Провадження №: 2/752/1588/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

10.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 28.03.2014 року померла її дочка, ОСОБА_3, у зв»язку з чим без материнської опіки залишились ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті дочки вихованням дітей займається вона особисто з допомогою свого сина. Розпорядженням Тетіївської районної державної адміністрації Київської області, вона призначена опікуном ОСОБА_5, оскільки остання є сиротою. ОСОБА_4 має батька ОСОБА_2, однак, останній не приймає участі у її вихованні та утриманні.

Позивач також зазначила, що ОСОБА_4 фактично з народження перебувала на її утриманні, проживала з нею, а її батьки, як мати так і батько участі у цьому не брали. У віці трьох років дівчинка мала тяжку хворобу гострий лімфообластний лейкоз. Лікуванням дитини займалася вона особисто, батьки ніякої участі у цьому не брали. З 2011 року Службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 була поставлена на первинний облік як дитина без батьківського піклування, а в квітні цього ж року Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації зверталася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 її батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, однак у задоволенні позову було відмовлено. З того часу, фактично проживала з дочкою та її дітьми у м. Тетіїв. Відповідач ОСОБА_2, будучи обізнаним про місце фактичного проживання дочки, жодного разу з нею не спілкувався, матеріально не допомагав, ставлення останнього до виконання батьківських обов»язків по відношенню до ОСОБА_4 не змінилося до цього часу. Після смерті дочки, вона з онуками переїхала на постійне місце проживання до м. Києва і проживає за адресою - АДРЕСА_2. ОСОБА_4 навчається в спеціалізованій школі-інтернаті для дітей з вадами зору № 11.

Вважає, що відповідач протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків відносно дочки ОСОБА_4, просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити її - ОСОБА_1 опікуном дитини, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_2 ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки від доходу, починаючи з 10 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця або ж зміни статусу сторін на її користь як опікуна ОСОБА_7.

У судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.

Позивач також пояснила, що її покійна дочка мала двох дітей, це - дочка ОСОБА_6, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року та дочка ОСОБА_8 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Вона уже призначена опікуном ОСОБА_8, оскільки ця дитина є сиротою. Батьком ОСОБА_6 записаний відповідач, однак він фактично ніколи не виконував батьківських обов»язків по відношенню до ОСОБА_7, як і її мати. З моменту народження ця дівчинка утримувалася та виховувалася нею. У віці трьох років у ОСОБА_7 була виявлена тяжка хвороба - лімфообластний лейкоз і з 24.03.2006 року по 05.01.2007 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, однак жоден із батьків будь-якої турботи не проявив. Після того, як суд у 2012 році відмовив у задоволенні позову Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення її покійної дочки та відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_7 вона була змушена разом із дівчинкою переїхати на проживання до м. Тетіїва де жила на той час її дочка та мати дівчинки. Після смерті дочки позивач з обома онуками повернулася на постійне місце проживання до м. Києва. Відповідач був обізнаний де вони проживають, яку школу відвідує ОСОБА_7, однак будь-якої участі у житті ОСОБА_7 не приймав, дитина не знає батька, а після того, як батько один раз відвідав її в школі заявила, що не бажає з ним спілкуватися. Обидві її онуки мають проблеми з зором, а тому відвідують одну і ту ж спеціалізовану школу, діти дружні між собою, добре спілкуються, допомагають одна одній.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні відсутні повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, однак докази про причини неявки у судове засідання суду не надані.

Приймаючи до уваги, що відповідач та його представник у судове засідання не з»явилися повторно, не надали суду належного підтвердження про причини неявки у судове засідання, що було призначене на 14.07.2016 року, а також не надали доказів на підтвердження причин неявки у судове засідання 29.09.2016 року, суд прийшов до висновку про можливість завершення судового розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав за відсутності відповідача ОСОБА_2 та його представника.

Будучи присутнім у судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, стверджував, що він приймав участь в утриманні дочки ОСОБА_6 та переказував грошові кошти на адресу її матері, оскільки з нею була домовленість про те, що він буде допомагати матеріально, однак не буде бачити дитину, оскільки її рідні погано до нього ставляться. Останній раз перераховував гроші на утримання дочки восени 2014 року, а потім не сплачував тому, як не знав кому платити. У той же час відповідач визнав у судовому засіданні, що про смерть матері дочки ОСОБА_6 - ОСОБА_9 дізнався тільки з позовної заяви ОСОБА_1 до нього про позбавлення батьківських прав, адресу місця проживання останньої знав, припинив з нею спілкуватися влітку 2014 року.. 18 квітня 2016 року відвідував ОСОБА_7 у школі, однак дочка не виявила бажання з ним спілкуватися була налякана. Відповідач також пояснював, що він проживав з дочкою, а коли дитині виповнився один рік він з нею не проживав, дитина майже не була з ним у контакті.

Представник Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, підтримала заявлені вимоги про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6 та призначення позивача ОСОБА_1 опікуном дівчинки, оскільки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року з 2011 року перебувала на обліку, як така, що позбавлена батьківського піклування, утриманням та вихованням дівчинки займалася позивач ОСОБА_1, яка приходиться дівчинці бабусею. Позивач належним чином виконує обов»язки щодо виховання та утримання ОСОБА_4, завжди сприяла тому, щоб батьки дівчинки також приймали участь в її вихованні. Службою у справах дітей також було вжито заходи щодо налагодження контакту відповідача ОСОБА_2 з дочкою, однак відповідач не бажав прийняти в них участь. ОСОБА_2 не звертався до служби у справах дітей з заявами, що йому чинять перешкоди у спілкуванні з дочкою, такі заяви останній робить тільки у випадках, коли стоїть питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно дівчинки.

Третя особа Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації явку свого представника у судове засідання не забезпечили, звернулися до суду з клопотанням про розгляду справи за їх відсутності, просили прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства України з урахуванням інтересів дитини.

Заслухавши сторін у справі та їх представників, допитавши свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, заслухавши малолітню ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2. та ОСОБА_3, що підтверджується виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 23.05.2003 року свідоцтвами: про народження серії НОМЕР_2; про встановленням батьківства серії НОМЕР_3 (а.с. 4).

За даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 її малолітня дочка ОСОБА_4 проживає за адресою: 03191, АДРЕСА_2 разом зі своєю бабусею ОСОБА_1, позивачем у справі, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання складеним головним спеціалістом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та затвердженим начальником Служби 15.04.2016 року (а.с. 114).

Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім»ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4, встановлення опіки, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини як особа в сім»ї якої проживає дитина з тих підстав, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов»язків.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, позивач послалася на те, що після смерті її дочки ОСОБА_3, яка приходилася матір»ю її онуки ОСОБА_4, вона 29.04.2015 року зверталася з заявою до служби у справах дітей Солом»янської районної у м.Києві державної адміністрації щодо вирішення питання про позбавлення батька онуки ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки останній зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1

25.05.2015 року служба у справах дітей Солом»янської районної у м. Києві державної адміністрації повідомила представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_12, що службою вжито заходи щодо отримання матеріалів стосовно ОСОБА_2, а отримані відповіді їм буде передано на руки, питання щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 вони можуть вирішувати самостійно, оскільки дитина проживає в їх сім»ї (а.с10).

Крім того, служба у справах дітей Солом»янської районної у м. Києві державної адміністрації інформувала службу у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації про те, що 18.04.2016 року співробітниками служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції Солом»янського УП ГУ НП у м. Києві був відвіданий будинок в якому проживає ОСОБА_2 Під час спілкування останній повідомив, що дочку не бачив останніх 5 років та не вживав ніяких заходів з метою вирішення цього питання, акт обстеження будинку по АДРЕСА_1 підписати відмовився. (а.с.106).

Відповідно до правил статтей 150, 164 СК України: батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що до смерті дочки ОСОБА_3, проживала разом з нею та її дітьми - ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в м. Тетіїв, де навчалася ОСОБА_4, приймала участь у вихованні та утриманні онуків.

За даними довідки № 67 виданої ОСОБА_1 13.05.2015 року Тетіївським навчально-виховним комплексом «Гімназія - загальноосвітня школа I-IIIступенів» Тетіївської районної ради Київської області, батько ОСОБА_4 за період навчання в школі не брав участі у вихованні дитини, школу та батьківські збори не відвідував, не зустрічався з учителями, не забирав дитину додому зі школи, не цікавився життям дочки (а.с. 8).

Як видно зі змісту акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації та затвердженим начальником Служби 15.04.2016 року, малолітня ОСОБА_4 проживає за адресою - м. Київ. АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_1, 1948 року народження та ОСОБА_5 2006 року народження. На час обстеження в квартирі прибрано та охайно, квартира об лаштована необхідними меблями, ведення домашнього господарства відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Діти проживають в одній кімнаті, мають власні ліжка, шафу для власних речей, стіл для навчання, канцелярські приладдя. Стосунки, традиції сім»ї теплі, дружні. Для малолітніх ОСОБА_5 та іколенко ОСОБА_4 створені умови для проживання, навчання та виховання у повному обсязі. (а.с.114).

ОСОБА_4 навчається в спеціальній школі-інтернаті I-II ступенів № 11 міста Києва, що підтверджується наданими суду характеристиками № 112 від 21.05.2015 року та № 35 від 15.02.2016 року (а.с. 9, 61).

Відповідно до змісту зазначених вище характеристик, ОСОБА_4 була зарахована до 4 класу спеціальної школи-інтернату №11 для дітей зі зниженим зором з березня 2015 року відповідно до направлення Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.03.2015 року № 93 згідно з витягом із протоколу діагностичного обстеження Київської міської психолого-медико-педагогічної консультації від 12.03.2015 року № 100/893. Документи для проходження комісії та зарахування дитини до школи-інтернату готували і опікувалися дитиною, рідна бабуся - ОСОБА_13 та дядько - ОСОБА_12, оскільки матір дівчинки на той час, у зв»язку зі станом здоров'я, перебувала у реанімаційному відділенні лікарні. За час навчання ОСОБА_4 зарекомендувала себе як старанна учениця. Має гарні здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Загальний розвиток дитини відповідає віковим нормам. Пам'ять розвинена. Увага - стійка. До уроків готується систематично. Проявляє достатній інтерес до навчання. Має схильність до предметів гуманітарного циклу. Мовлення розвинуте. Мислить логічно, аналізує, робить правильні висновки. Дівчинка охайна, вихована, ввічлива, чемна; підтримує дружні стосунки з усіма однокласниками. Охоче виконує всі доручення. Зацікавилась Петриківським розписом, образотворчим: мистецтвом, ліпленням. Бабуся та дядько цікавляться навчанням дитини, відповідально ставляться до її виховання, регулярно відвідують школу: забезпечили ОСОБА_4 необхідним навчальним приладдям, слідкують за зовнішнім виглядом, піклуються про неї. ОСОБА_6 уникає розмов про рідного батька, має дуже тісний зв»язок з бабусею. Внаслідок болючих травматичних переживань, пов»язаних із родиною, потребує тривалого часу для подолання неправильно сформованих уявлень про родинні стосунки та обов»язки, почуття знедоленості. Рідний батько ОСОБА_6 до школи-інтернату не приходив, не звертався до педагогів, не цікавився життям, здоров'ям та навчанням доньки.

За даними листа адміністрації спеціальної школи-інтернату I-II ступенів № 11 міста Києва на ім»я начальника Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 50 від 15.03.2016 року, під час бесід ОСОБА_4 з вихователем класу-групи, яка є практичний психолог з»ясувалося, що ОСОБА_4 знає про існування рідного батька, один раз бачила його, але не хоче з ним спілкуватися і, тим більше, проживати. Жодної агресії чи образ до тата дівчинка не проявляє, але у своєму житті його участі не бачить, зустрічатися з ним не хоче. Рідний батько ОСОБА_6 до начального закладу не звертався, не приходив, зацікавленості життям, здоров»ям та навчанням дочки не виявляв Протягом навчального року, під час святкових та канікулярних днів, ОСОБА_4 разом з сестрою ОСОБА_5 перебувають разом з бабусею та дядьком ОСОБА_12, які піклуються про дівчат, забезпечують всім необхідним для життя, навчання та побуту. (а.с. 112-113).

У той же час спеціальна школа-інтернат I-II ступенів № 11 міста Києва листом № 88 від 19.04.2016 року на запит Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві щодо участі у вихованні малолітньої ОСОБА_4 її батька, ОСОБА_2, повідомила, що у період з лютого до квітня 2016 року ОСОБА_2 ніколи особисто до навчального закладу не телефонував, навчанням, успіхами дитини та станом здоров»я не цікавився, до навчального закладу не приходив. 18.04.2016 року відбулась перша зустріч ОСОБА_4 з батьком, ініціатором якої виступила ОСОБА_14, яка є бабусею дівчинки. Було з»ясовано, що ОСОБА_14, яка також є бабусею дівчинки, разом з рідним батьком хоче відвідати дівчинку в навчальному закладі. ОСОБА_1 та ОСОБА_12, які піклуються про дитину наддали згоду на таку зустріч у присутності працівників навчального закладу. Також було повідомлено ОСОБА_4 про те, що її батько та бабуся хочуть прийти до неї з привітанням. Дівчинка сказала, що не впізнає їх, бо давно не бачила. В ході бесіди з адміністрацією, бабусю та батька ОСОБА_15 було детально ознайомлено з умовами навчання та перебування дитини, рекомендаціями лікарів щодо необхідності проведення корекційних та реабілітаційних заходів, успіхами ОСОБА_4 у навчанні та художньо-естетичній діяльності в позаурочний час; підкреслено роль бабусі ОСОБА_1, та дядька, ОСОБА_12, у питаннях забезпечення дитини усім необхідним для життя та навчання, проведення змістовного родинного дозвілля під час вихідних, святкових та канікулярних днів тощо. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_2 було запрошено до музичного класу, де проходили заняття дітей. ОСОБА_15 було повідомлено, що її хочуть привітати з днем народження, однак дівчинка не прийняла привітання, а при бажанні батька поцілувати її відбігла на безпечну відстань, ставши обличчям до кутка шафи, спиною до візитерів, та сильно заплакала. ОСОБА_14 та ОСОБА_2 покинули приміщення. Дядько ОСОБА_12 забирав ОСОБА_4 зі школи, дівчинкао плакала, боячись зустрічі з батьком та бабусею в коридорі (а.с 110-111).

Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації у відповідь на лист Служби у справах дітей Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 100/09-1025 від 24.03.2016 року щодо надання інформації про виконання батьківських обов»язків ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, листом № 108/24-1050 від 18.04.2016 року повідомили, що за інформацією, яка надійшла до Служби від Солом»янського УП ГУ НП у м. Києві, потрапити до будинку за зазначеною вище адресою не виявилось можливим. З бесіди з сусідами встановлено, що ОСОБА_2 вони знають наглядно, чи проживає він у будинку АДРЕСА_1 точно не відомо, оскільки бачать його не часто. 18.04.2016 року представниками комісії було складено акт обстеження будинку АДРЕСА_1, підписувати який ОСОБА_2 відмовився. Оцінити чи належним чином ОСОБА_2 виконує батьківські обов»язки по відношенню до дочки ОСОБА_4 не виявилося можливим (а.с. 106, 107).

За даними акту обстеження умов проживання дитини, складеного начальником відділу Служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації Проценко Н.М., головним спеціалістом Служби у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації Полятевич Ю.М., старшим інспектором ювенальної превенції Солом»янського УП ГУ НП в м. Києві 18.04.2016 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 проживає разом з матір»ю ОСОБА_14 На момент відвідування умов для проживання дитини в будинку не створено. ОСОБА_2 не зміг визначитись в якій з кімнат буде мешкати дочка ОСОБА_4 у разі повернення останньої йому на виховання (а.с. 108).

Допитана у судовому засіданні малолітня ОСОБА_4 пояснювала, що завжди проживала з бабусею ОСОБА_1, яка разом із мамою займалися її вихованням. У школі-інтернаті вона навчається п»ять днів на тиждень, на вихідні бабуся разом з дядьком забирають її додому, забирати її додому серед тижня не просила. Бабуся купує їй одяг, необхідні для навчання приладдя, продукти, готує для неї, враховує її бажання, а вона допомагає бабусі. Проживати та підтримувати будь-які стосунки з батьком та його родиною категорично не бажає. Зазначила, що батько ніколи не піклувався про неї, вона навіть не впізнала його, коли він з другою бабусею прийшли до неї у школу на день народження. Також пояснила, що бабуся ОСОБА_9 ніколи не говорила їй поганих речей про батька, не забороняла спілкуватися з ним

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показала суду, що добре знайома з ОСОБА_1, батька ОСОБА_6 бачить вперше, від ОСОБА_13 ніколи не чула, щоб ОСОБА_2 допомагав у вихованні дочки матеріально або морально. Діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються в школі-інтернаті з понеділка до п»ятниці, їх туди відвозить ОСОБА_13 разом зі своїм сином, дядьком дівчаток - ОСОБА_12 Бабуся постійно займається вихованням дітей, конфліктні ситуації у родині відсутні. ОСОБА_13 нейтрально ставиться до батька ОСОБА_6, після смерті дочки, взагалі про нього не згадувала.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що є сестрою позивача, вони є одна родина, а тому часто бачуться, постійно спілкуються по телефону, разом проводять усі свята. Коли народилася ОСОБА_4, нею в основному займалася ОСОБА_13, трохи її покійна мати. Батько дитини та його мати взагалі ніякої участі у вихованні та утриманні дівчинки не брали. ОСОБА_1, наразі, самостійно утримує дітей, відвозить їх до школи і забирає, їй у цьому допомагає також син. ОСОБА_2 прийшов до ОСОБА_4 на день народження у школу в нетверезому стані, що дуже засмутило дитину та викликало стрес. Бабуся ніколи негативно не відносилася до батька ОСОБА_6, не забороняла їй з ним спілкуватися.

10.05.2016 року органом опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації зроблено висновок № 100-6890 відповідно до якого на підставі рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 20.04.2016 року Голосіївська районна у м. Києві державна адміністрація, а саме орган опіки та піклування, вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки останній ухиляється від виконання батьківських обов»язків (а.с. 85-89).

Встановлені судом обставини є підставою для висновку, що ОСОБА_2 має бути позбавлений батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідач ОСОБА_2 не виконує обов»язків щодо піклування про здоров»я, фізичний, духовний та моральний розвиток його малолітньої дочки ОСОБА_4, а також щодо здобуття дитиною освіти, підготовки її ж до самостійного життя, а відтак ухиляється від виконання батьківських обов»язків.

З огляду на висновки суду, про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_6, а мати дівчинки ОСОБА_3 28.03.2014 року померла, відповідно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 набуває статусу дитини, що позбавлена батьківського піклування та потребує опіки.

За правилами статтей 58, 60, 63, 67 ЦК України: опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування; суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування; опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; опікун зобов»язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов»язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток.

На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 90-91).

Відповідно до правил ст. 167 СК України, якою встановлено порядок влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, брати та сестри, інші родичі.

Як встановлено судом, малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з бабусею ОСОБА_1, перебуває на її матеріальному забезпеченні, останньою створені всі належні умови для проживання дитини, забезпечено її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечується здобуття дитиною освіти, підготовка її до самостійного життя.

ОСОБА_1 за своїм станом здоров»я та матеріальним забезпеченням може здійснювати опіку над малолітньою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 94, 96, 97, 100, 101, 102-104, 105).

Крім того, судом встановлено, що розпорядженням № 270 від 13.07.2015 року Тетіївської районної державної адміністрації Київської області позивач ОСОБА_1 уже призначена опікуном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, якій розпорядженням № 250 від 19.06.2015 року Тетіївської районної державної адміністрації Київської області надано статус дитини-сироти у зв»язку зі смертю ОСОБА_3, яка також є і матір»ю ОСОБА_4 (а.с. 6,7).

Отже, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 є дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, а її бабуся ОСОБА_1 може та бажає здійснювати опіку над нею, відповідно вимога про призначення ОСОБА_1 опікуном її малолітньої онуки підлягає задоволенню судом.

Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку, в розмірі визначеному судом, а правилами частини 2 ст. 166 цього Кодексу визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини, а відтак вимоги про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки підлягають задоволенню на користь її опікуна ОСОБА_1

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює, має постійний дохід, а тому з урахуванням усіх обставин справи суд приходить до висновку, що аліменти з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно стягнути у розмірі 1/4 частки від доходу, починаючи з 10 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця або ж зміни статусу сторін.

За правилами ст. 88 ЦПК України, судовий збір за розгляд справи судом, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні в суд з позовом, стягнути на користь держави з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166, 167, 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 58, 60, 63, 67 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 208, 213, 218, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити опікуном малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, місце народження - м. Київ, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1) аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від доходу, починаючи з 10 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця або ж зміни статусу сторін на користь опікуна ОСОБА_1 (АДРЕСА_2).

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, місце народження - м. Київ, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою - АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разу подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.