У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі подання державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій області знаходиться виконавчий лист № 263/6072/15-ц від 01.10.2015 року, виданий 03.11.2015 року на виконання рішення Апеляційного суду Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 1064780 гривень 3 % річних у розмірі 23804,40 гривень, судового збору у розмірі 240,00 гривень та 1827,00 гривень, а всього 1090651,40 гривень. Виконавче провадження за вищевказаними виконавчими документами було відкрито 03.11.2015 року. Станом на 10.03.2016 року рішення боржником не виконується. Згідно відповідей ПФУ та ДФС боржник не отримує дохід та не має рахунків у банківських установах. 08.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт рухомого майна боржника. 09.12.2015 року співробітниками МВС України Центру 1441 було накладено арешт на транспортний засіб Dodge Avenger 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який належить боржнику та постановою державного виконавця від 25.12.2015 року оголошено розшук вищевказаного автомобілю. 29.12.2015 року державним виконавцем був здійснений вихід за місцем проживання боржника, за адресою: АДРЕСА_1, але боржник двері не відчинив, про що складено відповідний акт. Вважає, що були виконані всі заходи для встановлення майнового стану боржника, у звязку з чим державний виконавець Жовтневого ВДВС просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець, у судове засідання для розгляду подання не зявився, просив розглянути справу за його відсутністю.

Суд, вивчивши матеріал справи, прийшов до висновку, що вказане подання не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожен, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Так, частинами 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, який ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19.10.73 р. встановлено, що кожна людина має право, покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, і це право не може бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, та які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав та свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому пакті.

Частинами 2-3 ст. 2 Протоколу №.4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яку ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 р. та який є невідємною частиною зазначеної Конвенції, встановлено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з тимчасовим затриманням чи вилученням паспорту у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно вимог п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 32 ЗУ "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Зважаючи на викладені правові норми, слід прийти до висновку, що першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника.

З подання державного виконавця вбачається, що боржник не отримує дохід та не має рахунків у банківських установах, постановою державного виконавця ВП № 49203007 від 08.12.2015 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 09.12.2015 року співробітниками МВС України Центру 1441 було накладено арешт на транспортний засіб Dodge Avenger 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, який належить боржнику та постановою державного виконавця від 25.12.2015 року оголошено розшук вищевказаного автомобілю.

Так, після здійснення розшуку вищевказаного автомобілю, належного боржнику, державний виконавець матиме змогу звернути стягнення на арештований автомобіль з метою виконання рішення суду.

Згідно розяснень, викладених у листі Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року № 25-32/507, подання Державної виконавчої служби до суду повинно містити в тому числі й обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

З матеріалів подання вбачається, що заходи з примусового виконання рішення останній раз були вчинені 29.12.2015 року, що підтверджується відповідним актом державного виконавця про вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_2. Відомостей про те, які заходи з примусового виконання рішення були здійснені з того часу, суду надано не було. Також подання не містить обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань. Так, до матеріалів подання не додано доказів того, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 263/6072/15-ц від 01.10.2015 року. Будь-які підтвердження про вручення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику суду не надані.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі ст. 33 Конституції України, ч. 2-3 ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч. 2-3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 7 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. ст. 8, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л.Г.Шатілова