АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 666/5362/15ц Головуючий у І інстанції Дорошинська В.Е
Номер провадження 22ц/791/792/16 Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової О.М.

ОСОБА_1

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами прокурора керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_2, який діє в інтересах держави, в особі Херсонської міської ради та Херсонської міської ради на ухвалу Дніпровського районного суду міста Херсона від 02 лютого 2016 року, постановлену в цивільній справі за позовом прокурора міста Херсона в інтересах держави в особі Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИЛА:

16.09.2015 року прокурор міста Херсона звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на те, що за договором купівлі продажу, укладеного 21.02.2008 року ЗАТ «Херсонліфт» з ПП «ІНСАЙТ ПЛЮС» відчужив останньому нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 31,5 кв.м., розташовані в місті Херсоні, Кіндійське шосе, 40, 1 підїзд. Протягом 2008-2015 року зазначене майно неодноразово перепродувалося, а 23.02.2015 року було подаровано за нотаріально посвідченим договором дарування ОСОБА_3.

Позивач зазначав, що постановою Вищого Господарського суду України від 21 липня 2009 року було скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 31.01.2008 року, яким було визнано за ЗАТ «Херсонліфт» право власності на не житлові приміщення, в тому числі і по Кіндійському шосе,40, підїзд 1 в місті Херсоні, загальною площею 31,5 кв.м.

Посилаючис на неправомірність відчуження нерухомого майна, що належить до комунальної власності, особою ЗАТ «Херсонліфт», якій воно не належить, враховуючи, що майно відчужувалося неодноразово, позивач просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь Херсонської міської ради нежитлові приміщення 1 (першого) поверху, загальною площею 31,5 кв.м., розташовані в місті Херсоні, Кіндійське шосе,40, 1 підїзд, вартістю 25517,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.02.2016 року позовну заяву прокурора міста Херсона в інтересах держави в особі Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння залишено без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Розяснено позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

В апеляційних скаргах на ухвалу суду прокурор керівник Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_2, діючий в інтересах держави та Херсонська міська рада просять її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника відповідача, ОСОБА_4, який заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив їх відхилити, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву прокурора м. Херсона без розгляду суд першої інстанції виходив з відсутності повноважень прокурора на захист інтересів Херсонської міської ради з приводу відчуження майна комунальної власності та не наведення підстав для захисту інтересів держави.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст..23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави для представництва інтересів держави у суді, однією з яких є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2015 року прокурор міста Херсона звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Херсонської міської ради до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Підстави для здійснення представництва прокурор обґрунтовував необхідністю захисту права власності майна територіальної громади, яке протиправно відчужено особою, яка не мала такого права.

Суд першої інстанції залишаючи позов прокурора без розгляду на зазначене уваги не звернув, та не врахував правової позиції щодо подання прокурорами до суду позовів саме в інтересах держави наведеної в рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99, відповідно до якої в основі інтересів держави завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом прокурор покликався на факт протиправного відчуження нежилого нерухомого майна територіальної громади, щодо повернення якого в комунальну власність Херсонською міською радою не вживалося відповідних заходів, що вбачається із матеріалів справи.

Таким чином, прокурор міста Херсона звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Херсонської міської ради обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва, проте судом першої інстанції зазначені обставини враховані не були.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для залишення позову прокурора в інтересах держави в особі Херсонської міської ради без розгляду, а тому апеляційні скарги слід задовольнити, ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до абз.3п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 292 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

За таких обставин, питання відшкодування судових витрат за подання апеляційної скарги слід вирішити при ухваленні рішення по суті.

Керуючись ст.ст.303,307,311 ЦПК України колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради та апеляційну скаргу прокурора керівника Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 лютого 2016 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: О.М Полікарпова

І.П ОСОБА_1