РІШЕННЯ

іменем України

"31" березня 2016 р. 145/404/16-ц

2/145/335/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 27.11.2005р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.

За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.

Стосунки у них з відповідачем не склалися.

01.02.2016 р. за рішенням Тиврівського районного суду шлюб розірвано. Рішення суду набрало законної сили 12.02.2016р.

Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає. Більше року вони проживають окремо. За цей час відповідач не допомагав в утриманні дітей та не цікавився їх матеріальним забезпеченням. Самостійно забезпечувати потреби дітей на даний час їй важко.

Вона працює продавцем магазину «Панночка» в м. Гнівань. Її заробіток складає 1380 грн. в місяць. Цих коштів не достатньо для забезпечення матеріальних потреб їхніх дітей.

Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач від цього обов'язку ухиляється. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно в м. Вінниця на СТО полірувальником автомобілів і його середньомісячний заробіток складає приблизно 6 000 грн.

Відповідач є працездатним, інших утриманців не має.

Вважає, що за таких умов відповідач має можливість сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1 300 (одна тисяча триста) гривень на утримання дітей, щомісячно, до їх повноліття, які просить стягувати з відповідача.

Просить рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що відповідач неофіційно працював у ПП ОСОБА_5 на поліруванні автомобілів протягом 10 років. Під час спільного проживання щотижнево приносив по 3000 грн. На даний час він працює полірувальником на СТО в м.Вінниці (по Гніванському шосе), і зі слів його друзів отримує до 6000 грн. щомісячно. Вона отримує 1380 грн. на руки, а відповідач більше 500 грн. на місяць дітям не дає, і те не кожного місяця.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання дітей аліменти у сумі по 500 грн. на кожного. Пояснив, що позичав гроші у ОСОБА_5 на ремонт будинку та покупку автомобіля, а тепер відпрацьовує борг, а тому грошей не має. Гроші на утримання дітей дає регулярно, за винятком двох місяців у 2015 році.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1455 грн. на місяць (Закон України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 року N928-VІІI).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Сторони перебували у шлюбі (а.с.4), мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3, 4).

Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї №7252 від 01.03.2016 (а.с.6), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 25.02.2016р. (а.с.5).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток, так як незважаючи на те, що вона працює продавцем магазину «Панночка» в м. Гнівань, її середня заробітна плата становить 1380 грн.

Відповідач ОСОБА_2 працює без оформлення трудових відносин, його доходи мінливі та нерегулярні, а тому вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Інших утриманців у відповідача немає.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2016 р." прожитковий мінімум для дитей віком від 6 до 18 років 1455 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 800 (вісімсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.03.2016 до до сягнення ними повнолітт.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.