Справа№592/4757/16-ц
Провадження №2-о/592/148/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі: головуючого: судді Бичкова І.Г.,

при секретарі: Троценко Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Перша Сумська державна нотаріальна контора, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та в її обґрунтування вказала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого заповідала все своє майно позивачці - ОСОБА_1. Спадкодавець була людиною похилого віку, за станом здоров'я потребувала догляду та допомоги, тому заявниця, як єдина особа, яка піклувалася про ОСОБА_2, переїхала до неї в будинок, де останній час проживала разом із спадкодавцем, при цьому сама була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2. До самої смерті спадкодавця заявниця доглядала за нею, прибирала у будинку та на подвір'ї, готувала їжу, прала білизну, стежила за її здоров'ям, купувала необхідні ліки та продукти харчування. Після смерті ОСОБА_2, заявниця, як єдина спадкоємиця, в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. Але на даний час нотаріус не може видати заявниці свідоцтво про право на спадщину, оскільки на день смерті ОСОБА_2 вона була зареєстрована із спадкодавцем за різними адресами. Також, нотаріус не може винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки після смерті спадкодавця спадкова справа не відкривалася, тому підстави для вчинення відповідної нотаріальної дії не виникло. Таким чином, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, щоб мати змогу отримати спадщину, як це передбачено законом.

У судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

У судове засідання заінтересована особа - представник Першої Сумської державної нотаріальної контори не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши письмові матеріали справи, встановивши такі юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 22.08.2014року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 25.08.2014 року Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 1155.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Сумського нотаріального округу Виносум М.Є., відповідно до якого заповіла все своє майно позивачці - ОСОБА_1.

З довідки № 3880 від 13.04.2016 року, виданої управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1, 1988 року народження, дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_2, 1933 року народження, дійсно була зареєстрована за адресою: м. АДРЕСА_1, з 18.02.1973 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 року), на момент смерті була зареєстрована одна.

ОСОБА_2 була людиною похилого віку, за станом здоров'я потребувала догляду та допомоги, тому заявниця, якапіклувалася про ОСОБА_2, переїхала до неї в будинок, де останній час проживала разом із спадкодавцем, при цьому сама була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_2. До самої смерті ОСОБА_2 заявниця здійснювала догляд за нею, прибирала у будинку та на подвір'ї, готувала їжу, прала білизну, стежила за її здоров'ям, купувала необхідні ліки та продукти харчування.

Після смерті ОСОБА_2 заявниця в установлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, бо вважала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї.

16.05.2016 року заявниця звернулася до приватного нотаріусу Сумського районного нотаріального округу з проханням оформити за зареєструвати заяву про прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 Однак отримала відмову через те, що нею був пропущений шестимісячний строк, встановлений законом, для прийняття спадщини. Крім того, їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або про встановлення факту постійного проживання разом з померлою на час відкриття спадщини.

За ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. При цьому ст. 2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім'ї. Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім'ї, проте не проживати з ним однією сім'єю. Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи з спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними. документами, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Таким чином, на основі з'ясованих обставин, давши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 15, 212-215, 256, 259 ЦПК України; ст.3 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий: І.Г. Бичков