У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29 вересня 2009 року він працював у відповідача на посаді виконувача обовязків генерального директора, а з 26 січня 2010 року на посаді директора Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі - ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»). Зазначав, що у липні 2014 року йому стало відомо про те, що наказом відповідача від 30 липня 2010 року № 233 к/к його було звільнено із займаної посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» за п. 5 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, з 29 березня 2010 року. Вважаючи своє звільнення незаконним, оскільки перебував на лікарняному менше, ніж чотири місяці підряд, ОСОБА_5 просив суд поновити його на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська»».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено. Поновлено ОСОБА_5 на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України допущено до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 жовтня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди правильно виходили із установлених у справі обставин, які свідчать, що згідно зі статутом ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» дане підприємство засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Керівник підприємства призначається на посаду та звільняється з посади Уповноваженим органом управління у порядку, передбаченому законодавством.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29 вересня 2009 року № 262-к/к позивача було призначено виконувачем обов'язків генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», а наказом від 26 січня 2010 року № 27к/к - директором цього підприємства на умовах укладеного контракту як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір, і цього ж дня з ним, як з директором ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», Міністерством вугільної промисловості України на строк з 26 січня 2010 року по 26 січня 2015 року з ним було укладено контракт.

Як вбачається з довідки комунального лікувально-профілактичного закладу Родинської міської лікарні Донецької області від 26 квітня 2014 року, ОСОБА_5 у період з 1 квітня по 30 липня 2010 року з перервою перебував на лікуванні.

Пунктом 5 ст. 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності.

Згідно з наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 30 липня 2010 року № 233 к/к ОСОБА_5 був звільнений з посади генерального директора ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» за п. 5 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з нез'явленням на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності з 29 березня 2010 року.

Відповідно до п. 5 Положення про Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року № 382/2011, Міненерговугілля України з метою організації своєї діяльності: здійснює добір кандидатів в апарат та керівні посади підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, формує кадровий резерв на відповідні посади, організує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації працівників апарату. У свою чергу, Міністр, як керівник Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, призначає та звільняє з посад за погодженням із головами відповідних місцевих адміністрацій керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міненерговугілля України.

Встановивши, що відповідач не є власником ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», а органом його управління є Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що саме діями відповідача у справі були порушені його права.

Разом із цим відповідно до змісту ст. ст. 11 та 33 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача, замінювати первинного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-204цс14.

Під час розгляду справи суди неодноразово роз'яснювали позивачу положення ст. ст. 33, 35, 36 ЦПК України, однак останній відмовлявся від залучення до участі у справі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає таким, що ґрунтується на вимогах закону та правовій позиції Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-204цс14, висновок судів щодо відмови ОСОБА_5 у задоволенні позову, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 9 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. О.О. Дьоміна М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: