У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 16 березня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоМартинюка В.І., суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,Іваненко Ю.Г., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Кредитної спілки «Імперіал» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на окрему ухвалу апеляційного суду Луганської області від 05 листопада 2015 року, в с т а н о в и л а: У листопаді 2014 року Кредитна спілка «Імперіал» (далі - КС «Імперіал») звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У грудні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою про припинення договору кредитної лінії та договорів поруки. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 05 листопада 2015 року, позовну заяву КС «Імперіал» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Окремою ухвалою апеляційного суду Луганської області від 05 листопада 2015 року доведено до відома голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області інформацію про допущені суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_8 порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк. У касаційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати окрему ухвалу апеляційного суду як таку, що винесена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, на основі одностороннього та неповного з'ясування обставин справи. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2014 року КС «Імперіал» звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У грудні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою про припинення договору кредитної лінії та договорів поруки. Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 05 листопада 2015 року, позовну заяву КС «Імперіал» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Постановляючи окрему ухвалу, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції не вирішив питання про прийняття або відмову у прийнятті зустрічного позову та, крім того, зазначив, що оскільки позов КС «Імперіал» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 залишено без розгляду, то суд першої інстанції повинен був вирішити питання про виділення нерозглянутого судом зустрічного позову в самостійне провадження для забезпечення судового розгляду. Виходячи з того, що суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_8 під час розгляду вищевказаної цивільної справи допущено порушення ст. 123 ЦПК України та ч. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апеляційний суд дійшов висновку про постановлення окремої ухвали, якою довести до відома голови Сєвєродонецького міського суду Луганської області інформацію про допущені суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_8 порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк. Проте з висновком апеляційного суду в повній мірі погодитись не можна. Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення норм матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», виходячи з положень статті 320 ЦПК України апеляційні суди постановляють окремі ухвали та направляють їх відповідним особам і органам для вжиття ними необхідних заходів у порядку, встановленому ст. 211 ЦПК України, як щодо виявлених при розгляді справи причин та умов, що сприяли порушенню закону, так і щодо порушення норм права та помилок, зокрема тяганини, інших недоліків під час розгляду справи, допущених судом першої інстанції, що не фіксуються в судовому рішенні апеляційного суду. Окремі ухвали про допущені судом першої інстанції порушення норм права і помилки направляються для їх усунення та з метою запобігання їх виникненню (залежно від характеру та кількості) до суду першої інстанції чи судді, які розглядали справу, або до відповідної кваліфікаційної комісії суддів. Так, за змістом ч. ч. 2, 3 ст. 123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Відповідно до ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи. Встановивши порушення суддею ОСОБА_8 норм ст. 123 ЦПК України щодо вирішення питання про прийняття чи відмову у прийнятті зустрічного позову, апеляційний суд разом з тим не врахував, що питання про виділення зустрічного позову в самостійне провадження у разі залишення первісного позову без розгляду процесуальним законодавством не врегульовано, а тому вказівка апеляційного суду про необхідність виділення в окреме провадження нерозглянутого зустрічного позову є помилковою. Апеляційним судом залишено поза увагою вимоги ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом, а також роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади». Крім того, апеляційним судом не враховано, що на час постановлення окремої ухвали в провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області перебувала на розгляді цивільна справа за позовом КС «Імперіал» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом про припинення договорів кредитної лінії та договорів поруки (поданий до суду 13 жовтня 2015 року), тобто спір між тими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому висновок апеляційного суду про порушення суддею ч. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є помилковим. З огляду на викладене висновок апеляційного суду про наявність підстав для постановлення окремої ухвали є необґрунтованим. Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити. Окрему ухвалу апеляційного суду Луганської області від 05 листопада 2015 року скасувати. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.І. Мартинюк Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.В. Попович П.О. Гвоздик Судді: О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік