АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/4868/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Перетятько А.К.

за участю:

представника позивача - Спіциної А.С.

представника відповідача ПрАТ «Картель» Щотижневик «Деловая столица» - Зеленковського О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» до приватного акціонерного товариства «Картель» Щотижневик «Деловая столица», приватного акціонерного товариства «Інформаційне агентство «Інформбюро» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації

за апеляційною скаргою Спіциної Аліни Сергіївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг»

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «Прем'єр Лізинг» до ПрАТ «Картель» Щотижневик «Деловая столица», ПрАТ «Інформаційне агентство «Інформбюро» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації - закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СпіцинаА.С. в інтересах ТОВ «Прем'єр Лізинг» подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та об'єктивного дослідження обставин справи, які впливають на її вирішення. Та зазначає, що між ТОВ «Прем'єр Лізинг» та ПрАТ «Картель» Щотижневик «Деловая столица», ПрАТ «Інформаційне агентство «Інформбюро» не існує жодних господарських відносин, крім того автором статті є фізична особа- Вадим Стародубцев, якого суд мав би за власною ініціативою залучити до участі у справі, а тому апелянт вважає, що даний спір підвідомчий цивільному судочинству.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «Картель» Щотижневик «Деловая столица» у суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача ПрАТ «Інформаційне агентство «Інформбюро» у судове засідання не з'явився про день час, та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суду не повідомляв. Тому відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності представника відповідача ПрАТ «Інформаційне агентство «Інформбюро».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дана справа не підсудна цивільному судочинству та має розглядатись в порядку господарського судочинства. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Позивач звернувся з позовом до ПрАТ «Картель» Щотижневик «Деловая столица» про захист, честі гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації. В подальшому до участі у справі за заявою представника позивача залучено до участі у справі у якості відповідача ПрАТ «Інформаційне агентство «Інформбюро» (Том 1 а.с. 167-168, 172-173).

Як вбачається зі змісту позовних вимог ТОВ «Прем'єр Лізинг», які в подальшому було збільшено (уточнено) позивач зокрема просив визнати інформацію про ТОВ «Прем'єр Лізинг», поширену щотижневиком «Деловая столица» 14 квітня 2014 року шляхом опублікування у випуску №15/673 та через мережу Інтернет, а саме сторінку офіційного інтернет - сайту http://www.depo.Ua/m/delovaja-stolica/2014_ds/aprel_2014ds/15-673/l 19857.htm недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ТОВ «Прем'єр Лізинг», на недоторканність ділової репутації.

Частино 1 ст.15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до положень ст.1 ГК України визначено основні засади господарювання в Україні і регулюються господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Статтею 2 ГК України визначено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно- господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до приписів ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

З п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вбачається, що відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК, та враховувати положення статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Оскільки характер вищевказаних спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), а тому всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Крім того, п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що з урахуванням положень ст.15 ЦПК та положень статей 1, 12 ГПК справи про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим, незалежно від суб'єктного складу, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються у порядку господарського судочинства.

Положеннями ч.1 ст.91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність, як і фізична), крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Частиною 2 ст.34 ГК України визначено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

З огляду на вищевикладене та на зміст позовних вимог позивач звернувся з позовом до юридичних осіб за захистом своєї ділової репутації, а тому колегія суддів вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Посилання апелянта на те, що автором статті є фізична особа, яку суд мав би за власною ініціативою залучити до участі у справі, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на таке.

У відповідності до положень ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

В судовому засіданні від 09 лютого 2016 року представник позивача на запитання суду пояснила, що при подачі позову до суду позивач мав би притягнути фізичну особу, але відповідна фізична особа, яка є автором статті, не встановлена.

З огляду на викладене суд першої інстанції позбавлений можливості притягнути до участі у справі невстановлену фізичну особу.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, і на законність оскаржуваної ухвали не впливають.

Тому колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам закону, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спіциної Аліни Сергіївни в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: