Ухвала

іменем україни

09 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Маляренка А.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Інесса Володимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання майнових прав на об'єкт інвестування та визнання іпотечних договорів частково недійсними, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд» (далі - ТОВ «Альянс-Висотбуд»), публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), у якому, з урахуванням уточнень, просила визнати за нею майнові права на об'єкт інвестування - трикімнатну квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно з умовами договору купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2008 року № 21/18; визнати недійсними пункти 1.1 іпотечних договорів від 01 липня 2008 року, від 02 липня 2008 року та від 16 липня 2008 року, укладених між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ СР «Укрсоцбанк») та ТОВ «Альянс-Висотбуд», у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру; зняти заборону відчуження на квартиру та виключити з Державного реєстру іпотек записи про обтяження майнових прав іпотекою.

Посилалася на те, що 20 листопада 2008 року № 21/18 між ОСОБА_5 та ТОВ «Альянс-Висотбуд» укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_5 придбав майнові права на вказану квартиру, а ТОВ «Альянс-Висотбуд» зобов'язалося після завершення будівництва у строк до ІІ кварталу 2009 року передати квартиру йому за актом приймання-передачі. 03 лютого 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір уступки, за яким ОСОБА_3 прийняла на себе права і обов'язки ОСОБА_5 за договором № 21/18 купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2008 року, вказаний правочин погоджено із ТОВ «Альянс-Висотбуд».

ОСОБА_3 виконала свої грошові зобов'язання в повному обсязі, сплативши вартість майнових прав на квартиру в розмірі 353 500 грн Порушивши умови договору, ТОВ «Альянс-Висотбуд» будинок не збудувало та не ввело його в експлуатацію. Крім того, у 2008 році ТОВ «Альянс-Висотбуд» уклало з публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») іпотечні договори, за умовами яких на забезпечення своїх зобов'язань за кредитними договорами товариство передало в іпотеку банку майнові права на квартири в житловому будинку, зокрема й на трикімнатну квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, що була придбана позивачкою.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 майнові права на об'єкт інвестування - трикімнатну квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, згідно умов договору купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2008 року № 21/18. Визнано недійсним п. 1.1 іпотечного договору від 01 липня 2008 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру. Визнано недійсним п. 1.1 іпотечного договору від 02 липня 2008 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру. Визнано недійсним п. 1.1 іпотечного договору від 16 липня 2008 року, укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» у частині передачі в іпотеку майнових прав на вказану квартиру. Знято заборону відчуження на квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1 та виключено з Державного реєстру іпотек записи про обтяження її іпотекою. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року скасовано вказане рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про визнання права власності на майнові права на спірну квартиру та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просило скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання частково недійсними іпотечних договорів та зняття заборони відчуження квартири й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 майнових прав на об'єкт інвестування в касаційній скарзі не оскаржуються, тому за правилом ст. 335 ЦПК України не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання частково недійсними іпотечних договорів та зняття заборони відчуження квартири, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону України від 19 червня 2003 року № 979-IV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» (далі - Закон № 979-IV), оскільки цей Закон регулює відносини у системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном. На час укладення договорів іпотеки ст. 5 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року № 898-ІV (далі - Закон «Про іпотеку») не визначала майнові права, як предмет іпотеки, а тому ТОВ «Альянс-Висотбуд» неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Судами встановлено, що 28 лютого 2005 року між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було укладено контракт № 31-05 на будівництво 4-х секційного 10-12-ти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_1.

З метою забезпечення будівництва багатоквартирного будинку 01 липня 2008 року між ТОВ «Альянс-Висотбуд», ТОВ «Альянс-Жилстрой» та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», було укладено генеральний договір про співробітництво.

На виконання вказаного договору 01 липня 2008 року ТОВ «Альянс-Висотбуд» за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В., передало в іпотеку АКБ СР «Укрсоцбанк» майнові права, у т.ч. на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

02 та 16 липня 2008 року між ТОВ «Альянс-Висотбуд» та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено кредитні договори № 24-12/135 та № 24-12/155, згідно з умовами яких банк надав товариству кредит у розмірі 1 009 323,60 доларів США та 741 137,25 доларів США відповідно.

02 та 16 липня 2008 року з метою забезпечення виконання вказаних договорів між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ТОВ «Альянс-Висотбуд» було укладено договори іпотеки, відповідно до умов яких товариство передало в іпотеку банку майнові права на незакінчені будівництвом квартири, в т. ч. і на трикімнатну квартиру № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1.

20 листопада 2008 року № 21/18 між ОСОБА_5 та ТОВ «Альянс-Висотбуд»укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_5 придбав майнові права на вказану квартиру, а ТОВ «Альянс-Висотбуд» зобов'язалося після завершення будівництва у строк до ІІ кварталу 2009 року передати квартиру йому за актом приймання-передачі.

03 лютого 2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір уступки, за яким ОСОБА_3 прийняла на себе права і обов'язки ОСОБА_5 за договором № 21/18 купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2008 року. Вказаний правочин погоджено із ТОВ «Альянс-Висотбуд».

Свої зобов'язання за договором купівлі-продажу майнових прав від 20 листопада 2008 року ОСОБА_3 виконала належним чином, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва в розмірі 353 500 грн.

Однак у передбачений договором строк ТОВ «Альянс-Висотбуд» будинок не збудувало та не ввело в експлуатацію.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалася на те, що відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) майнові права не могли бути предметом іпотеки, тому ТОВ «Альянс-Висотбуд» неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права, чим порушило її права на проінвестовану нерухомість.

За статтями1, 5 Закону «Про іпотеку» (у редакції, якабулачинноюна час укладення договорів іпотеки) застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом.

Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщоіпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий, виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.

Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщоіншене встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

На час укладення спірних договорів іпотеки (01, 02 та 16 липня 2008 року) ст. 5 Закону «Про іпотеку» не визначала майнові права як предмет іпотеки.

Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25 грудня2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону «Про іпотеку».

Разом з тим Закон № 979-IV, який установлює відносини у системі іпотечного кредитування, а також перетворення платежів за іпотечними активами у виплати за іпотечними сертифікатами із застосуванням механізмів управління майном, до спірних правовідносин не застосовується.

Майнове право, що єпредметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

ОСОБА_3, сплативши вартість майнових прав на квартиру в повному обсязі, виконала свої грошові зобов'язання та відповідно до пункту 2.3 договору набула майнові права на квартиру.

За змістом статей 215, 216 ЦК України вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності можуть бути заявлені як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Оскільки оспорюваними договорами передано в іпотеку майнові права на квартиру, які належать ОСОБА_3, то позивачка відповідно до положень статей 15, 16, 215, 216 ЦК України, має право оспорювати зазначені іпотечні договори в судовому порядку, оскільки указані договори стосуються її прав та інтересів.

Аналогічні правові позиції, висловлені Верховним Судом України у постановах від 02 грудня 2015 року № 6-1502цс15 та № 6-1732цс15, а також від 20 квітня 2016 року № 2994цс15.

За таких обставин висновки суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що: при укладенні договорів іпотеки були порушені положення ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення спірних договорів), оскільки майнові права на окремі приміщення в житловому будинку ТОВ «Альянс-Висотбуд» мало право передавати в іпотеку лише з 25 грудня 2008 року, - є вірними.

Враховуючи, що іпотечні договори є недійсними в частині передачі в іпотеку трикімнатної квартири № 186, загальною площею 66,76 кв. м, яка розташована на 8-му поверсі у житловому будинку за будівельною адресою: АДРЕСА_1, обґрунтованими також є висновки судів в частині зняття заборони відчуження на спірну квартиру та виключення з Державного реєстру іпотек записів про обтяження майнових прав іпотекою.

Суди всебічно та повно дослідили обставини справи в цій частині позовних вимог та дійшли вірного висновку про їх задоволення.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 335, 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Висотбуд», публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу КравченкоІнесса Володимирівна, комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», про визнання іпотечних договорів частково недійсними та зняття заборони відчуження квартири, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

А.В.Маляренко

І.М. Фаловська