Справа № 589/1312/15-ц
Провадження № 6/589/23/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П.

з участю секретаря Юрочко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка подання старшого державного виконавця відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1

- про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: Сумська область, м. Шостка пров. Маяковського,14/261, у праві виїзду за межі України без вилучення у нього паспортного документа.

Подання мотивується тим, що у відділі державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист № 589/1312/15 від 07.05.2015р. виданий Шосткинським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини. Однак боржник добровільно не сплачує борг, в звязку з чим державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Представник відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій подання підтримує в повному обсязі та просить розглядати без участі представника.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі Закон).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Застосування такого обмеження може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Разом з тим будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 обізнаний щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього суми боргу, що йому надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження і виклики державного виконавця, і він їх отримував, в матеріалах доданих до подання відсутні.

Таким чином, не зазначено доказів, що державним виконавцем вжито усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення і він був змушений після вжиття всіх заходів звернутись з вказаним поданням до суду, а тому неможливо дійти висновку, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити борг.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4