АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6511/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/1285/16 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

та сторін -позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2

В обґрунтування позову позивач зазначила, що дитина перебуває на повному її утриманні, а відповідач ухиляється від батьківського обов'язку по утриманню дитини та не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв'язку з чим, просила стягнути аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в твердій грошовій сумі 600 гривень, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 вересня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в твердій грошовій сумі 600 гривень, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 16 червня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 551, 20 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його змінити в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 16.06.2016 року.

Окрім того, апелянт вказав, що аліменти у розмірі 600 грн., порушують його права та інтереси та права іншої його неповнолітньої дитини від першого шлюбу, на утримання якого він також сплачує аліменти, чого суд при винесенні рішення не врахував.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 Проти поданої апеляційної скарги заперечила, вважаючи, що рішення суду першої інстанціїї є законним та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали свої доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №105287, щодо якого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області розглядається позов про розірвання.

Від даного шлюбу у сторін спору є спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з ОСОБА_1 в будинку її батьків у АДРЕСА_1

На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною і отримує щомісячну допомогу на дитину від держави в розмірі 860 гривень, про що свідчить довідка Тернопільського районного центру соціальної допомоги від 02.09.2016 року за №1510.

З травня місяця сторони проживають окремо . Відповідач проживає в смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, не має роботи на постійній основі, а також має ще одну дитину від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання якого сплачує матері дитини ОСОБА_6 аліменти, визначені рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 09 січня 2014 року, в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, то у відповідності до приписів ст.184 СК України, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів є необґрунтованими, оскільки вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд врахував стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення або могли б перешкоджати у виконанні обов'язків по утриманню неповнолітньої дитини.

При цьому, посилання апелянта на те, що у нього ще є неповнолітній син від першого шлюбу, через що у нього немає можливості сплачувати 600 грн. на іншу дитину є неприйнятними з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, а також дана обставина при розгляді справи судом була врахована. Разом з тим, наявність іншої дитини не виключає обов'язку батька на належне матеріальне утримання іншої дитини.

Крім того, таке зменшення розміру аліментів до мінімального розміру не узгоджується із положеннями Конвенції ООН про права дитини.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Б.І. Сташків