Провадження № 22-ц/779/866/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Драганчук У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі Івано-Франківського відділення №1 Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

15.10.2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 20.07.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір №293476 банківського вкладу з фізичною особою, відповідно до якого банк прийняв у неї грошові кошти в сумі 14 000 євро зі сплатою 9% річних на строк до 26.07.2013 року. Станом на 03.06.2014 року на її депозитному рахунку у ПАТ «Європейський газовий банк» було 16 378 євро, з яких 14 000 євро сума вкладу і 2 378,54 євро нараховані відсотки. 16.07.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 року №424 «Про віднесення АТ «ЄВРОГАЗБАНК» до категорії неплатоспроможних» прийнято рішення №57 про запровадження з 17.07.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ЄВРОГАЗБАНК». 18.11.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №121 «Про початок процедури ліквідації АТ «ЄВРОГАЗБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». У звязку з прийняттям вказаного рішення з 25.11.2014 року розпочато виплати коштів вкладникам банку. Згідно заяви на видачу готівки №3113_ifrd від 29.12.2014 року їй виплачено гарантовану Фондом суму коштів в розмірі 200 000 грн., що в еквіваленті встановленого курсу НБУ складало 10 400,41 євро. Однак, сума коштів в розмірі 5 978,12 євро, що в еквіваленті станом на 30.09.2015 року складає 144 132,47 грн., залишилась невиплаченою. У звязку з наведеним позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Європейський ОСОБА_3» в особі Івано-Франківського відділення №1 ПАТ «Європейський ОСОБА_3», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів невиплаченого вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу з фізичною особою №293476 від 20.07.2012 року.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що під час розгляду справи та ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції допустив порушення ст.ст. 57, 215 ЦПК України, оскільки не врахував її доводи з приводу позовних вимог про стягнення з відповідача на її користь невиплачених коштів за договором банківського вкладу в розмірі 5 978,12 євро та не дав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи письмовим доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час і день слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.07.2012 року між ПАТ «Європейський ОСОБА_3» та ОСОБА_2 був укладений договір №293476 банківського вкладу з фізичною особою, відповідно до якого банк відкрив вкладнику ОСОБА_2 депозитний рахунок №472 та прийняв на зберігання грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 14 000 євро зі сплатою 9% річних на строк до 26.07.2013 року (а.с. 6).

Також встановлено, що 16.07.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 року №424 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_3» до категорії неплатоспроможних» прийнято рішення №57, відповідно до якого з 17.07.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Європейський ОСОБА_3» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ЄВРОГАЗБАНК».

18.11.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №121, відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський ОСОБА_3».

У звязку з прийняттям вказаного рішення з 25.11.2014 року розпочато виплати коштів вкладникам банку.

Згідно заяви на видачу готівки №3113_ifrd від 29.12.2014 року ОСОБА_2 виплачено відшкодування коштів за вкладом в розмірі 200 000 грн. (а.с. 10).

Статтею 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1058, ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 вказаного Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Зазначені положення кореспондуються з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі №6-2001цс15.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 року №424 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Європейський ОСОБА_3» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №57 від 16.07.2014 року, відповідно до якого з 17.07.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Європейський ОСОБА_3» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», а згідно рішення №121 від 18.11.2014 року було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський ОСОБА_3» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЄВРОГАЗБАНК».

Саме з цього часу банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати будь-які перерахування з рахунків, відкритих на ім'я ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27 вказаного Закону (в редакції, чинній на час прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський ОСОБА_3») уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно ч. 2 ст. 28 цього Закону Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Судом установлено, що 29.12.2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ «Банк «Київська Русь» виплачено ОСОБА_2 відшкодування коштів за вкладом в розмірі 200 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки №3113_ifrd від 29.12.2014 року (а.с. 10).

Таким чином, давши оцінку наведеним доказам та правильно застосувавши положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 308 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Бойчук І.В.

ОСОБА_4