Справа № 369/9843/15-ц
Провадження № 2/369/628/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18.01.2016 рокуКиєво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Громадська рада Крюківщини», треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_5 звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що «Вишнева оселя» є торговою маркою генеральної підрядної організації ТОВ «Деланта». Він є директором ТОВ «Деланта» та уповноваженим представником замовника будівництва ОСОБА_6 в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Однак ГО «Громадська рада Крюківщини» у липні 2015 року розповсюдила в селі Крюківщина листівки, в яких принижується його честь і гідність як директора ТОВ «Деланта», яке є власником торгової марки «Вишнева оселя» та спотворюється дійсна інформація про законність будівництва. В листівці зокрема зазначається «здійснюються незаконні забудівлі, забудовник «Вишнева оселя» при підтримці та сприянні Крюківщинської сільської ради». Така інформація про ЖК «Вишнева оселя», поширена головою ГО «Громадська рада Крюківщини» - ОСОБА_7, порушила право на недоторканність ділової репутації, оскільки спотворила та принизила оцінку діяльності ЖК «Вишнева оселя» та його особисто з боку громадськості та суспільства, ця оцінка перестала бути обєктивною та поставила під сумнів професійність посадових осіб ЖК «Вишнева оселя». У звязку із вищенаведеним змушений був звернутись до суду за захистом порушених прав.

Тому просив суд зобовязати Громадську організацію «Громадська рада Крюківщини» в особі її голови ОСОБА_7 спростувати недостовірну та негативну інформацію стосовно ОСОБА_8, директора ТОВ «Деланта», яке є власником торгової марки «Вишнева оселя», а саме; що «здійснюються незаконні забудівлі, забудовник «Вишнева оселя» при підтримці та сприянні Крюківщинської сільської ради» таким же чином, яким її було розповсюджено, а саме шляхом розповсюдження друкованих листівок серед жителів села Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області; стягнути з Громадської організації «Громадська рада Крюківщини» в особі її голови ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн за розголошення та розповсюдження недостовірної та негативної інформації.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_7 - представник відповідача, представник третьої особи ОСОБА_4, заперечувала проти позову. Суду пояснила, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач своїми діями поставив під сумнів його честь, гідність та ділову репутацію. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що саме ГО «Громадська рада Крюківщини» є особою, яка надрукувала вказану листівку, відсутні підтверджуючі факти, що саме ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 О,В. розповсюджували цю листівку. Всі звинувачення позивача є лише припущеннями, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва на знак для товарів і послуг №191228 «Вишнева оселя» є торговою маркою генеральної підрядної організації ТОВ «Деланта».

У судовому засіданні та з пояснень сторін встановлено, що у липні 2015 року в с.Крюківщина було розповсюджено інформаційні листівки. В листівці зокрема зазначається «здійснюються незаконні забудівлі, забудовник «Вишнева оселя» при підтримці та сприянні Крюківщинської сільської ради».

Відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення проти неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації .

Відповідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1 Закону України «Про інформацію» поняття інформації визначено як будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в постанові №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» в п. 15 роз'яснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Також, Пленум Верховного Суду України в постанові від 27.02.2009 року у п. 19 дав роз'яснення, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про інформацію", відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть особи, винні у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи.

Згідно ст. 47-1 Закону України "Про інформацію", ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що викладені вислови є оціночними і не містять відомості про конкретні факти, події та явища.

В судовому засіданні не доведено, позивачем не надано доказів, що відповідач розповсюдив недостовірну інформацію спрямовану на заподіяння шкоди діловій репутації ТОВ «Деланта», яке є власником торгової марки «Вишнева оселя» та особисто ОСОБА_8

Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Стаття 10 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачає, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

При вирішенні даного спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Однак позивач ОСОБА_8 не довів факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, не довів суду, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) відповідача вони заподіяні.

Проаналізувавши встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд дійшов до висновку про недоведеність заявлених вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Громадської організації «Громадська рада Крюківщини», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: В.В. Нікушин

н