Ухвала

іменем україни

22 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати недійсним кредитний договір від 21 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»). На обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 жовтня 2014 року її сина ОСОБА_4 визнано недієздатним у зв'язку з психічним захворюванням, а її призначено його опікуном. Зазначила, що на момент укладення вищевказаного кредитного договору її син не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір від 21 березня2013 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ПУМБ».

Останньою ухвалою апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» відхилено, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог, наявності правових підстав, передбачених ст. 225 ЦК України, для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору, адже, як правильно установив суд на підставі наявних у справі доказів, зазначений правочин вчинено дієздатною фізичною особою у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний Банк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 23 лютого 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак