"21" листопада 2016 р.
Справа №642/5664/16-ц
Провадження №2/642/1740/16
21 листопада 2016 року м.Харків
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді: Скляренко С.О.
при секретарі: Антоненко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -
В судове засідання представник позивача не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надано до суду клопотання з проханням розглядати вищевказану справу за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання також не з'явився, з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Строк користування кредитними коштами за Кредитним договором до 29 вересня 2016 р.
Частина грошових коштів була перерахована на купівлю вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат повязаних із купівлею авто, що підтверджується меморіальними ордерами (копії додаються). Додатком №1 до Кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів.
Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору, було надано відповідачу в користування зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 15,4 % та сплатою всіх інших обовязкових платежів по договору. Відповідно до умов кредитного договору Банк (позивач) має право ініціювати перед Позичальником (відповідачем) перегляд зміну процентної ставки з відповідним повідомленням про це Позичальника рекомендованим поштовим відправленням на адресу Позичальника, вказану в договорі. Якщо Позичальник не погоджується з запропонованим Банком переглядом (зміною) фіксованої процентної ставки по кредиту, він зобовязаний протягом встановленого в договорі строку письмово повідомити Банк про свою незгоду.
Доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, є те, що Позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої орава та обов'язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі; Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до себе.
За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло.
Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.
Частиною 1 ст. 530 ЦКУ встановлено, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки. Останній платіж боржником здійснено 01.10.2015.
Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами.
Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
В забезпечення виконання кредитних зобовязань між відповідачем та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу ВАЗ 211340, 2011 року випуску, колір зелений, номер шасі (кузова, рами) ХТА211340В5001325, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Договором застави чітко передбачено право Заставодержателя:
-Перевіряти в будь-який час документально і фактично наявність транспортного засобу та його стан, а відповідач зобовязаний надавати в будь-який час необмежені можливості для здійснення Позивачем своїх прав;
-Вилучати автомобіль, знімати державні номерні знаки, ставити автомобіль на зберігання в свій майданчик до погашення заборгованості;
-Звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені Заставодавця в порядку положень закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права.
В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першою та сьомою статті 20 Закону України Про заставу передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо шале не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.
Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним із яких є примусове виконання обовязку в натурі. Цей спосіб захисту застосовується в зобовязальних правовідносинах у випадках, коли особа зобовязана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обовязку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обовязку заставодавця передачі предмету застави заставодержателю.
ЦК України та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій прав спеціальні способи захисту прав. Одночасно можуть застосовуватися положення ст. 16 ЦК України і положення спеціальної норми щодо способу захисту у випадках, коли ці способи тотожні й на них поширюється дія ЦК України. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом.
У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідно до п. 3, ч.2, ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
На підставі договору застави, укладеного з відповідачем, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що одним із заходів примусового виконання рішень є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки дані правовідносини, які склалися між сторонами по даній справі витікають з договірних відносин, які є обов'язковими для виконання сторонами.
Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 1378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-229 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 543, 546, 549, 572, 589, 610-612, 623, 625, 627, 1050,1054 ЦК України, ст.. 20 Закону України «Про заставу», суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-та денній строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.О. Скляренко