Справа № 159/3021/16-ц
Провадження № 2/159/1137/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Восковської О.А.

за участі секретаря - Панечко К.В.

представника третьої особи на стороні позивача без

самостійних вимог - органу опіки та піклування

виконавчого комітету Ковельської міської ради - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, з участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог - органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач фактично з часу розірвання шлюбу між сторонами у 2007 році не цікавиться донькою, не приймає участі в її вихованні та утриманні, жодного разу протягом вказаного періоду не спілкувався з дитиною взагалі, а лише один раз відвідав доньку на її день народження, коли їй виповнилось 5 років. Також вказала, що у 2008 році вона вдруге вийшла заміж та проживає з іншим чоловіком та донькою в Польщі, дозвіл на вивезення дочки за кордон відповідач надав у встановленому законом порядку та 04.05.2016 року написав нотаріально посвідчену заяву про надання ним згоди на позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної доньки, чим, як вказує позивач, підтвердив своє небажання бути батьком дитини. Вказує, що зверталась до органу опіки та піклування Ковельської РДА з приводу доцільності позбавлення відповідача батьківських прав і таке рішення було прийнято 09.06.2016 року. Із урахуванням наведених обставин позивач просить постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільної малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні 11.10.2016 року підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що відповідач з часу їх розлучення у 2007 році не цікавиться дитиною та не приймає участі в її вихованні та утриманні, проживає окремо, має іншу сім»ю, не спілкується з дочкою навіть у телефонному режимі, а дитина, у свою чергу, не пам»ятає батька взагалі. Не знає де на даний час мешкає відповідач, якийсь час він жив в Криму. На даний час вона з дочкою проживає у Польщі, вступила в другий шлюб з громадянином ОСОБА_5, який і опікується її донькою та утримує їх сім»ю. Просить подальші судові засідання у справі проводити у її відсутності та просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти, із урахуванням чого судовий розгляд справи проводиться у його відсутності.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив про те, що дійсно до них звернулась гр-нка ОСОБА_2 з заявою про вирішення питання про позбавлення її колишнього чоловіка ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх спільної малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява була мотивована тим, що батько дитини тривалий час понад вісім років не спілкується з дочкою, не приймає жодної участі в її вихованні та утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків та взагалі не цікавиться дитиною. Для вирішення даного питання було запрошено ОСОБА_3, який на засідання Комісії з питань захисту прав дитини не з»явився та направив ним нотаріально посвідчену заяву з Криму про те, що він відмовляється від своїх батьківських прав та обов»язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після проведення перевірки викладених заявницею фактів, ними було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7. Вважає, що позов підставний.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, задовольняє позов з наступних підстав.

Обов»язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини, забезпечення права дитини на належне батьківське виховання закріплено ст.ст.150-152 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, (він) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки також зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Той факт, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач ОСОБА_2 є матір»ю дитини, підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №231511 від 09.04.2016 року (а.с.18); факт розірвання шлюбу між сторонами підтверджено свідоцтвом серії І-ЕГ №042458 від 09.04.2016 року, згідно якого після розлучення позивач змінила прізвище з «Панасенко» на «Яцків» (а.с.12), та в подальшому 07.06.2008 року вступила в шлюб з громадянином ОСОБА_5 ОСОБА_8, що підтверджено записом у паспорті гр-нки України серії АЮ 067719, виданому Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 12.06.2008 року (а.с.39).

Свідок ОСОБА_9 показала суду про те, що вона є матір»ю позивача та бабусею ОСОБА_4 та підтвердила суду, що її бувший зять ОСОБА_3, який є батьком дитини, протягом майже восьми років не з»являється до дитини, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні та утриманні і дитина не пам»ятає, як виглядає батько, який жодного разу, починаючи з 2007 року, не приїжджав до дитини.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, кожен, зокрема, підтвердили суду про те, що вони спілкуються постійно з сім»єю позивача та відповідач ОСОБА_3, який є батьком ОСОБА_7, і, починаючи з 2007 року батько не приїжджає до дитини, не займається її вихованням, не утримує її та не цікавиться життям дитини взагалі.

Як убачається з Висновку органу опіки та піклування м.Ковель від 30.05.2016 року №150-1.20, прийнятого за результатами перевірки та розгляду заяви ОСОБА_2, було встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню своєї малолітньої дочки ОСОБА_7 і доцільним є позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Із урахуванням такого висновку органу опіки та піклування рішенням Ковельської міської ради від 09.06.2016 року №180 було затверджено вище згаданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Згідно письмової заяви відповідача ОСОБА_3 від 04.05.2016 року останній підтвердив ту обставину, що він не займається вихованням та утриманням своєї дочки ОСОБА_7, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини та прохає проводити судовий розгляд справи з приводу позбавлення його батьківських прав у його відсутності. Така заява нотаріально посвідчена та завірена гербовою печаткою РФ (а.с.5). Не являючись належним та достатнім доказом наведених обставин, суд оцінює таку заяву відповідача в сукупності з іншими вище переліченими доказами у справі, та приходить до висновку про те, що відповідач, як батько дитини, дійсно не зацікавлений приймати участь у вихованні та утриманні свої малолітньої доньки.

Також, згідно довідки Центру соціальної допомоги міста Свидники, Республіки Польща від 30.03.2016 року, ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_7 проживає в Свиднику по вулиці Костюшка 6/29 і з 2009 року користуються психологічною підтримкою та соціаотерапевтичними заняттями, що проводяться у вказаному Міському Центрі, при цьому, ОСОБА_2 здійснює належну та достатню опіку та забезпечує потреби і навчання своєї доньки ОСОБА_4, належно виконує свої батьківські обов»язки (а.с.19-21).

Аналізуючи наведені вище письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у ході судового розгляду справи доведено та встановлено належними та допустимими доказами факт тривалого (більше восьми років) ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дає підстави суду для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки. Належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені вище судом обставини у справі стороною відповідача суду не надано. Таким чином, заявлений позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,30, 60-62, 88, 212, 213, 215, 218, 224, 367 ЦПК України, ст.ст. 150-152, 164, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 судові витрати у справі в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення в цей же строк з дня отримання ними копії рішення суду.

ГоловуючаОСОБА_14