Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/406/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

з участю:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 17.06.2014 року вони перебувають в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 43.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Між позивачкою та відповідачем виникли неприязні стосунки через які вони не проживають разом понад один рік і не підтримують шлюбних відносин.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, при цьому пояснила, що вона не проживає з відповідачем понад один рік, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання між ними часто виникали сварки із-за різних причин, відповідач зловживав алкогольними напоями на ґрунті чого ображав її та застосовував до неї фізичне насильство, належним чином не допомагав сімї. У звязку із чим вона була змушена із дитиною піти від відповідача та наразі проживає із своїми батьками. Просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, залишити за місцем її проживання дитину: доньку ОСОБА_2 для подальшого виховання та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Матвейшина». На примирення вона не згодна, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася остаточно.

Відповідач у судовому засіданні заявлені до нього позовні вимоги не визнав, просив суд надати йому час на примирення, оскільки бажає зберегти сімю, так як він кохає позивачку. Зазначав, що позивачка не спілкується із ним по телефону, на його прохання про зустрічі не реагує, і не бажає примиритися.

Як встановлено, у судовому засіданні, сторони 17.06.2014 року уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 43, (а.с.11).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (а.с.8).

Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, у звязку із чим сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, понад рік проживають окремо. За час окремого проживання спроб для примирення як зі сторони позивачки так і зі сторони відповідача не було.

Сторони не примирилися, маючи можливість на примирення, яку було надано останнім згідно до ухвали суду від 02.11.2015 року, за якою, судом призначено подружжю строк для примирення, однак примирення між сторонами не відбулося за небажання позивачки.

Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ № 209, а також немає малолітніх дітей віком до одного року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка.

Із ст.113 СК України слідує, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка у судовому засіданні стверджує, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі.

Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати.

Керуючись: ст.ст.3, 10, 11, 11-1, 15, 57, 60, 88, 201, 209, 212-215, 217, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.109, 110, 112, 113 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 17 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 43 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1, залишити шлюбне прізвище: «Матвейшина».

Неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити за місцем проживання матері ОСОБА_1 для подальшого виховання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2, жительки м.Олевськ вул.Житомирська, 67 Житомирської області 487 (чотириста вісімдесят сім) грн., 20 коп., судових витрат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4