У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом, заначивши в його обгрунтування, що 22 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» або банк) та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/0027/74/68597, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 180 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % строком до 22 квітня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22 грудня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником умов кредитного договору.

25 грудня 2006 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що позичальником належним чином не виконувались умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 08 жовтня 2011 року утворилась заборгованість у розмірі 222 480,74 долари США (1 773 772 гривні 19 копійок), з яких: заборгованість за кредитом - 183 944,09 доларів США (1 466 531 гривня 05 копійок); заборгованість за відсотками - 17 214,20 доларів США (137 243 гривні 65 копійок); пеня за прострочення тіла кредиту - 5 032, 43 долари США та пеня за прострочення відсотків за кредитом - 16 290,02 доларів США (129 875 гривень 44 копійки), яку позивач просив суд стягнути з відповідачів на свою користь в солідарному порядку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено.

Ухвалено стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0027/74/68597 від 22 грудня 2006 року на загальну суму 1 773 772 гривні 19 копійок, що включає в себе заборгованість за кредитом -1 466 531 гривня 05 копійок, заборгованість за відсотками - 137 243 гривні 65 копійок, пеню за прострочення тіла кредиту - 40 122 гривні 05 копійок, пеню за прострочення відсотків по кредиту - 129 875 гривень 44 копійки.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Встановивши, що правочин укладено до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», яким заборонено надання споживчого кредиту в іноземній валюті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про досягнення сторонами кредитного договору домовленості щодо усіх істотних його умов.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди вірно виходили з того, що умови договору боржник належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яку обгрунтовано стягнуто на користь позивача в солідарному порядку з боржника та поручителя.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк