У х в а л а

іменем україни

21 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргоютовариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», поданою його представником Ціхомським Михайлом Петровичем, на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,3817 га, яка розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, укладений 15 грудня 2011 року між ним та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», і скасувати його державну реєстрацію.

Посилався на те, що договір оренди земельної ділянки суперечить вимогам цивільного і земельного законодавства України, укладений з порушенням Закону України «Про оренду землі» і вказаний договір він не підписував. Просив на підставі ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України визнати договір оренди недійсним.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2016 року, позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,3817 га, яка розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, укладений 15 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», та скасовано його державну реєстрацію.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,3817 га, яка розташована Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

15 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,3817 га, яка розташована Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, строком на десять років.

Зазначений договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Томашпільському відділі Держкомзему, про що зроблено відповідні записи в державному реєстрі земель від 24 грудня 2012 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 1930/1931/15-21, що підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки від 15 грудня 2011 року та в акті приймання-передачі земельної ділянки виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2016 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргутовариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс «Зелена долина», подану його представником Ціхомським МихайломПетровичем відхилити.

РішенняТомашпільського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: Т.Л.Ізмайлова Г.І.Мостова