АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2575/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Кухаренко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М. М.

представник заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_7, заінтересована особа Бродецька сільська рада Катеринопільського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.02.1964 року вона зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_8, з яким проживала в зареєстрованому шлюбі в с. Бродецьке, Катеринопільського району Черкаської області по день його смерті. З січня 1994 року по квітень 1999 року разом з ними, спільно однією сім'єю проживала громадянка ОСОБА_9, яка є рідною тіткою чоловіка. ОСОБА_7 стверджує, що вони разом вони вели спільне господарство та проживали однією сімєю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з права на земельну ділянку, що перебувала в колективній власності КСП «Нива» розміром 3,16 га.

ОСОБА_7 просила суд встановити факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_9, яка складалася з права на земельну ділянку, що перебувала в колективній власності КСП «Нива» розміром 3,16 га.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішення ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року прийняте з порушенням норм матеріального права та просить скасувати оскаржуване рішення і прийняти нове, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_7, заінтересована особа Бродецька сільська рада Катеринопільського району Черкаської області про встановлення факту прийняття спадщини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявник за діючим на час відкриття спадщини законодавством не відноситься до кола спадкоємців щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі в с. Бродецьке, Катеринопільського району Черкаської області по день його смерті. З січня 1994 року по квітень 1999 року разом з ними, спільно однією сім'єю проживала ОСОБА_9, яка є рідною тіткою чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла, заповіту після своєї смерті не залишила. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_8 Інших спадкоємців немає.

Дані правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року. В ст. 529 ЦК УРСР визначено першу чергу спадкоємців за законом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

В ст. 530 ЦК УРСР визначено другу чергу спадкоємців за законом. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Отже, у ОСОБА_9, як спадкодавця після її смерті, спадкоємців першої та другої черги не було, після себе заповіт вона не залишила, а заявник ОСОБА_7 до кола спадкоємців не входить, так як померла їй не була родичкою.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що спадкодавець проживала постійно з нею і вона здійснювала за нею догляд, оскільки ОСОБА_9 потребувала в безпорадному стані є безпідставним не відносить її до числа спадкоємців за законом та не спростовує висновків суду першої інстанції, так як не ґрунтуються на законі.

Статтями 531 та 532 ЦК УРСР визначено спадкоємство утриманцями, усиновленими і усиновителями. До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_7 перебувала на утриманні померлої ОСОБА_9 заявником не надано. Згідно довідки сільської ради ОСОБА_9 сама потребувала догляду.

Батьки усиновленого, його інші кровні родичі по висхідній лінії і його брати та сестри не одержують спадщини за законом після смерті усиновленого або його нащадків.

ОСОБА_7 не відноситься до спадкоємців першої чи другої черги та не перебувала на утриманні померлої.

За таких обставин рішення суду першої інстанції, як ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є правильним та справедливим. Інші доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом першої інстанції та також визнані безпідставними.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року відхилити, а рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :