Справа№ 522/1873/16-ц
Провадження № 6/522/112/16
У Х В А Л А

24 лютого 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі - Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1 звернувся державний виконавець Приморського ВДВС ОМУЮ, зазначаючи, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/14774/13-ц, виданого 05 лютого 2015 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/ч частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 листопада 2013 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 20 грудня 2028 року.

Посилаючись на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», державний виконавець просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржниці ОСОБА_1 до погашення нею заборгованості за вищевказаним виконавчим листом.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, був викликаний до суду в порядку ст. 377-1 ЦПК України, просив розглядати справу за його відсутності.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, та матеріали виконавчого провадження, суд вважає подання державного виконавця Приморського ВДВС ОМУЮ необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Приморському ВДВС ОМУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/14774/13-ц, виданого 05 лютого 2015 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь КУ «Міський спеціалізований будинок дитини №1» аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/ч частки з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 листопада 2013 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до 20 грудня 2028 року.

Державним виконавцем Другого Приморського ВДВС ОМУЮ на підставі ст.ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 07 квітня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного листа.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобовязань.

П. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено, що на Державну прикордонну службу України покладається також запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законом передбачено санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Однак, у вищевказаному поданні державний виконавець не вказав та не надав доказів, у чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань за судовим рішенням. Також судовий виконавець в поданні не навів, які саме дії він вчиняв під час виконання судового рішення.

Ст. 377-1 ЦПК України встановлений обмежений строк розгляду подання на протязі десяти днів. Тому, судом на електронну адресу Приморського ВДВС ОМУЮ в порядку ст. 10 ЦПК України був направлений виклик державного виконавця в судове засідання для надання пояснень, та запропоновано надати матеріали виконавчого провадження ВП №47349089 по виконанню виконавчого листа № 520/14774/13-ц, виданого 05 лютого 2015 року Київським районним судом м. Одеси, у звязку з необхідністю зясування всіх обставин подання щодо належного виконання ОСОБА_1 виконавчого листа, та того, чи приймались державним виконавцем всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» міри для його виконання. Вказаний виклик був отриманий відділом 09 лютого 2016 року, що підтверджується витягом з електронної пошти.

На виконання вищевказаного запиту, до суду надішли копії матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 22 січня 2016 року становить 22 211, 00 грн. Однак, у суду немає підстав вважати, що боржниця умисно ухиляється від виконання зобовязань по сплаті аліментів, а виконавча служба прийняла всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» міри для виконання вищевказаного рішення суду.

У той же час, виконавча служба не позбавлена можливості звернутись до суду з повторним поданням для вирішення питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, з наданням всіх вищевказаних доказів.

Тому, на підставі наведеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-ХІІ, ст. ст. 8, 208-210, 3771 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржниці ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.Б.Свячена