У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

НагорнякаВ.А., Писаної Т.О., ЮровськоїГ.В.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на частку у будинку за набувальною власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на частку будинку із надвірними спорудами за набувальною давністю.

Заочним рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку набувальної давності право власності на Ѕ частини будинку із надвірними спорудами по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4

04 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як на підставу для перегляду рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 посилався на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, яким відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування на спірний житловий будинок.

Посилаючись на те, що вказаним рішенням суду встановлено відсутність прав ОСОБА_7 на спірну частину будинку, ОСОБА_4 просив скасувати рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року та закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд правильно виходив з того, що обставини, вказані заявником як нововиявлені, не є такими в розумінні ст. 361 ЦПК України. Відмова суду у визнанні за ОСОБА_7 права власності в порядку спадкування за законом не є підставою для перегляду рішення апеляційного суду у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. ПисанаТ.О. Юровська Г.В.