Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3574/15 Головуючий у 1-й інстанції: Нікітін В.В.
Є.У. № 317/725/16-ц Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.О.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивачам належить на праві приватної власності по 1/6 частині кожному у будинку АДРЕСА_1, що підтверджується рішенням Запорізького районного суду Запорізької області.

Інші 2/3 частини цього будинку належать відповідачці - ОСОБА_3

Однак, на теперішній час позивачі не мають можливості користуватися належним їм на праві власності нерухомим майном через неправомірні дії відповідачки, яка не надає позивачам ключі від будинку та заважає їм володіти та користуватися власністю, не допускаючи їх до будинку.

Вказані дії відповідачки є підставою для звернення позивачів до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення позивачів до житлового будинку АДРЕСА_1

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_4, та ОСОБА_5, перешкоди в користуванні належною на праві власності по 1/6 кожному частиною житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення їх в вищезазначений будинок, зобов'язавши ОСОБА_3 надати їм комплект ключів від вхідної двері житлового будинку АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано право власності за кожним на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, та підтверджено копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕА № 242682 та серії ЕЕА № 242627.

За ОСОБА_3 визнано право власності на іншу 2/3 частини вказаного будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд - ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Цивільно-правовий принцип непорушності права власності, окрім того є конституційним принципом, закріпленим статтею 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право особи мирно володіти своїм майном закріплене також Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до вказаної статті ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Діючим законодавством України не передбачено жодних обмежень власнику нерухомого майна у праві розпорядження та користування цим майном в залежності від того, чи виділена його частка в натурі з цілого майна, чи не виділена.

Також встановлено, що відповідачка здійснює перешкоди позивачам в користуванні вищезазначеного майна, не пускаючи їх до спільного будинку та не надаючи позивачам можливості доступу до належного їм на праві приватної власності майна, тим самим порушуючи їх конституційне право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, щодо обґрунтованих тверджень позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо неправомірності вказаних дій відповідача ОСОБА_3

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 22 червня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: