Справа № 369/1719/16-ц
Провадження № 2/369/1400/16
УХВАЛА

Іменем України

18.03.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я. ,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Разом з цим позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, де просила забезпечити позов, а саме: накласти арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4.

Свої вимоги мотивувала тим, що 14 травня 1999 року Рішенням № 79 виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області їй було передано у приватну власність Борщагівка по вул. Яровій 4 для будівництва житлового будинку.

28 грудня 1999 року вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку, розташовану на території с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4. для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1253.

22.09.2001 року вона одружилася та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_1.

19 лютого 2016 року їй стало відомо про заволодіння шахраями її земельною ділянкою, розташованою за адресою с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4. Так, відповідно до Договору купівлі - продажу земельної ділянки від 04.02.2016 року земельна ділянка, належна їй на праві приватної власності, була продана гр. ОСОБА_3 гр. ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4

19 лютого 2016 року, з метою захисту своїх інтересів, вона звернулася до приватного нотаріуса про нотаріальне оформлення заяви відносно вчинення шахрайських дій та незаконного відчуження земельної ділянки, належної їй на праві приватної власності.

19 лютого 2016 року позивач надала заяву приватному нотаріусу ОСОБА_4, яка посвідчувала договір купівлі-продажу між ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2, до відома та з метою повідомлення гр. ОСОБА_2 про наявність спору відносно земельної ділянки, розташованої у с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4 та з метою не дозволити відчужити дану земельну ділянку повторно.

Тому з метою, недопущення відчудження земельної ділянки, просила задовольнити її заяву.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз'яснив Пленум Верхового суду України в своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у частині 1 статті 152 ЦПК України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, встановлених частиною 4 зазначеної статті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, у відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, враховує докази, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з?ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам, в порядку забезпечення заявленого позову, суд визнає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та те, що земельна ділянка, розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4, є предметом спору, та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.03.2016 року та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити виконання рішення суду неможливим, подану заяву слід задовольнити.

Враховуючи вище наведене, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер земельної ділянки :01:017:0046 розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Ярова, 4, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Копію даної ухвали направити Реєстраційній службі Києво-Святошинського РУЮ Київської області, Києво-Святошинській районній державній нотаріальній конторі для виконання.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.Я.Волчко