Справа № 127/3414/16-ц
Провадження № 2-п/127/110/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

11 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд зазначеного заочного рішення, яку, враховуючи зміст уточненої заяви про перегляд заочного рішення, мотивувала тим, що її не було повідомлено про час та місце розгляду справи, судових повісток вона не отримувала, внаслідок чого була позбавлена можливості скористатися своїми процесуальними правами, надати до суду заперечень щодо позову. Зазначила, що вона дізналася про існування рішення суду випадково від державного виконавця, після чого звернулася до суду з заявою про надання їй копії рішення суду, яке отримала лише 05.07.2016 року. Заявник заперечила проти позову, зазначила, що суд, приймаючи заочне рішення, неправильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, заочне рішення прийнято всупереч ст. 360-7 ЦПК України щодо обовязковості правових позицій ВСУ, судом не враховано правові позиції ВСУ щодо стягнення грошової суми в іноземній валюті (№6-1680цс15 від 10.02.2016 року, №6-79цс16, №6-145цс14, №6-190цс15). В заяві просила скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Разом із заявою про скасування заочного рішення суду заявник надала копію рішення суду про розірвання шлюбу, яким задоволено, зокрема, її позовну вимогу про зміну прізвища після розірвання шлюбу з «Панімаш» на «Чернявську».

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала з підстав, що в ній наведено, просила її задовольнити, повідомила, що вона від позивач отримала аванс за продаж дачного будиночку в розмірі 2500 доларів США, про що написала відповідну розписку. В ході отримання вказаних коштів ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_3 про те, що у разі нереалізації на її користь дачного будиночку, вона поверне їй лише 2000 доларів США, а не 2 500 доларів США, на що та погодилася. Через тиждень після домовленості ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про продаж будиночку знайшовся ще один покупець, який пропонував продавцю 17 000 доларів США, що на 500 доларів США більше, ніж давала ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовила вказаному покупцеві, оскільки була попередня домовленість з ОСОБА_3 про продаж будиночку їй. Вона не повернула ОСОБА_3 суму авансу, скільки вважає, що нереалізацією дачного будинку на користь іншого покупця, який давав більше коштів їй завдано збитки. Також в судовому засіданні повідомила, що її не було належним чином повідомлено по день, час та місце розгляду справи, також повідомила, що вона дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із сімєю.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки відповідач належним чином повідомлявся судом про день, час та місце судового розгляду за зареєстрованим місцем проживання.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної справи №127/3414/16-ц суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

27 квітня 2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 2 500 доларів США, а також судові витрати (а.с.43-44).

Як вбачається з матеріалів справи, повістки про виклик в судові засідання, які відбулися 01 квітня 2016 року та 27 квітня 2016 року, направлялися судом за адресою місця реєстрації відповідача: АДРЕСА_1, та були повернуті до суду з відміткою на довідках Укрпошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27-28, 37-38). Цю саму адресу заявник зазначає в заяві про перегляд заочного рішення як адресу свого проживання, та підтвердила вказану обставину і в судовому засіданні. (а.с.52, 59).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України судова повістка фізичній особі вручається особисто під розписку, яка з відміткою про дату вручення в той самий день повертається до суду. Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

При цьому, суд звертає увагу, що судові повістки про виклик на судові засідання по справі, у кожному випадку надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача та відповідно до вищевказаних положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України, відповідач був належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи.

Заявник, звертаючись з заявою про перегляд заочного рішення та мотивуючи її несвоєчасним повідомлення відповідача, разом з тим не зазначила поважних причин, з яких вона не могла повідомити суд про свою неявку. Жодних належних доказів щодо цього суду не надано.

Окрім наведеного, з пояснень заявника в судовому засіданні вбачається, що вона дійсно отримала від ОСОБА_3 встановлений заочним рішенням суду розмір авансу в розмірі 2 500 доларів США, та не повернула вказані кошти, незважаючи на те, що спірне майно на користь ОСОБА_3 не було реалізовано.

З наведеного слідує, що суд вірно встановив дійсні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач належним чином двічі повідомлявся судом про день, час, місце розгляду справи, та на те, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин, суд приходить до висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 230-232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя :