МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
29.01.2016 року Справа № 370/1939/15-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., при секретарі Левківському С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-
Публічне Акціонерне Товариство «Приват Банк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач), в якому просило стягнути з останнього 157011 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110106. Також просили стягнути судові витрати у розмірі 1570 грн. 11 коп. зі сплати судового збору.
Від цієї суми заборгованості позивачем була віднята сума в розмірі 124020 грн. 30 коп., яка була присуджена до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2013 року, різниця становить 157011 грн. 45 коп.
У порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобовязань не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача в судове засідання не прибув, згідно письмової заяви останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, про що позивач не заперечував.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110106 від 26.09.2007 року у розмірі 124020 грн. 30 коп., та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1240 грн. 20 коп. судового збору.
Проте, як зазначив позивач, відповідач і надалі у порушення ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України зобовязань за договором не виконує, що стало підставою для звернення до суду.
Від цієї суми заборгованості позивачем була віднята сума в розмірі 124020 грн. 30 коп., яка, як зазначив позивач була присуджена до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2013 року, а відтак різниця становить 157011 грн. 45 коп.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Згідно правової позиці, яка викладена в п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», із змінами від 07.02.2014 року, зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.
Зважаючи на наведе позивач вірно використав своє право на звернення до суду щодо захисту своїх прав за невиконаними договірними зобовязаннями.
Отже, підсумовуючи наведене зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Підстави припинення зобовязань зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604609 ЦК та не передбачають можливості припинення зобовязання у звязку з ухваленням судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК). Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.
Аналізуючи дані норми закону та у відповідності до вимог ст.ст.213, 214 ЦПК суд в даному випадку повинен зясувати, чи фактично погашена боржником заборгованість за кредитним договором, час її погашення, період, за який нараховані проценти, неустойка, їх розрахунок і розмір.
Окрім того, відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так позивачем, не надано жодних доказів того, чи виконане вище згадане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110106 від 26.09.2007 року у розмірі 124020 грн. 30 коп., тобто чи фактично погашена боржником заборгованість, чи вказана заборгованість залишилась невідшкодованою.
Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що позивач, виходячи із правової позиці, яка викладена в п. 17 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» і має право на звернення до суду щодо захисту своїх прав за невиконаними договірними зобовязаннями, незважаючи на наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, проте відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, він не довів ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові втрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
В задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Заочне рішення суду за заявою осіб, за відсутності яких воно було ухвалено, може бути переглянуте Макарівським районним судом протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Косенко