1Справа № 335/1001/16-ц 2-о/335/29/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим нормами ЦПК, що регулюють питання форми заяви окремого провадження про встановлення фактів.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини ОСОБА_2. Батьком цієї дитини згідно заяви є повнолітній син заявника ОСОБА_3.

Пред'явлена заява підлягає залишенню без руху, однак оскільки подана із порушенням вимог ст.258 ЦПК України, а саме: у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити факт, однак ОСОБА_1 мету встановлення факту не зазначає.

Крім того, ОСОБА_1 звертається до суду, зазначаючи, що вона є бабою малолітньої дитини, однак факт народження дитини, як і факт походження дитини від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час звернення до суду із даною заявою не є встановленим і саме факт народження дитини є предметом розгляду, а тому заявнику пропонується уточнити заявлені вимоги з врахуванням положень ст.258 ЦПК України, при цьому пропонується врахувати наступне.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно до ч.2 ст.258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Насамперед право на самозахист дитини надано батькам (ч. 1 ст. 154 СК України), тобто право на самозахист внуків, яким наділені дід і баба є додатковим способом захисту дитини, однак це не означає, що обидва суб'єкти права на самозахист дитини не можуть реалізовувати таке право одночасно.

У ч. 2 ст. 258 СК України передбачається право баби і діда на звернення за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних повнолітніх внуків до спеціально уповноважених органів держави, які здійснюють такий захист. До них законодавець у СК України відносить органи опіки та піклування і суд. Дід і баба діють без спеціальних на те повноважень при здійсненні захисту внуків, тобто поряд із такими законними представниками дітей як батьки і особи, що їх замінюють, можуть діяти і баба з дідом.

Так, до суду звернулася лише ОСОБА_1 При цьому мати дитини ОСОБА_2, яка має першочергове право на захист дитини, до суду не зверталася.

Відповідно до ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) має повну цивільну дієздатність.

Відповідно до ч.8 ст.119 ЦПК України якщо заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва у суді.

Якщо представництво здійснюється за довіреністю, то відповідно до вимог ст.42 ЦПК України довіреність повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, у стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема:- взаємовідносини із заявником залежать від мети спору, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов'язки;- організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Заявник до участі у справі не притягнув заінтересованих осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та не зазначив їх місце знаходження та не додав копії заяви для вручення заінтересованим особам.

Отже, заявнику необхідно привести свою заяву згідно з вимогами діючого законодавства, а саме конкретизувати мету встановлення факту, зазначити для охорони яких прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву і які такий факт породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, зазначити заінтересованих осіб та надати копію оновленої заяви та додатків до неї у кількості примірників відповідно до кількості заінтересованих осіб

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про встановлення факту підлягає залишенню без руху, а заявник в установлений судом термін повинен усунути зазначені недоліки, в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк п'ять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви, яка б відповідала вимогам ст. 256, 258 ЦПК України та її копій відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі.

Роз'яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява буде визнана неподаною та повернута відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова