Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, треті особи: державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, публічне акціонерне товариство «РайффайзенБанк Аваль», ОСОБА_6, про захист цивільних прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про реалізацію іпотечного майна, скасувати заявки на реалізацію іпотечного майна, визнати дії державного виконавця щодо укладення договору на реалізацію іпотечного майна незаконними, зобов'язати повернути у власність позивача - нежитлове підвальне приміщення, стягнути судові витрати.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №36387280 та ВП №41883096 за виконавчим листом № 2-8248/2010, виданим Івано-Франківським міським судом 30 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» 1 851 662,03 грн.

15 вересня 2014 року відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції подав заявку на реалізацію описаного та арештованого майна по ВП №41883096 відкритого 04 лютого 2014 року (акт опису й арешту майна від 11 березня 2014 року, яке прийнято на зберігання ОСОБА_4.), а саме нежитлові підвальні приміщення загальною площею 146 кв. м по АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_4, вартістю 1 109 048 грн.

Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 20 жовтня 2014 року було організовано електронні торги з реалізації предмета іпотеки - нежитлові підвальні приміщення загальною площею 146 кв. м по АДРЕСА_1, які належать на праві власності ОСОБА_4, вартістю 1 109 048 грн. Ці торги були визнані такими, що не відбулися, а тому 28 листопада 2014 року проведено переоцінку майна.

Згідно з протоколом торгів № 36905, які відбулися 12 січня 2015 року з реалізації іпотечного майна - нежитлових підвальних приміщень, які належать на праві власності ОСОБА_4, переможцем торгів визначено - ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов правильно висновку, щопозивачем у порушення вимог статей 10, 60 ЦПК України не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, крім того, вони не ґрунтуються на вимогах закону, у той час як реалізація арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, була проведена у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана В.М. Коротун Л.М. Мазур