АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/565/2016 Головуючий у І інстанції - Журавська О.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору та зобов'язання здійснити перерахунок заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зупинення стягнення за виконавчим листом № 2-6770/12 (2603/16848/12), визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи тим, що вказаний виконавчий лист було видано на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 32 607,88 доларів США, що становить 260 634,79 грн. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.03.2015 року, з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальні збитки у розмірі 192 511,45 грн. У зв'язку з зазначеним ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про зарахування зустрічних вимог та припинення зобов'язання. У зв'язку з тим, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін, заявник вважає, що відсутність відповіді банку на його заяву не є підставою вважати зобов'язання дійсним. Посилаючись на ст. 369 ЦПК України, заявник вважає, що зазначені обставини є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та для зупинення стягнення за виконавчим листом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а його заяву задовольнити, мотивуючи тим, що судом невірно застосовано ст. 369 ЦПК України, суд першої інстанції повинен був визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов'язок боржника відсутній у зв'язку з його припиненням шляхом зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПА КБ «Приват Банку» просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні для цього підстави, визначені ст. 369 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 32 607,88 доларів США, що становить 260 634,79 грн., були видані виконавчі листи №2-1079/13, що підтверджується заявою представника ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.110).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з ч. 4 ст. 369 ЦПК України якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, законом встановлені дві підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково: у разі помилкової видачі виконавчого листа та у випадку відсутності обов'язку боржника (добровільне виконання або інші причини відсутності обов'язку боржника).

Заявником не надано суду доказів того, що виконавчий лист виданий помилково, або доказів відсутності обов'язку боржника перед стягувачем за рішенням суду, натомість, рішення Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року свідчить про правомірність видачі судом виконавчого листа за рішенням суду та обов'язок боржника за цим рішенням перед стягувачем.

Твердження заявника про те, що його заява про зарахування зустрічних однорідних вимог згідно ч.2 ст. 601 ЦК України є підставою для припинення зобов'язання та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає безпідставним, оскільки не підтверджує виконання рішення суду від 30.10.2013 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що заява ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не підлягає задоволенню, оскільки виконавчий лист виданий на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2013 року, крім того, заявником не надано доказів пред'явлення ним до виконання виконавчого листа про стягнення з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь ОСОБА_2 матеріальних збитків в розмірі 192 511,45 грн. та провадження виконавчих дій по зазначеному виконавчому листі.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді