Дата документу 16.03.2016
Справа № 320/6778/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Ніколовой І.С.

при секретарі Колесніковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.11.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 118-04/К-07 (далі договір), згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 19 881,00 доларів США із сплатою 13,5 % річних на строк з 09.11.2007 по 08.11.2014 р.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ дів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_3 передає (відступає) ОСОБА_4 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_2 замінює ОСОБА_3 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 прав вимоги до боржників, ОСОБА_4 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_3) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 118-04/К-07 від 09.11.2007 року.

Відповідно до п. 2.4. Договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 236,68 дол. по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

Позивач зазначає, що згідно п. 1.5, 2.6, 2.7 Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 15.06.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі 747 578,85 грн., з яких: заборгованість по кредиту 323 622,61 грн.; заборгованість за відсотками 238 966,75 грн.; пеня 172 217,80 грн; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 7 720,55 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам 5 051,15 грн.

Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, на позові наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача надав заперечення у яких зазначив, що 18 березня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» направив ОСОБА_5 (поручителю) письмову вимогу №07/2-818 про дострокове повне стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 5 днів з дня направлення цієї вимоги банком на адресу позичальника. Зазначене право банку кореспондується із положеннями вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, а також п. 4.2.5 та 6.2 Кредитного договору, а також п. 5 Договору поруки №118-04/П-07 від 09.11.2007 р., і банк ним скористався.

Таким чином строк основного зобовязання настав з моменту невиконання вимоги банку 23.03.2010 р. Строк позовної давності сплив 23.03.2013 р. Позову ТОВ «Укрпромбанк» не предявило взагалі. ПАТ «ОСОБА_3 банк», як новий кредитор, звертався до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5 (тотожні предмет, підстави, сторони), але позови були залишені без розгляду (справа №815/7450/12, суддя Бахаєв І.М.; справа №320/3527/13-ц, суддя Кучеренко В.В., справа №320/151/15-ц, суддя Урупа І.В.). В той же час, залишений без розгляду позов, а рівно й заміна кредитора (навіть, якщо вона відбулась), не перериває строків позовної давності, що вбачається із положень ч. 1 ст. 265, ст. 266 ЦК України. Отже, предявленням позову кредитор висловив свою позицію стосовно настання строку основного зобовязання (скористався передбаченим договором та законом правом). Позов, що розглядається, був предявлений восени 2015 р., тобто із пропуском строку позовної давності. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобовязань. Зазначена правова позиція висвітлена в постанові ВСУ від 29.10.2014 р. по справі №6-169цс14, № 6-53цс14 від 17.09.2014 р., №6-125цс14 від 17.09.14, №6-990цс15 від 27.01.2016 р. з аналогічним предметом позову. У правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-106цс14 вказано, що «У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання».

У зв'язку з порушенням боржниками строків повернення кредиту, що встановлені кредитними угодами про надання траншів, та виникненням заборгованості за кредитними договорами кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.2.5, 4.3.4, 6.2 кредитного договору, п.п. 2, 5 договору поруки право на односторонню зміну умов кредитних договорів, надіславши 18.03.2010 р. відповідачам повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів до 23.03.2010 р.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений ЦК строк загальної позовної починає свій перебіг з цієї дати (тобто, з 23.03.2010 р.). Представник позивача просить позовні вимоги слід залишити без задоволення, застосувавши строк позовної давності, оскільки позовну заяву предявлено до суду після спливу загального строку позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представників позивача та відповідача про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.11.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 118-04/К-07, згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 19 881,00 доларів США з розрахунку 13,5 % річних на строк з 09.11.2007 по 08.11.2014 року /а.с.5-11/. Поручителем за виконання позичальником зобовязань за договором є ОСОБА_5./а.с.122-125/

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_3 передає (відступає) ОСОБА_4 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_2 замінює ОСОБА_3 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_3 ОСОБА_4 прав вимоги до боржників, ОСОБА_4 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_3) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами /а.с.17-21/.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 118-04/К-07 від 09.11.2007 року.

Відповідно до п. 2.4. договору № 118-04/К-07 від 09.11.2007 року, повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі менш як 236,68 дол. по 10 (десяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту /а.с.5/

Відповідно до п. 1.5, 2.6, 2.7 договору № 118-04/К-07 від 09.11.2007 року, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним зверненням кредиту./а.с.6/.

Відповідно до п. 6.2 договору № 118-04/К-07 від 09.11.2007 року, банк має право вимагати дострокового повного погашення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, жителями, майновими поручителями) умов договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, а позичальник зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. - не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим договором, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у випадках, передбачених пп. а - ж п.6.2, в тому числі і випадку порушення позичальником строків платежів, що встановлені договором /а.с.9/.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 15.06.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 747 578,85 грн., що підтверджується довідкою від 15.06.2015 року, виданою заступником директора з питань кредитування Департаменту процедур на здійснення тимчасової адміністрації /а.с.16/.

18 березня 2010 року ТОВ «Укрпромбанк» направив ОСОБА_5 (поручителю) письмову вимогу №07/2-818 про дострокове повне стягнення заборгованості за кредитним договором протягом 5 днів з дня направлення цієї вимоги банком на адресу позичальника./а.с.147/

Після чого ПАТ «ОСОБА_3 банк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, але позови були залишені без розгляду (справа №815/7450/12, суддя Бахаєв І.М./а.с. 148 /; справа №320/3527/13-ц, суддя Кучеренко В.В./а.с. 149/, справа №320/151/15-ц, суддя Урупа І.В./а.с.151/)

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст. 509 ЦК України, тобто зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. За положеннями ст.510 ЦК України, обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5ст.261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що, згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобовязань. Зазначена правова позиція висвітлена в постанові ВСУ від 29.10.2014 р. по справі №6-169цс14, № 6-53цс14 від 17.09.2014 р., №6-125цс14 від 17.09.14, №6-990цс15 від 27.01.2016 р. з аналогічним предметом позову. У правовому висновку, викладеному у Постанові ВСУ від 24 вересня 2014 року у справі за № 6-106цс14 вказано, що «У разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за основним договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. За умови предявлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобовязання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобовязання».

У зв'язку з порушенням боржником строків повернення кредиту, що встановлені кредитними угодами про надання траншів, та виникненням заборгованості за кредитними договорами кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 4.2.5, 4.3.4, 6.2 кредитного договору, п.п. 2, 5 договору поруки право на односторонню зміну умов кредитних договорів, надіславши 18.03.2010 р. поручителю повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів до 23.03.2010 р.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений ЦК строк загальної позовної давності починає свій перебіг з цієї дати, тобто, з 23.03.2010 р.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 04.08 2015 р., суд вважає, що його вимоги, враховуючи заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, не підлягають задоволенню.

Позивачем на виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 11.12.2015 р. надано оригінали кредитного договору № 118-04/К-07, укладеного 09.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_1, оригінал договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «ДельтаБанк» від 13.06.2010 року, оригінал додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «ДельтаБанк» від 13.06.2010 року, та детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 118-04/К-07 укладеним 09.11.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_1 з роздільним зазначенням щомісячних нарахувань та сплати сум за тілом кредиту, відсотків, комісії, неустойки та відображенням суми основного боргу, прострочених сплатою відсотків на суму кредиту і неустойки, тощо. Згідно листа, надісланого разом з документами, позивач просить суд повернути оригінали документів після розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60, 197, 212,214,215,218 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 258, 526, 610, 625, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повернути оригінали документів, наданих позивачем на виконання ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 11.12.2015 р.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.С. Ніколова