Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/671/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.03.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Бубличенко В.П.

суддів Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участю секретаря Напрюшкіної О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом приватного підприємства «Колос-Агротех» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року і

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року приватне підприємство «Колос-Агротех» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 20000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 10 березня 2011 року відповідачка отримала від підприємства грошові кошти в сумі 20000 гривень в якості орендної плати за договором оренди землі у вигляді предоплати за весь строк оренди. Оскільки договір оренди землі між ОСОБА_2 та ПП «Колос-Агротех» ніколи не укладався, будь-які договірні відносини між сторонами відсутні, позивач вважає, що грошові кошти в сумі 20000 грн. отримані відповідачкою без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), а тому відповідачка зобов'язана повернути їх позивачеві.

РішеннямКіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року позов задоволено. Суд стягнув з відповідачки на користь позивача 20000 грн. безпідставно отриманих грошових коштів і вирішив питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Про час і місце розгляду справи ОСОБА_2 повідомлена у встановленому статтею 76 ЦПК України порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення їй 20 лютого 2016 року поштового відправлення із судовою повісткою, в судове засідання не з'явилася, причину неявки не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Враховуючи наведене, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідачки.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача, ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до положень ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права.

Судом встановлено, що 10 березня 2011 року відповідачка отримала від позивача грошові кошти в сумі 20000 грн., про що написала розписку, в якій зазначено, що вона «отримала від ПП «Колос-Агротех» орендну плату по договору оренди землі у вигляді передплати в повному обсязі за весь строк оренди в сумі 20 тисяч грн.» (а.с.25).

При розгляді справи в суді першої інстанції позивачка подала заяву про застосування строків позовної давності (а.с.18-19).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

При вирішенні справи суд виходив із того, що строк позовної давності не пропущено, оскільки позивач пред'явив відповідачці свою вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів 09 листопада 2015 року (а.с.6-7), а звернувся до суду з позовною заявою 09 грудня 2015 року, а тому відповідно до положень ч.5 ст. 261, ч.2 ст. 530 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня пред'явлення вимоги, тобто з 09 листопада 2015 року.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Встановлено, що відповідачка безпідставно отримала від позивача 20000 грн. як оплату за весь строк оренди землі. При цьому договір оренди землі між сторонами фактично не укладався, що підтвердив представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні. Він також пояснив, що ПП «Колос-Агротех» на час передання коштів відповідачці було відомо, що вона уклала договір оренди з іншим орендарем, проте, позивач сподівався на те, що відповідачка виявить бажання укласти договір оренди землі з ним на більш вигідних для неї умовах. Вимога про повернення коштів була пред'явлена через рік після того, як позивачеві стало відомо, що відповідачка переуклала договір з іншим орендарем.

Висновок суду про те, що відповідачка набула спірні кошти без достатньої правової підстави, відповідають обставинам справи і положенням ч.1 ст.1212 ЦК України.

Проте, суд неправильно застосував норми закону щодо позовної давності.

Із змісту написаної відповідачкою розписки вбачається, що жодних зобов'язань щодо повернення отриманих від позивача коштів вона на себе не бере, тому у суду не було підстав для застосування положень ч.2 ст.530 ЦК України щодо строку виконання зобов'язання. При цьому позивачеві було добре відомо, що договір оренди між сторонами не укладено, тому кошти у вигляді оплати за весь строк оренди відповідачка отримала безпідставно.

Безпідставність отримання відповідачкою коштів була очевидною для сторін з 10 березня 2011 року. Саме з цього дня позивачеві стало відомо про порушення його права на спірні кошти, тому з цього часу починається перебіг строку позовної давності.

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки позов приватного підприємства «Колос-Агротех» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів є доведеним, підставою для відмови у його задоволенні є пропуск позивачем строку позовної давності. Докази поважності пропуску строку позовної давності позивач не надав, оскільки вважав його не пропущеним.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові приватного підприємства «Колос-Агротех» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.П.Бубличенко

Судді В.І.Кривохижа

Т.О.Сукач