Справа № 404/7989/15-ц
Номер провадження 2/404/1448/16
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та на її утримання в розмірі 1 / 6 частки з всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення, в межах платежу за один місяць; судові витрати по справі стягнути з відповідача. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила задовольнити, зазначивши, що на даний час вона проживає з дитиною окремо від відповідача , який у добровільному порядку матеріальної допомоги їй та дитині не надає.

Відповідач в суді позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав повністю, а щодо стягнення аліментів на утримання дружини заперечив, так як на даний час з нього припинено виплати по заробітній платі, оскільки він вважається таким, що самостійно залишив військову частину, та перебуває під слідством. Проживає з матір`ю, інших доходів не має. Крім того, зазначив про негідну поведінку позивача коли він перебував в зоні АТО.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3„Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що сторони із 30 серпня 2014 року проживають в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 ( а.с. 3-4), яка після припинення їх шлюбних стосунків проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Домовленість щодо утримання доньки між батьками відсутня.

Як встановлено судом, за станом здоров`я відповідач є працездатним, інших дітей, крім доньки, на утриманні не має, а відтак суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів мають бути задоволені частково , саме у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що відповідає положенням ст.183 СК України.

Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України).

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Пред`явлюючи позов, позивач зазначала, що потребує матеріальної допомоги також і на своє утримання до досягнення дитиною повноліття , а у відповідача є така можливість, так як працює, має постійний дохід .

З матеріалів справи та пояснень відповідача з`ясовано, що останній дійсно працює за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , та займає посаду військовослужбовця . 03.09.2015 року самовільно залишив частину, та згідно наказу командира військової частини №217 від 18.09.2015 року вважається таким що самовільно залишив військову частину 03.09.2015 року. Виплата грошового забезпечення припинена з 03.09.2015 року ( а.с. 52, 61). На даний час слухається кримінальна справа. Доходи відсутні.

З наведеного вбачається, що на чоловіка може бути покладено обов`язок надавати утримання дружині за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. В суді таких обставин на період розгляду справи не встановлено, так як будь-які доходи у відповідача взагалі відсутні, а відтак у задоволенні вимог про стягнення із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1 / 6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття , слід відмовити. Крім того, суд зазначає, що аліменти можуть стягуватися в порядку ст. 84 СК України, тільки до трьох років дитини , а не до її повноліття, як зазначено у позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст. 88, 367 ЦПК України, суд стягує з відповідача 551,20 грн. судового збору на користь держави, та рішення суду допускає до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 84, 180-183, 191 СК України,ст. ст. 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 листопада 2015 року до 29 листопада 2032 року.

Рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

У задоволенні вимог щодо стягнення із ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1 / 6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда