У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів.

05 лютого 2016 року до суду надійшло клопотання відповідача ФОП ОСОБА_2 про закриття провадження у справі оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представником відповідача ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_5 клопотання про закриття провадження уточнене та просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі.

Вислухавши представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвало закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України спори за участю юридичних осіб і громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, в тому числі спори, які виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів з інших підстав, відносяться до компетенції господарських судів.

Як вбачається з позовної заяви позивач є субєктом підприємницької діяльності, який звернувся з позовними вимогами до ФОП ОСОБА_2 (субєкта підприємницької діяльності) та фізичних осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором поставки, а оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі в частині позовних вимог до ФОП ОСОБА_2, оскільки таких спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст. 205, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в частині предявлення позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 закрити, розяснивши позивачу його право на звернення для вирішення даного спору до господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.О. Демидова