Справа № 307/1044/15-ц
Провадження № 2/307/36/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого: судді Ляшко С.М.

при секретарі: Пальонна М.Є.

з участю адвоката: Матіко Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Топчинської сільської ради про скасування рішення виконкому Топчинської сільської ради №3 від 4 квітня 2012 року та встановлення права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, Топчинської сільської ради про скасування рішення виконкому Топчинської сільської ради №3 від 4 квітня 2012 року та встановлення права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Топчинської сільської Ради №3 від 4. 04 2012року про оформлення права власності на нерухоме майно АДРЕСА_1 за ОСОБА_3

Визнати право власності на спадкове майно що розташоване в АДРЕСА_1 за мною ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що його мама, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року . Після її смерті залишився спадковий житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1. Спадковий житловий будинок побудований його мамою після смерті батька ОСОБА_5, який помер у 1961 році. Їх у мами було троє дітей, він і дві його сестри. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його мама ОСОБА_4 залишила заповіт на його сестру ОСОБА_3, яка після смерті мами ОСОБА_4 в шестимісячний строк написала заяву на прийняття спадщини, а також в цей же термін відізвала заяву із нотаріальної контори, що розцінюється як факт, що спадщину вона не прийняла.

Пізніше йому стало відомо, чому його сестра ОСОБА_3 відкликала заяву на прийняття спадщини після смерті мами ОСОБА_4 із нотаріальної контори. Його сестра ОСОБА_3 отримала рішення виконкому Топчинської сільської ради №3 від 4 квітня 2012 року на оформлення права власності на спірний спадковий житловий будинок, що до смерті належав мамі ОСОБА_4.

Згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості в тому числі житловий будинок інші споруди земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності.

Спірний спадковий житловий будинок з надвірними спорудами розташований в АДРЕСА_1, який відповідно до по господарських книг Топчинської сільської Ради був зареєстрований до смерті за його мамою ОСОБА_4 і належав тільки їй і може бути предметом спадкування для спадкоємців по заповіту, а також і тих, що мають право спадкувати по закону

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В супереч вищевказаним нормам цивільного права виконком Топчинської сільської ради рішенням № 3від 4 квітня 2012 року оформив право власності на спадковий житловий будинок розташований в АДРЕСА_1, який до смерті належав мамі ОСОБА_4 на його сестру ОСОБА_3.

ОСОБА_3 рішенням виконкому Топчинської сільської ради від 4 квітня 2012року №3 отримала рішення, на оформлення права власності на житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2, що належить їй особисто.

12 квітня 2012 року відповідач ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно на домоволодіння за адресою АДРЕСА_2.

За ст. 1297 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна що підлягає державній реєстрації неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно що підлягає обов'язковій реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місце його знаходження нотаріусу слід подати документ право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію або реєстраційного посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа. У свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст. 1299 ЦК України).

Із трьох дітей, які були у мами ОСОБА_4, він ОСОБА_2, єдиний, який після смерті мами прийняв спадщину шляхом написання до Тячівської нотаріальної контори. Не дивлячись на те, що мама ОСОБА_4 до смерті склала заповіт на сестру ОСОБА_3 він має право на спадщину за законом, так як на час смерті мами йому виповнилося 60-ть років, що відповідно до ст. 1241 ЦК України, дає йому право на обов'язкову долю у спадковому майні.

Так як відповідачка ОСОБА_3 відкликала заяву про прийняття спадщини із Тячівської державної нотаріальної контори, таким чином не прийняла спадщину, він залишився єдиним спадкоємцем, після смерті його матері ОСОБА_4, який має право звернутися до суду з позовом про встановлення власності на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача Кохман М.В. позовні вимоги підтримала повністю та просить суд позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду заяви, просить суд справу слухати у його відсутності, за участі його представника адвоката Кохман М.В.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена, в судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини неявки тому суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідачки, адвоката Матіко Р.І., який просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням строків позовної давності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду 24.03.2015 року, де просить суд визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Топчинської сільської Ради №3 від 04.04.2012 року про оформлення права власності на нерухоме майно АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та визнати право власності на спадкове майно що розташоване в АДРЕСА_1 за мною ОСОБА_2.

Згідно ст. 257 ЦК України, - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На час звернення до суду позивачем пропущені строки позовної давності визначені у ст. 257 ЦК України, а також не надані суду докази на підтвердження поважності причин пропущення строків давності.

Представником відповідача адвокатом Матіко Р.І. в судовому засіданні заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.1 ст. 72 ЦПК України, - право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Топчинської сільської ради про скасування рішення виконкому Топчинської сільської ради №3 від 4 квітня 2012 року та встановлення права власності на спадкове майно розташоване в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 72, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256-257, 267 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Топчинської сільської ради про скасування рішення виконкому Топчинської сільської ради №3 від 4 квітня 2012 року та встановлення права власності на спадкове майно розташоване в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Тячівського

районного суду: С.М. Ляшко