Справа № 729/1335/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 березня 2016 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Булиги Н.О.,

з участю секретаря Савости К.Ю.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Старікова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про захист права власності шляхом усунення перешкод,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 08.01.1987 року йому належить житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також земельна ділянка, площею 0,14 га, на якій він розташований. Проте його права як власника порушуються відповідачем, який відмовив позивачеві в переміщенні опори повітряної лінії електропередач, що проходить над будинком по АДРЕСА_1, на безпечну відстань, оскільки вона встановлена з порушенням вимог державно-будівельних норм. Тому позивач просить в судовому порядку зобов'язати відповідача перенести повітряну лінію електропередачі з території його земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою АДРЕСА_1, відповідно до вимог ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень».

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали з підстав зазначених в позові. Позивач пояснив, що з 1987 року він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. При купівлі будинку йому було відомо, що на земельній ділянці встановлена опора повітряної лінії електропередачі напругою 10 кВ. Позивач зазнчає, що вона була встановлена пізніше будівництва будинку (будинок було збудовано у 1947 році, а лінія встановлена у 1967 році), та з порушенням встановлених норм і правил, введена в експлуатацію без погодження відповідними організаціями. З того часу, на протязі 30 років, він неодноразово усно звертався до відповідача з проханням перемістити цю опору за межі його ділянки, на відстань безпечну від пожежі та шкідливого впливу електромагнітного поля на здоров'я мешканців будинку, проте до цього часу ніяких дій по переміщенню повітряної лінії електропередачі не проведено, що змусило його звернутися до суду. Просить задовольнити його позовні вимоги.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити, зазначаючи, що по АДРЕСА_1 Чернігівської області знаходиться опора повітряної лінії електропередачі, яка перебуває на балансі ПАТ «Чернігівобленерго», а сама опора, як і вся лінія ПЛ 10 кВ являється власністю Держави. Уздовж лінії зв»язку електропередачі створюються охоронні зони для забезпечення нормальних умов їх експлуатації. Зазначив, що відповідно до «Правил охорони електричних мереж» забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, в тому числі: будувати житлові, громадські та дачні будинки, та інше. Без письмової згоди енергопідприємства, у віданні якого є ці мережі, забороняється будівництво, реконструкція, капітальний ремонт знесення будівель та споруд. Тобто, діючим законодавством передбачено встановлення уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку позивача, охоронної зони, яка обмежується вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метрів для повітряних ліній напругою напругою до 1 кВ; до 20 кВ включно -10 метрів. В межах цієї зони власник зобов»язаний використовувати земельну ділянку з обмеженнями, передбаченими законодавством. Крім того, представник відповідача зазначив, що вказана лінія електричної мережі була побудована задовго до набуття у власність позивачем будинку (1987 року) та земельної ділянки і про її наявність позивачеві було достеменно відомо, тому просив застосувати строк позовної давності та також відмовити у позові з цієї підстави.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він працює начальником Бобровицького відділу санепідемстанції. Вздовж повітряних ліній електропередач встановлюються охоронні зони, обмеження в яких повинні дотримуватися як власник електромереж, так і власник земельної ділянки, на якій вони розташовані. Якщо будівлі споруджені на земельній ділянці раніше встановлення електроопор та ліній електропередач, то на власника електромереж покладається обов»язок дотримання правил та будівельних норм. Від ліній електропередач здійснюється певний електромагнітний вплив на здоров»я людини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він займає посаду заступника начальника Бобровицького районного відділу УДСНС України в Чернігівській області. 08.07.2015 року, на адвокатський запит, ними було надано відповідь про те, що лінія електропередач, яка проходить через подвір»я по АДРЕСА_1 не відповідає вимогам п. 8.23 ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень», де зазначено, що для повітряних і кабельних ліній електропередачі, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв всіх напруг встановлюються охоронні і санітарно-захисні зони, розміри яких залежать від типу і напруги енергооб'єкта. Розміри цих зон слід приймати за таблицею 8.5а*. Використання земельних ділянок в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж повинне бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду. В охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж забороняється, зокрема, будувати житлові, громадські та дачні будинки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 8 січня 1987 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 09.06.2000 року ОСОБА_1, є власником земельної ділянки площею 0,14 га, яка розташована в АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, на земельній ділянці належній ОСОБА_1 розміщена опора повітряної лінії електропередачі, яка є складовою частиною цілісного комплексу електроенергетичного об"єкту - повітряна лінія електропередачі з робочою напругою 10кВ „Хлібзавод". У Державному акті на право власності на землю НОМЕР_1, а також плані зовнішніх меж земельної ділянки будь-які дані про розташування лінії електропередачі відсутні, хоча наявність такої лінії повинно обов'язково бути позначено та погоджено з енергопостачальною організацією.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.76 ЗК України, землями енергетичної системи визнаються землі, надані під електрогенеруючі об'єкти (атомні, теплові, гідроелектростанції, електростанції з використанням енергії вітру і сонця та інших джерел), під об'єкти транспортування електроенергії до користувача. Землі енергетичної системи можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Уздовж повітряних і підземних кабельних ліній електропередачі встановлюються охоронні зони.

Стаття 112 ЗК України визначено, що охоронні зони створюються: уздовж ліній зв'язку електропередачі для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти. Правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України.

Частиною 6 статті 19 Закону України „Про електроенергетику" передбачено, що в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об'єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені законодавством України щодо використання земель.

Відповідно до п.п.1,2,4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року №209, електричними мережами, які підлягають охороні, згідно з правилами, вважаються трансформаторні підстанції, розподільчі пункти і пристрої, струмопроводи, повітряні лінії електропередачі, підземні і підводні кабельні лінії електропередачі та споруди, які до них належать; для створення нормальних умов екаслуатації електричних мереж, забезпечення їх збереження та дотримання вимог техніки безпеки здійснюються такі заходи: відводяться земельні ділянки, встановлюються охоронні зони, визначаються мінімально допустимі відстані, прокладаються просіки у лісових, садових, паркових та інших багаторічних насадженнях; у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами. Підприємства, установи, організації та громадяни, яким надано у власність, постійне або тимчасове користування земельні ділянки, де знаходяться об'єкти електричних мереж, зобов'язані вживати належних заходів до збереження зазначених об'єктів.

Згідно п.5 вищезазначених Правил, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони від крайніх проводів за умови невідхиленого їх положення на відстані 2 метри для повітряних ліній напругою до 1 кВ;10 метрів-до 20 кВ.

За приписами ч. 2 ст.24, ст.25 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», межі охоронних та санітарно-захисних зон об'єктів енергетики зазначаються в містобудівній документації, документації із землеустрою та кадастрових планах. Межі спеціальних зон об'єктів енергетики зазначаються у

документації із землеустрою з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного об'єкта та, у разі необхідності, встановлюються в натурі (на місцевості) і позначаються

відповідними попереджувальними знаками. Власникам і користувачам земельних ділянок, на які встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах. Власники і користувачі земельних ділянок, місцеві органи

виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, що експлуатують об'єкти енергетики, повинні вживати заходів щодо охорони об'єктів енергетики та дотримання встановлених обмежень та обтяжень у використанні земель у межах спеціальних зон, передбачених документацією із землеустрою. Особи, на користь яких встановлені обмеження щодо використання земель у межах охоронних та інших зон об'єктів енергетики, повинні вимагати від власників і користувачів земельних ділянок дотримання таких обмежень та обтяжень.

Тобто, діючим законодавством передбачено встановлення уздовж електролінії, яка проходить через земельну ділянку позивача, охоронної зони, в межах якої власник зобов'язаний використовувати її з обмеженнями, передбаченими законодавством, і, зокрема, Правилами охорони електричних мереж, а тому вимоги позивача, щодо зобов'язання відповідача перенести опору лінії електропередач з території його земельної ділянки є безпідставними.

Як вбачається із листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії від 10.11.2015 року, ПЛ-10 була побудована та здана в експлуатацію у 1967 році, житловий будинок, що по АДРЕСА_1 побудований до 1947 року. ПЛ-10 знаходиться в задовільному стані, капітальний ремонт (заміна дерев»яних опор на залізобетонні) було проведено в 2008 році, а технічне обслуговування у 2015 році. Відповідно до рішення виконкому Бобровицької міськради від 18.05.1987 року №24 позивачеві було надано дозвіл на перебудову існуючих споруд та побудову нових, при цьому погодження зацікавлених сторін відсутні. Крім того, в листі зазначено, що для ліній 10 кВ санітарних обмежень щодо електромагнітного впливу не існує.

Отже, в судовому засіданні з'ясовано, та що підтверджується паспортом повітряної лінії ПЛ-10 Кв ТП-19 «Хлібзавод», повітряна лінія електропередач була побудована на законних підставах, жодних доказів на заперечення щодо цього позивачем не надано.

Крім того, при придбанні у власність позивачем будинку, у 1987 році, про наявність вищевказаної лінії електричної мережі йому було відомо. Позивачем не надано належних доказів того, що розміщення опори повітряної лінії електропередачі на його земельній ділянці порушує його права та доказів поважності причин пропущення позовної давності.

Покази свідків та висновок Бобровицького районного відділу з надзвичайних ситуацій від 08 липня 2015 року в якому зазначено, що лінія електропередачі, яка проходить через подвір'я будинку АДРЕСА_1, не відповідає вимогам ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» не є беззаперечними доказами того, що цим відповідачем яким-небудь чином порушено права позивача. Крім того, надані позивачем медичні довідки про стан здоров»я його та дружини, не можуть бути підтвердженням того, що це є наслідком саме негативного електромагнітного впливу лінії електропередачі.

Згідно ч.2 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права,свободи чи інтереси цієї особи.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими доказами (ст.ст. 58, 59 ЦПК України) ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на правила розподілу доказування, заявивши позов, саме на позивача покладено обов'язок з доведення факту дійсного порушення його прав. В судовому засіданні позивачем не доведено належними і допустимими доказами факту порушення відповідачем його права власності та факту шкідливого впливу електромагнітного поля на здоров'я, як позивача так і членів його сім'ї. Позивач придбав земельну ділянку з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством, а тому й порушення його прав у даному випадку немає.

Якщо суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів встановить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, постановлюється рішення про відмову в задоволенні позову саме із цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 212-215,218 ЦПК України, ст. ст.261, 319,391 ЦК України, ст. 76, 112 Земельного кодексу України, Законом України „Про електроенергетику", суд ,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про захист права власності шляхом усунення перешкод - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Бобровицького райсуду Н.О. Булига