Справа № 755/3636/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2016 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41 та п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з предмету позову, позивачем пред'явлено позов до відповідача про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 01 квітня 2015 року, предметом цього договору виступає квартира АДРЕСА_1, що територіально розташована в межах Дарницького району міста Києва.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, тому підлягає розгляду за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює повернення позову позивачу для звернення до належного суду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна.

Враховуючи наведене та керуючись ст.114, п.4 ч.3 ст.121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, повернути позивачу, для подання до належного суду.

Роз'яснити позивачу право подати позовну заяву з урахуванням правил виключеної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем знаходження об'єкту нерухомого майна, тобто до Дарницького районного суду міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я