АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6605/16 Головуючий 1 інст. Труханович В.В.
Справа № 639/3919/16-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретарів Лашаковій Д.І., Єрьоменко О.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обгрунтування позовних вимог КП «Харківводоканал» вказувало, що відповідачі є споживачами послуг підприємства за адресою: АДРЕСА_1. Зобовязання з вчасної оплати послуг відповідачі належним чином не виконують: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року мають заборгованість у розмірі 3 048,14 грн., а за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року мають заборгованість у розмірі 1 515,25 грн. Добровільно погашати суму заборгованості відповідачки не бажають.

Тому, КП «Харківводоканал» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 6 534,94 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року у розмірі 3 048,14 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року у розмірі 1 515,25 грн., інфляційні витрати 1 830,12 грн. та 3% річних від простроченої суми 141,43 грн. Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір, сплачений за подання як позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд першої інстанції передчасно ухвалив рішення у справі, не надавши позивачу можливості здійснити перевірку оплат відповідачами певних сум заборгованості. Крім того, судом не враховано, що відповідачами не було виконано у повному обсязі вимоги Договору про погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідачів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відсутня через повне її погашення останніми.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Виконавцем житлово-комунальних послуг є субєкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 є споживачами послуг КП «Харківводоканал» за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, а також неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.7).

Обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 року № 2918-III, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоровя людини питною водою, централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу обєктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, повязаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Споживач питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі відповідного договору (ст. 19 Закону). Однак, укладання таких договорів особисто з фізичними особами - власниками квартир у багатоквартирних будинках цим Законом не передбачено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 зазначеного Закону споживачі зобовязані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

На виконання приписів зазначених Законів постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з наступними змінами) затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі: Правила), які безпосередньо регулюють відносини між субєктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги).

Згідно пункту 2 Правил централізоване постачання холодної води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання. Централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення.

Відповідно до пунктів 18, 20 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Згідно з пунктом 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Матеріали справи свідчать, що зобовязання з вчасної оплати послуг, які надає КП «Харківводоканал», відповідачки виконували не належним чином.

Так, заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2007 року з відповідачів була стягнута заборгованість за надані послуги водовідведення у розмірі 491,95 грн. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 17 грудня 2009 року стягнуто також 783,12 грн. Судовим наказом від 23 травня 2011 року стягнуто 1 675 грн. Судовим наказом від 19 серпня 2011 року 4 997,85 грн. Судовим наказом від 05 грудня 2012 року 3 219,93 грн. Судовим наказом від 12 червня 2013 року 824,15 грн.

З урахуванням вищевказаної заборгованості відповідачів, 12 березня 2014 року між ОСОБА_1 та позивачем був укладений договір про погашення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розстрочку.

Пунктом 1.1. Договору про погашення заборгованості передбачено, що споживач погашає заборгованість перед виконавцем за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 2000 року по 2014 рік на суму 3 177,20 грн. та 1 617,60 грн. (а.с.38).

12 березня 2014 року ОСОБА_1 сплатила за квитанцією 4 794,80 грн. та звернулася до КП «Харківводоканал» із заявою про зарахування вказаної суми на погашення заборгованості за рішеннями суду (а.с.88).

На вищевказану заяву 25 березня 2014 року позивач надав ОСОБА_1 відповідь, з якої вбачається, що сплачена відповідачкою сума у розмірі 4 794,80 грн. не погашає усієї заборгованості відповідачів за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки існує ще заборгованість у розмірі 4 918,62 грн., в тому числі за судовим наказом від 05 грудня 2012 року в розмірі 432,75 грн. (а.с.89).

Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) житла зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Матеріали справи свідчать, що споживачі за адресою: м.Харків, вул. Полтавський шлях, б. 47/49, кв. 24 мають заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року у сумі 2 903,40 грн., а за послуги водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року 1 487,61 грн. (а.с. 108).

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

У разі порушення забовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що просрочив, якщо він не приступив до виконання забовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Верховним Судом України у справі № 6-2023цс15 (постанова від 16 грудня 2015 року ) висловлена наступна правова позиція, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів: Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

В ході судового розгляду у апеляційному суді представник позивача надав проведений перерахунок нарахувань за надані послуги центрального водопостачання та водовідведення відповідачам на підставі наданої ОСОБА_1 відомостей про смерть її дочки ОСОБА_6.

Тому представник позивача просила суд апеляційної інстанції врахувати дану обставину та прийняти наданий перерахунок заборгованості відповідачів з жовтня 2012 року за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, який становить у розмірі 5 298 грн. 24 коп. (пять тисяч двісті девяносто вісім), з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року у розмірі 2 586,65 грн., інфляційні витрати 1 029,80 грн. та 3% річних від простроченої суми 75,48 грн., а також за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року у розмірі 1 229,36 грн., інфляційні витрати 356,96 грн. та 3% річних від простроченої суми 19,99 грн..

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, що заборгованість у відповідачів відсутня внаслідок її погашення на підставі договору укладеного між сторонами 12.03.2014 року.

Однак судовою колегією не приймається такий висновок суду першої інстанції оскільки ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою 12.03.2014 р. про зарахування та рознесення проведеної нею оплат до каси підприємства відповідача в рахунок погашення заборгованості у розмірі 4 794 грн. 80 коп. відповідно до рішень судів по її особистому рахунку(а.с.88).

Судом також встановлено, що позивач 25.03.2014 року на заяву ОСОБА_1 надав відповідь, що сплачена нею сума у розмірі 4 794грн. 80 коп. повністю віднесена на погашення виконання рішень судів.

Крім того позивач повідомив відповідачку, що сплачена нею сума направлена на погашення її заборгованості, оскільки на день складання їй відповіді вже мається заборгованість за надані їй послуги централізованого водопостачання та водовідведення по її особовому розрахунку у розмірі 4 918 грн. 62 коп. в тому числі по судовому наказу від 05.12.2012 року у розмірі 432 грн. 75 коп..

Матеріалами справи підтверджено, що до укладання договору за заявою ОСОБА_1 від 12.03.2014 р. з позивачем про погашення заборгованості існувала заборгованість на загальну суму 9 589 грн. 73 коп.. Даний факт підтверджується наданою до суду позивачем розрахунковою карткою заборгованості по наданим послугам централізованого водопостачання та водовідведення з урахування вже здійснених усіх відповідачкою оплат по заборгованості.

Надані ОСОБА_1 розрахунки нарахувань та оплати з централізованого водопостачання та водовідведення судовою колегією не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджено, що на день звернення позивача до суду у відповідачі існувала заборгованість за надані їм послуги централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 5 298 грн. 24 коп.

Виходячи із наведеного судова колегія приходить до висновку, що стягненню з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» підлягає заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 6 166,18 грн., з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року у розмірі 2 903,40 грн., інфляційні витрати 1 217,92 грн. та 3% річних від простроченої суми 95,47 грн., та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року у розмірі 1 487,61 грн., інфляційні витрати 479,94 грн. та 3% річних від простроченої суми 31,84 грн..

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції помилково, не врахувавши усіх обставин у справі, прийшов до висновку про відсутність заборгованості у відповідачів.

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Матеріали справи свідчать, що при поданні позовної заяви та при подачі апеляційної скарги позивачем сплачено 1378 грн.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог ст.. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити частково, вирішивши питання судових витрат.

Керуючись ст. ст. 88, 303 304, п.2ч.1ст.307, ст.ст.309, 313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргуКомунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 10 серпня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 5 298 грн. 24 коп. (пять тисяч двісті девяносто вісім), з яких: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2013 року по 31 липня 2015 року у розмірі 2 586,65 грн., інфляційні витрати 1 029,80 грн. та 3% річних від простроченої суми 75,48 грн., та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 жовтня 2012 року по 31 липня 2015 року у розмірі 1 229,36 грн., інфляційні витрати 356,96 грн. та 3% річних від простроченої суми 19,99 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судовий збір у розмірі 2 756 грн. (дві тисячі сімсот пятдесят шість гривень), з яких: 1378 грн. судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви та судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

ОСОБА_7