АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4171/16 Справа № 418/1831/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Дніпро

31 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Посунся Н.Є., Калиновського А.Б.,

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2012 року позивач ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю « ОТП ОСОБА_5» звернувся до суду з заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за кредитними за договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року у розмірі 16742,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 133773,54 грн. Впослідуючому позивач уточнив вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості в розмірі 911829,03 грн. яка складається з: залишку заборгованості за кредитом 156448,19 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 39156,06 грн.; заборгованості по пені за період з 25 липня 2013 року по 24 липня 2014 року 716224,78 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 11 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5, та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № CL-301/292/2007, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 27321,98 доларів США. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань ОСОБА_3 за договором, між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5, правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5, був укладений Договір поруки № SR-301/120/2007 від 11 травня 2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_3 всіх боргових зобовязань перед Банком.

Пунктом 1.9.1 ч. 2 Кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього ОСОБА_5 має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за цим ОСОБА_5.

Відповідно до положень п.п. 3.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим ОСОБА_5 строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконано зобовязання за кожний день прострочки. Згідно з п.п.3.1.2. Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобовязань понад 15 календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п. 3.1.1. цього ОСОБА_5, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0, 01% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн.

За п.п.3.1.3.Кредитного договору при простроченні виконання Боргових зобовязань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п.3.1.1., 3.1.2. цього ОСОБА_5, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0, 02% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн.

У звязку з невиконанням зобовязань за Кредитним договором, заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 21 грудня 2011 року складає 16742,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 133773,54 грн.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5 відступило, а ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5, правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5, та ОСОБА_3

Рішенням суду І інстанції позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" заборгованість за кредитним договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року в розмірі 911829,03 грн., яка складається з: залишок заборгованості за кредитом - 156448,19 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 39156,06 грн.; заборгованість по пені за період з 25 липня 2013 року по 24 липня 2014 року - 716224,78 грн.

Стягнуто в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.

В скарзі апелянти посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення й постановити нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги, суд виходив з установленості заборгованості відповідачів за кредитним договором та зазначив, що 11 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5, та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № CL-301/292/2007, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 27321,98 доларів США з кінцевим терміном повернення 11 травня 2013 року, виходячи з 360 календарних днів у році, зі сплатою відсотків в розмірі 12,49 % річних (а.с.4-7).

Банк виконав умови Кредитного договору надавши ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 27321,98 доларів США, відповідачі умови договору порушили в результаті чого утворилась заборгованість яка підлягає стягненню.

Пунктом 1.9.1 ч. 2 Кредитного договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього ОСОБА_5 має право вимагати дострокового виконання Боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за цим ОСОБА_5 (в тому числі, але не виключно, встановлених п.2.3.7. та ст.3 цього ОСОБА_5).

Відповідно до положень п. 3.1.1 Кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим ОСОБА_5 строки, Позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконано зобовязання за кожний день прострочки.

Згідно з п. 3.1.2. Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобовязань понад (пятнадцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п. 3.1.1. цього ОСОБА_5, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0, 01% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 25,00 грн.

Відповідно до положень п.п.3.1.3.Кредитного договору за прострочення виконання Боргових зобовязань понад 30 (тридцять) календарних днів Позичальник, крім пені, передбаченої п.п.3.1.1., 3.1.2. цього ОСОБА_5, додатково сплачує на користь Банку штраф у розмірі 0, 02% від суми прострочених Боргових зобовязань, але не менше 50,00 грн.

У звязку з порушенням ОСОБА_3 умов Кредитного договору № CL-301/292/2007 станом на 24 липня 2014 року за ним враховується заборгованість у розмірі 16742,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 195604,25 грн.

Вказана заборгованість складається з залишку заборгованості за кредитом - 13391,25 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 156448,19 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 3351,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 39156,06 грн. пені за період з 25 липня 2013 року по 24 липня 2014 року - 716224,78 грн.

Суд посилався на вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України за якими зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Рішення суд обгрунтовував посиланням на норми ЦК України які регулюють зобов'язальні правовідносини, що витікають із кредитних договорів та договору поручительства.

Проте погодитися з висновком судового рішення неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Заперечуючи проти позову, відповідачі вказували, що ОСОБА_3 уклав кредитний договір з ЗАТ «ОТБ ОСОБА_5», правонаступником якого є ПАТ «ОТБ ОСОБА_5».

В березні 2012 року позов до них заявило ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю « ОТП ОСОБА_5»(а.с.1-2).

Судом розглянуто вимоги до них на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна» з яким договірні відносини не укладалися.

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна суду не надано договору факторінгу безпосередньо з відповідачем ОСОБА_3, ліцензій на ведення факторінгових, валютних операцій, в справі відсутні банківські документи на підтвердження купівлі товариством його кредиту.

За ст.517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Доказів такого переходу позивач не надав.

Стосовно договору поруки, то останній платіж за кредитом здійснено 11 жовтня 2008 року, вимоги за договором поруки відповідно до ч.4 ст 559 ЦК України знаходяться за межами 6 місячного строку, відповідачу ОСОБА_2 не розяснено право на позов про визнання поруки припиненою.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 10, 213-215 ЦПК України зобов'язаний вжити передбачених законом заходів до всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин, роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки і сприяти у здійсненні цих прав, перевірити і оцінити поряд з іншими доказами пояснення сторін, обґрунтовуючи рішення відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, навести докази, на підставі яких ті чи інші докази були відхилені за кожною із заявлених вимог.

Однак заперечення відповідачів суд не перевірив, правової оцінки їм не надав.

Згідно ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовав норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як слідує із матеріалів справи, в березні 2012 року позов до відповідачів заявлено ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю « ОТП ОСОБА_5». В матеріалах справи відсутні відомості стосовно відмови вказаної юридичної особи від заявлених вимог, чи передачі права на них іншій особі.

Суд не перевірив чи є належним позивачем ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна.

Згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5 відступило, а ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна прийняло право вимоги за Кредитним договором № CL-301/292/2007 від 11 травня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством ОТП ОСОБА_5, правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство ОТП ОСОБА_5, та ОСОБА_3

Вказаним договором , зокрема, визначені права, які перейшли до покупця ( п.3.3) стосовно сплати основного боргу, процентів, штрафних санкцій.

На боржника, у випадках передбачених законом, умовами договору, можуть бути покладені додаткові обов'язки, як заходи цивільно-правової відповідальності, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Пунктом 3.3 договору купівлі- продажу кредитного портфелю передбачено право на вимоги основного боргу, процентів, штрафу ( а.с 22-28).

Складовою заявленого позову про стягнення кредитної заборгованості є стягнення пені, однак правові підстави такого стягнення, суд не перевірив.

З урахуванням заперечень відповідачів, судом належно не встановлено коло осіб- сторін спору, предмет та правові підстави заявлених вимог, не надано позивачу роз'яснень щодо необхідності уточнення правових підстав заявлення вимог та надання доказів, відповідачу ОСОБА_2 не розяснено право на позов про визнання поруки припиненою, суд не перевірив виконання приписів ст.ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України "ОТП Факторинг Україна стосовно заміни кредитора в зобовязаннях,

тобто судом не виконано вимоги передбачені ч.4 ст.10 ЦПК України.

Таким чином, постановлюючи рішення, суд не встановив фактичні обставини по справі, порушив норми процесуального та матеріального закону, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, як передчасне, з ухваленням нового- відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними зобовязаннями, - скасувати, у задоволенні заявлених вимог- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: В.О. Тамакулова

С у д д і ОСОБА_6

ОСОБА_7