03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
Секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи: приватного нотаріуса КМНО Герасименко Наталії Миколаївни про визнання договору удаваним правочином та переведення прав, -
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору удаваним правочином та переведення прав.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду та просить суд скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилається на грубе порушення норм процесуального права судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення питання, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Заслухавши доповідь головуючого, позивача ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_4, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3242/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред'явлено з приводу визнання договору дарування Ѕ частини житлового будинку удаваним правочином, застосування до даного правочину правил договору купівлі-продажу та переведення на позивача прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, тобто спір між сторонами виник майнового та немайнового характеру.
При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,10 грн., про що свідчить квитанція від 15.10.2015.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме, з підстав невідповідності ціни позову дійсній вартості спірного майна, у зв'язку із чим не в повному обсязі сплачено суму судового збору.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що недоліки визначені в ухвалі суду не усунуто.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 79, 80 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу з підстав не усунення недоліків позовної заяви щодо несплати суми судового збору у відповідності до ціни позову з урахуванням дійсної вартості спірного майна, оскільки позивачем визначено ціну позову та сплачено судовий збір в розмірі 1 211,10 грн. (1% від ціни позову), при цьому, судом першої інстанції не враховано, що у разі якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд, остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом. Зазначених вимог чинного законодавства суд першої інстанції не дотримався, у зв'язку із чим дійшов хибного висновку про повернення позовної заяви позивачу.
За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвала підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи: приватного нотаріуса КМНО Герасименко Наталії Миколаївни про визнання договору удаваним правочином та переведення прав скасувати, питання передати до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: