Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/255/16-ц
Провадження №: 2/332/305/16
16 березня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретареві Кравець І.С.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги,
28.01.2016 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є споживачем електроенергії на підставі договору про користування електроенергією, але обовязків по сплаті за спожиту енергію не виконує, у звязку з чим за період з 26.11.2014 року по 21.11.2015 року виник борг у сумі 8963,90 грн. Посилаючись на викладені обставини та правове обґрунтування заявлених вимог, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 8963,90 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду з позовом у сумі в сумі 1378 грн.
Відповідач ОСОБА_2, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою представника позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вислухавши думку представника позивача, дослідивши надані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 30, 34).
Відповідач є споживачем електричної енергії на підставі договору, укладеного між сторонами 25.07.2014 р. (а.с. 27-28).
Правовідносини між громадянами-споживачами електричної енергії та енергопостачальниками врегульовані нормативно-правовим актом - Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - ПКЕЕН).
Відповідно до п.1 ПКЕЕН, ці правила є обовязковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.
Пунктом 42 ПКЕЕН споживач зобовязаний сплачувати за спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» та пунктом 3 ПКЕЕН споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється останнім згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Під час розгляду справи встановлено, що відповідач, який є фактичним споживачем електроенергії, свої зобов'язання щодо оплати за отримані послуги за період з 26.11.2014 року по 21.11.2015 року в повному обсязі не виконав. За вказаний період ним було здійснено платежі на суму 1050,21 грн. Внаслідок невиконання вказаного обовязку утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку складає 8963,90 грн. (а.с. 4).
Судом визнається правильним представлений позивачем розрахунок вказаної суми заборгованості за спожиту електричну енергію, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем документально підтверджено відповідним платіжним дорученням сплата при зверненні до суду з позовом судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с. 1). Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» задовольнити.
Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16.03.2016 р. Повний текст рішення виготовлено 17.03.2016 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна