід зазначити, що ціна позову, яка складається з вимог майнового характеру, дорівнює 130000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що, позивачем, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль НОМЕР_1 та квартиру за адресою: АДРЕСА_1, не враховано принципу співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що обґрунтованих та законних підстав для забезпечення позову немає та заява про забезпечення позову є такою, що подана передчасно.

При постановлені дійсної ухвали суд враховував положення постанови ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року.

Керуючись ст.ст. 153, 208-210 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Чаплицький В. В.