Єдиний унікальний номер 719/36/16-ц
Номер провадження 2/719/37/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

секретаря Матковській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Новодністровськ Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Новодністровської міської ради Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 16.02.2016 року звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, а саме, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 02.03.2016 року були залучені в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 була жінкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 та являється на сьогоднішній день єдиною спадкоємицею за законом, оскільки прийняла спадщину у визначений законом строк шляхом реєстрації та спільного проживання зі спадкодавцем на день його смерті. Після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, яке, складається, в тому числі, із спірної земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої у АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

В подальшому, 03.12.2015 року позивач з метою оформлення спадщини звернулась із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Вінницької області Карасевича О.І., який відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. Крім того, представник позивача вказує, що після смерті ОСОБА_5 з невідомих причин було втрачено оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, натомість технічна можливість отримання дублікату даного правовстановлюючого документу чинним законодавством не передбачена.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га, розташовану в АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належала її чоловіку ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в порядку спадкування на підставі ст.. 392 ЦК України у зв'язку із втратою власником документу, що посвідчує його право власності.

Представник позивач у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 покладається на розсуд суду (а.с. 20).

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поверненим конвертом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «За терміном зберігання» (а.с.56,57).

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує та вказує на те, що на прийняття спадщини не претендує (а.с. 64).

За таких обставин, суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України, ухвалив розглянути справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, встановивши обгрунтованість заявленої вимоги, дійшов висновку про те, що позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17.04.2008 року, виданого виконкомом Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5).

Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі, у вигляді земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої в АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 669/2008року, заведеної 15 квітня 2008 року після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.05.1997 року, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Новодністровської державної нотаріальної контори Чернівецької області Глуговським В.В. (а.с. 9) та копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 22 травня 1997 року Новодністровською міською радою народних депутатів (а.с. 10), спірна земельна ділянка належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_5

Однак оригінал вищевказаного державного акту був втрачений, у зв'язку з чим у газеті «НАШЕ Придністров'я» на сторінці №6 номеру від 28.08.2015 року опубліковано було оголошення про недійсність даного документу через його втрату (а.с. 12).

07 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_2 до начальника відділу Держземагенства у м. Новодністровськ з приводу отримання роз'яснення щодо можливості отримання дублікату втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 22 травня 1997 року Новодністровською міською радою народних депутатів (а.с. 6).

Однак, 09.09.2015 року представник позивача отримав відповідь начальника відділу Держземагенства у м. Новодністровськ Чернівецької області про неможливість видачі дубліката втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 22 травня 1997 року Новодністровською міською радою народних депутатів через те, що з 01.01.2013 року повноваження територіальних органів Держземагенства у частині державної реєстрації державних актів на право власності та постійного користування земельною ділянкою припинились, а постановами КМУ від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та від 01.08.2011 року №835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг» видача державних актів на право власності на земельну ділянку та видача дублікатів державних актів не передбачена (а.с.7).

Як вбачається із копії спадкової справи та копії заповіту від 07.02.2001 року, в Жванській сільській раді Мурованокуриловецького району Вінницької області наявні три чинні заповіти померлого ОСОБА_5 - від 07.02.2001 року, складений на ім'я сина померлого ОСОБА_3, якому заповідається земельна ділянка (а.с. 60); від 02.07.2007 року, складений на ім'я сина померлого ОСОБА_3, якому заповідається земельна ділянка, що розташована на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.28); та від 15.02.2008 року, складений на ім'я онука померлого ОСОБА_8, якому заповідається житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.29).

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 з ним були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_2 та онук ОСОБА_8, що підтверджується довідкою, виданою 02.03.2016 року Жванською сільською радою Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с.61).

26 листопада 2010 року ОСОБА_4, яка являється дочкою померлого ОСОБА_5, звернулась до нотаріальної контори Мурованокуриловецького району Вінницької області із заявою про відмову від спадщини у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с.59).

Позивач з метою оформлення майнових прав на спадкове майно подала заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, а саме 26 вересня 2008 року (а.с. 35).

Як вбачається із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.03.2016 року (а.с.62, 65), за померлим ОСОБА_5 не було зареєстроване право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 Чернівецька область, крім того, право власності на даний об'єкт нерухомості взагалі не було зареєстровано за будь-ким, а тому, суд дійшов висновку, що на день смерті ОСОБА_5 спадкове майно, а саме, житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, що визначений заповітом від 15.02.2008 року, складеним на ім'я онука померлого ОСОБА_8, як об'єкт нерухомості взагалі не існує.

Відповідно до положень ст..ст. 1216-1218, 1223, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частини 2, 3 ст. 1225 ЦК України передбачає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно із ч. 2, 4 ст.. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.. 1261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268, ст.. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст.1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України).

Згідно із ст.. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Відтак, спадкоємцями за заповітом є син померлого ОСОБА_3 та онук ОСОБА_8, спадкоємцями першої черги за законом - син померлого ОСОБА_3, дочка померлого ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_2 Проте, з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 протягом шестимісячного строку не подав заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_4 відмовилась від спадкового майна, а ОСОБА_8, хоча і прийняв спадщину в силу того, що на день смерті спадкодавця проживав з ним , однак успадкувати будинок, що знаходиться на спірній земельній ділянці, не може, так як дане майно взагалі не зареєстроване як об'єкт нерухомості, єдиним спадкоємцем на підставі ст.. 1225, 1275 ЦК України є жінка померлого - ОСОБА_2

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 липня 2013 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на земельну ділянку, площею 0,10 га, що розташована в АДРЕСА_1 із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у зв'язку із відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій - Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку (а.с.11).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування прав на майно за законом та за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України виникає у день відкриття спадщини, відсутність свідоцтва про право на спадщину згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2, яка є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., та яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, і не може отримати дублікат правовстановлюючого документу, необхідно для оформлення спадщини, позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 слід задоволити.

На підставі ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1221, 1223, 1225, 1236, 1261, 1268-1270, 1272, 1275, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_2 до Новодністровської міської ради Чернівецької області, треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за спадкоємцем за законом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Жван, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, право власності на спадкову земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,1000 га, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Жван, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Новодністровської державної нотаріальної контори Чернівецької області за № ДС-141, згідно державного акта про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 22 травня 1997 року Новодністровською міською радою народних депутатів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

СУДДЯ: