РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Рисованої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про спростування недостовірної інформації, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач, Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери», звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить зобовязати відповідачів спростувати недостовірну інформацію викладену у скаргах Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 09.06.2015р., Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та Етичної комісії Всеукраїнської громадської організації «Асоціація правників України» від 08.09.2015р. на неправомірні дії адвоката ОСОБА_1, шляхом направлення відповідних листів, а також в солідарному порядку стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 10 грн.

В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» подала дві скарги на дії ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатів та звернення до Етичної комісії. Викладена у скаргах та зверненні інформація є недостовірною (в позові викладена у формі таблиці), такою що підлягає спростуванню, шляхом направлення відповідних листів (текс вказаний в позовних вимогах). Вказані скарги та звернення стосуються позивача , завдають шкоди його діловій репутації, оскільки ОСОБА_1 є керуючим партнером Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери» та самостійно адвокатською діяльністю не займається. Вимоги предявлені саме до відповідачів , оскільки вони підписали вказані скарги та звернення та фактично авторами вказаних скарг та звернення. Внаслідок приниження ділової репутації, шляхом розповсюдження недостовірної інформації, яка викладена у скаргах та звернені, позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 10 грн. та просить стягнути у солідарному порядку із відповідачів. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Відповідач ОСОБА_4, у судовому засіданні через свого уповноваженого представника та у поданих запереченнях, проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що відповідачі є неналежними відповідачами у даній справі, відсутнє в даному випадку розповсюдження інформації та у викладених скаргах і зверненні викладена інформація, яка є оціночним судженням Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд». Просив стягнути з позивача понесені ним судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, у судове засідання не зявились, заперечень проти позову не налив, повідомлялися судом у відповідності до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписана в Гаазі в 1975р.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 12.06.2015 до Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області (надалі - «КДКА») було подано скаргу Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» від 09.06.2015 на неправомірні дії адвоката ОСОБА_1 Скарга підписана ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наділені правом підпису.

КДКА 16.07.2015 було прийнято рішення про відмову в порушенні дисциплінарної справи за скаргою Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» щодо дисциплінарного проступку адвоката ОСОБА_1 , у звязку із відсутністю ознак дисциплінарного проступку адвоката.

Не погодившись із рішенням КДКА від 16.07.2015р., Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» оскаржила його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (надалі - «ВКДКА») шляхом подання відповідної скарги . Вказана скарга підписана представником Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» ОСОБА_4

Своїм рішенням від 10.12.2015р. ВКДКА залишила в силі рішення КДКА від 16.07.2015.

Крім того, Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд» подала на адресу Етичної комісії Всеукраїнської громадської організації «Асоціація правників України» (надалі - «Етична комісія») звернення від 08.09.2015 про порушення членом Асоціації ОСОБА_1, етичних правил правника. Звернення було підписано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наділені правом підпису.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

З урахуванням положень норм ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Скарги та звернення Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» подавалися відносно адвоката ОСОБА_1, а не Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери», а інформація, яка містяться у зазначених скаргах та зверненні, стосується оцінки діяльності та поведінки безпосередньо адвоката ОСОБА_1

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 у взаємовідносинах із Компанією «Свіспорт Інтернешнл Лтд» , діяв від імені Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери», де він є керуючим партнером, судом , як підстава порушення прав Адвокатського обєднання не приймаються. Так, між Адвокатським обєднанням «ОСОБА_1 і Партнери», де ОСОБА_1 є керуючим партнером та Компанією «Свіспорт Інтернешнл Лтд» дійсно був укладений договір по надання юридичних послуг, однак подані Компанією «Свіспорт Інтернешнл Лтд» скарги та звернення стосуються дій лише адвоката ОСОБА_1 Крім того, сам позивач просить спростувати недостовірну інформацію, яка стосується саме ОСОБА_1, тобто в даному випадку поширення недостовірної інформації (за позицією позивача) відносно Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери» не відбулося, тобто відсутні порушення особистих немайнових прав позивача.

Також, згідно розяснень, які містяться в п.11 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК .

У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона.

Дві скарги та заява подані від імені Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд», підписані - скарга від 12.06.2015 та звернення до Асоціації правників, посадовими особами Компанії - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до права підпису, яке надане їм статутом акціонерної компанії та свідоцтвом Торгового реєстру кантону Цюріх. Скарга до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури підписана представником Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд» - ОСОБА_4, який діяв в інтересах компанії на підставі довіреності.

Відтак, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписали скарги та звернення Компанії «Свіспорт Інтернешнл Лтд.» діючи виключно в інтересах та від імені останньої як представники на підставі довіреності та статутних документів, тобто вказані особи у відповідності до розяснень ПП ВСУ та ст. 36 ЦПК України повинні бути в даному випадку залучені у якості третіх осіб, тобто є не належними відповідачами.

Посилання позивача на те, що в рамках розгляду даної справи необхідно залучити авторів скарг та звернення , судом не приймається , оскільки згідно розяснень ПП ВСУ від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» автора інформації доцільно визначати та залучати у якості відповідача до розгляду справи, у випадку поширення інформації через ЗМІ (у друкованих виданнях або мережі Інтернет), адже в даному випадку особа, яка публікує інформацію, і автор такої інформації є різними.

Таким чином, належним відповідачем щодо вимог Адвокатського об'єднання «ОСОБА_1 і Партнери» про визнання недостовірною та спростування інформації, викладеної у скаргах та звернені Компанії Свіспорт Інтернешнл Лтд., є саме юридична особа, як джерело такої інформації, а не фізичні особи, які підписали такі скарги та звернення та діяли в даному випадку виключно в інтересах та від імені юридичної особи як представники на підставі довіреності та статутних документів.

Також, положеннями ст.ст. 36, 40, 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», передбачено право кожного на звернення до кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, та право на оскарження рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури до Вищої кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

У відповідності до п. 6.1. Положення «Про Етичну комісію Всеукраїнської громадської організації «Асоціація правників України» затвердженого Рішенням Правління Асоціації правників України від 13 червня 2013 року, будь-яка особа може подати до Етичної комісії звернення про порушення членом Асоціації Етичних правил правника.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_1 є особою, на яку розповсюджуються та який і у свої діяльності керується положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за скаргою є членом Асоціації правників України (що не оспорюється сторонами), а відтак, подаючи скарги до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та звернення до Етичної комісії Асоціації правників України, Компанія «Свіспорт Інтернешнл Лтд.» реалізовувала своє право на звернення до компетентних органів та захист своїх прав незабороненим способом, тобто в даному випадку відсутнє розповсюдження.

Враховуючи, відсутність порушення особистих немайнових прав позивача, внаслідок подання скарг та звернення, відсутність взагалі поширення інформації, в розумінні ст.ст. 94, 277 ЦК України, підстави для задоволені позовних вимог про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди відсутні.

Крім того, суд зазначає, що виходячи із загальних засад відшкодування моральної шкоди при поширені недостовірної інформації моральна шкода стягуться із осіб з урахуванням ступеня вини кожного та не підлягає стягненню в солярному порядку, як заявлено позивачем .

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи відмову позивачу у позові, його понесені витрати не відшкодовуються, а відповідачу підлягають присудженню його витрати, які він поніс у звязку із розглядом даної справи у суді.

За положенням ст. 79 ЦПК України до судових витрат зокрема відносяться витрати на правову допомогу та витрати представників сторін, що повязані із явкою до суду.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні,

на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення

окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В матеріалах справи міститься договір від 21.03.2016 р. про надання ОСОБА_4 правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 в цивільній справі №640/21733/15ц, яка складається, в тому числі із вивчення матеріалів, підготовки заперечень, клопотань заяв, участь у судових засіданнях, а також квитанція про сплату наданих послуг в сумі 19500 грн.

З матеріалів справи вбачається, що після укладання вказаного вище договору адвокат ОСОБА_5 приймав у участь у судових засіданнях в апеляційному суді Харківської області та Київському районному суді м.Харкова загалом 1 годана 48 хвилин (суд рахував час до виходу до нарадної для постановдення даного рішення). Також згідно наданого розрахунку адвокат витратив 15 годин для вивчення позовної заяви, апеляційної скарги, підготовки письмових пояснень та заперечень.

Час визначений авокатом на відрядження для участі у судових засіданнях, судом як надання правової допомоги не приймається.

За таких обставин, а також враховуючи той факт, що мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 р. складає 1378грн., з 01.05.2016 року 1450 гривень, суд приходить до висновку про відшкодування позивачем відповідачу витрат, повязаних з надання правової допомоги адвокатом в сумі 9294,72 грн.

Також згідно наданих документів, зокрема свідоцтва та витягу з ЄРАУ, вбачається, що робочим місцем адвоката ОСОБА_5 є м.Київ.

Відповідно до гранічного розміру компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту особі на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Згідно п. 6 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон» , затвердженої Наказом МФУ 13.03.98 № 59 витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків ) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків, користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті.

До суду надані залізничні квитки на імя адвоката ОСОБА_5 з м. Києва до Харкова та навпаки, в дати проведення судових засідань по даній справі на загальну суму 3760, 47 грн., які з урахуванням викладеного підлягають стягненню з позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Стягнути з Адвокатського обєднання «ОСОБА_1 і Партнери» на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 9294 грн. 72 коп., витрати повязані із явкою до суду представника відповідача в сумі 3760 грн. 47 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.