Провадження 4-с/235/11/16
Справа №235/1220/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю: секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 7 цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження виїзду за кордон, зацікавлена особа відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку та зобовязання скасувати тимчасове обмеження виїзду за кордон. В обґрунтування зазначила, що у відділі державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-3952 від 13.10.2009 р., виданий Ленінським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості в сумі 50130,03 дол. США.

У 2014 р. вона була вимушена негайно покинути територію, де проходить АТО, через бойові дії. Станом на лютий 2016 р. заявниця неодноразово зверталася як в усній, так і в письмовій формі до Головного територіального управління юстиції в Донецькій області з метою отримання інформації про стан виконавчого провадження та надання копій матеріалів виконавчого провадження по справі. Головне територіальне управління юстиції в Донецькій області на останнє звернення від 01.12.2015 р. надало відповідь про те, що матеріали виконавчих проваджень про стягнення боргів залишились за попередньою реєстрацією відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, на території непідконтрольній українській владі. Тобто, на сьогодні заявниця фактично позбавлена законодавчо встановленого права знайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

На виконанні перебуває ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 01.09.2010 р. за цивільною справою № 6-262 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду з України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім того, ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За змістом п. 18 ч. З ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Заявниця просить суд визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку неправомірною та зобовязати скасувати тимчасове обмеження виїзду ОСОБА_1 за кордон.

Заявниця до початку розгляду судом скарги по суті надала суду заяву в якій зазначила, що під час підготовки до судового засідання вона не так визначила свої вимоги, тому виникла необхідність уточнення предмету скарги та просить суд скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду з України за кордон.

В судове засідання заявниця не зявилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник зацікавленої особи - відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутності зазначених сторін з урахуванням наданих суду доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, подані заяви, вважає, що вони підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 01.09.2010 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: м. Донецьк, вулиця Челюскінців, 117-159, за кордон.

Підсудність справ Кіровського районного суду м. Донецька визначена Красноармійському міськрайонному суду Донецької області.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України»громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбаченому законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 3,6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як передбачено ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

В той же час в п. 7 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку що вимоги заявниці про скасування обмеження у праві виїзду її за кордон законні та обґрунтовані.

На підставі вищевикладеного, керуючись Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, ст. 33 Конституції України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 60, 208, 377-1, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження виїзду за кордон, зацікавлена особа відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя