Головуючий суду 1 інстанції - Половинка В.О.
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 426/2649/14-ц
Провадження № 22ц/782/879/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м.Сєвєродонецьк

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого судді Єрмакова Ю.В.

суддів : Дронської І.О., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря - Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Техімекс-Груп», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсною реєстрації нерухомого майна, визнання недійсним договору іпотеки, зобов'язання міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» здійснити державну реєстрацію права власності, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, за позовом приватного підприємства «Техімекс-Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного підприємця ОСОБА_9, треті особи : Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу, за позовом колективного сільськогосподарського підприємства «Агролюкс» до приватного підприємства «Техімекс-Груп», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», приватного підприємця ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Сватівської міської ради про визнання недійсною реєстрації нерухомого майна, визнання недійсним договору іпотеки, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції постановив:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Техімекс - Груп», Публічного акціонерного товариства «Райфазен Банк Аваль», міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсною реєстрації нерухомого майна, визнання недійсним договору іпотеки, зобов'язання міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» здійснити державну реєстрацію права власності, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Залишити без розгляду зустрічний позов приватного підприємства «Техімекс - Груп» до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватного підприємця ОСОБА_9, треті особи : Публічне акціонерне товариство «Райфазен Банк Аваль», міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності та визнання недійсним договору купівлі - продажу.

Залишити без розгляду позов колективного сільськогосподарського підприємства «Агролюкс» до приватного підприємства «Техімекс - Груп», публічного акціонерного товариства «Райфазен Банк Аваль», міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», приватного підприємця ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсною реєстрації нерухомого майна, визнання недійсним договору іпотеки, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Залишити без розгляду вимоги третіх осіб, які заявили самостійні вимоги ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, КСП «Агролюкс».

Не погодившись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційні скарги, в яких просив ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26.10.2016 року скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, судом були виконані дії щодо повідомлення сторін про день та час розгляду справи відповідно до ст.74 ЦПК України. Явка в апеляційну інстанцію не є обов'язковою, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності вказаних осіб відповідно до ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Приймаючи рішення про залишення позовних вимог без розгляду, суд першої інстанції послався на ч.1 п.8 ст.207 ЦПК України та виходив з того, що сторонами не була виконана ухвала суду від 07 жовтня 2016 року щодо проведення попереднього судового засідання, а саме: не надано суду виклад обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину та наявність підстав для звільнення від доказування; не надані суду номера засобів телефонного та електронного зв'язку осіб, які беруть участь у справі, не надані суду документи, що підтверджують сплату судового збору щодо кожної вимоги майнового та не майнового характеру.

Таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.208 ЦПК України Суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно зі ст.119, 120 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

У разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

З аналізу зазначених вище норм випливає, що позивач обґрунтовує свої вимоги з викладенням відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не залишення позову без розгляду. Також, відсутність номерів засобів телефонного та електронного зв'язку осіб не є обов'язковою умовою згідно ст.119, 120 ЦПК України, а тому їх відсутність не є підставою для залишення заяви без розгляду.

Між іншим, як вбачається з матеріалів справи, справа розглядається з липня 2010 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 12 вересня 2012 року, ухвалу Ленінського районного суду від 12 вересня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 05 грудня 2012 року скасовані, справу передано на новий розгляд до Сватівського районного суду Луганської області.

Згідно ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 12 січня 2015 року судом було проведено попереднє судове засідання та справу призначено до розгляду на 17 січня 2015 року. Розгляд справи тривав до 08 липня 2016 року до часу, коли справа була розподілена іншому судді.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи 07 жовтня 2016 року судом першої інстанції прийняте рішення про проведення повторного попереднього судового засідання 26 жовтня 2016 року, де були зазначені вказані вище зобов'язання сторін, невиконання яких на думку суду було підставою для застосування п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України та прийняття рішення про залишення позовів без розгляду.

Отже, судова колегія приходить до висновку про те, що суд при проведенні непередбачуваного нормами ЦПК України повторного попереднього судового засідання ( з урахуванням обставин справи щодо перегляду апеляційною та касаційною інстанціями справи) зобов'язав сторони виконувати додаткові вимоги, які нормами процесуального права відведені до стадії відкриття провадження по справі (ст.119,120 ЦПК України) та з урахування наведеного вище, а саме положень ст.119 і 120 ЦПК України безпідставно залишив без розгляду позовні вимоги сторін, посилаючись на невиконання сторонами покладених зобов'язань.

Крім цього, суд не надав належної оцінки тому, що справа повернулася на новий розгляд після перегляду касаційною інстанцією та в матеріалах справи є відомості про сплату судового збору при подачі первісних позовів, також не визначився з колом осіб, які приймають участь у розгляді справи та були долучені у період розгляду справи за клопотанням сторін.

За таких обставин, судова колегія вважає, що вказана ухвала постановлена судом поспішно, з порушенням порядку, встановленого для вирішення цього питання, без достатнього аналізу положень ст.119,120, п.8 ч.1ст. 207 ЦПК України, а тому вказана ухвала суду першої інстанції не може бути визнана такою, що відповідає вимогам закону.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу;

3) змінити ухвалу;

4) скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Пунктом 37 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

При таких обставинах, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.307, 311, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 26 жовтня 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції

Ухвала апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно, може бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий Єрмаков Ю.В.

Судді: Карташов О.Ю.

Дронська І.О.