Справа № 699/566/16-ц
Номер провадження 2/699/389/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Могильної І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення завдатку, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_2 предявив у суд даний позов і просить стягнути з відповідача 9000,00 грн. завдатку та додаткову суму 9000,00 грн. посилаючись на те, що 25 лютого 2016 року вони домовилися про те, що відповідач виготовить кухонну стінку до 14 березня 2016 року вартістю 12 400,00 грн. Він отримав завдаток 9000,00 грн., але стінку не виготовив і не доставив.

У суді представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і надав пояснення, аналогічні змісту заяви.

Відповідач ОСОБА_3, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду в порядку ст.74 ЦПК України у судове засідання повторно не зявився. Від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У суді встановлено, що 25 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була усна угода про те, що останній в період з 29 лютого 2016 року по 14 березня 2016 року виготовить позивачу кухонну стінку та доставить її за визначеною адресою. Загальна вартість кухонної стінки була визначена сторонами у розмірі 12400,00 грн.

Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки по справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Позивач ОСОБА_2 в підтвердження своїх вимог, викладених в позовній заяві, надав суду розписку від 25 лютого 2016 року про те, що він передав відповідачеві завдаток у розмірі 9000,00 грн., в якості завдатку від загальної суми 12400,00 грн. на виконання виробу: стінка кухонна з корпуса ДСП16 мм., фасади МДФ дуб світлий, стільниця 38 мм., також передбачено адресу доставки: вул. Кірова буд.46 м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області та строки виконання замовлення з 29 лютого 2016 року по 14 березня 2016 року та письмову вимогу про повернення коштів як завдаток у розмірі 9000,00 грн.

Станом на 14 березня 2016 року відповідач кухонну стінку не виготовив.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися завдатком, яким, відповідно до ст.570 ЦК України, є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі, що передбачено ч. 1 ст. 547 ЦК України.

Законодавцем чітко встановлено, що завдатком може бути забезпечене лише зобов'язання, що випливає з договору.

Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Той, хто отримав аванс, повинен його повернути. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. У свою чергу кредитор не може бути зобов'язаним до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Оскільки договір купівлі-продажу кухонної стінки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, то сплачена в рахунок виконання договору відповідачеві сума авансу повинна бути повернута в тому розмірі, в якому вона передавалася.

У правовій позиції Верховного Суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також у існуючій судовій практиці, існує правова позиція, яка визначає завдатком виключно суми, яка була сплачена після укладення договору з обов'язковим дотриманням його форми. У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. (Ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 26.02.2004р; Ухвала судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 21.О6.2006р.; Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-1926бсв12 від 12.09.2012р; Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-б309св12 від 11.04.2012р.).

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обовязковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обовязком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та визначає загальну суму яка підлягає стягненню становить 9000,00 грн.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має.

При частковому задоволенні позову, суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у справі в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 224 ч.1, 227, 228, 232 ч.2, 233,218 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 545, 546, 570, 635 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити частково позов.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 виданий 25 січня 2008 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець, зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2 виданий 29 листопада 1997 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 завдаток в сумі 9000,00 грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 23 листопада 2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає рахуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4sp; А.