У х в а л а

іменем україни

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за касаційною скаргою за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 року ,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що між нею та відповідачем 01 жовтня 2005 року укладений шлюб, під час якого народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2011 року шлюб розірвано, сина залишено проживати з позивачем, відповідача зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивача в сумі 500 грн щомісячно. 22 травня 2012 року рішенням суду позбавлено відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_5

Внаслідок невиконання відповідачем рішення за ним утворилась заборгованість із виплати аліментів в сумі 22 112 грн 91 коп., тому просила стягнути з відповідача неустойку в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 10 серпня 2011 року по 10 квітня 2015 року в розмірі 147 284 грн 52 коп.

Згідно із заявою про зменшення розміру позовних вимог, позивач просила стягнути на її користь з відповідача неустойку у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення за період з 01 травня 2012 року по 08 квітня 2015 року у розмірі 97 170 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 325 грн неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2015 року по 01 квітня 2015 року та вирішено питання про стягнення судового збору.

Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2015 року в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2015 року в цій справі змінено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 97 170 грн пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 травня 2012 року по 08 квітня 2015 року. Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що відповідно до рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2011 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 01 жовтня 2005 року шлюб розірвано, стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн на дитину щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 25 серпня 2011 року.

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01 квітня 2015 року № 12-365/14, виконаного головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Закарпатській області, за ОСОБА_3 за період з серпня 2011 року по 01 квітня 2015 року рахується заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 22 112 грн 91 коп.

Згідно із квитанцією від 08 квітня 2015 року № ПН 13717 відповідачем погашено заборгованість у розмірі 22 112 грн 91 коп.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме з таких міркувань виходив суд апеляційної інстанції, вирахувавши пеню від суми несплачених кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислив її в межах кількості днів прострочення.

Отже у справі, що переглядається, зазначені норми матеріального права судом апеляційної інстанції застосовано правильно, і наведений ним розрахунок пені відповідає цим нормам.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко