АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/1320/16 Головуючий 1 інстанції - Зеленькова Н.Г.
Справа № 614/1262/15-ц Доповідач Кірсанова Л.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.,

за участю секретаря - Гребенщикової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в подальшому уточнивши її. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 30 вересня 2006 року між нею та відповідачем укладений шлюб. За час перебування в шлюбі, мають двох спільних дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2015 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу їхні неповнолітні діти постійно проживають з нею, а відповідач проживає окремо.

Відповідач, який проживає окремо від неповнолітніх дітей, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо їх утримання, оскільки з моменту припинення шлюбу між ними, матеріально своїм дітям не допомагає, участі в їх вихованні не приймає та не виконує жоден із тих обов'язків, які покладені на нього законом як на батька дітей.

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, і обсяг яких, на її думку, є тим мінімально-необхідним розміром для утримання та виховання неповнолітніх дітей. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що він має тимчасові доходи, ніде офіційно не працює, про що надав довідки. Крім того вказав, що іноді допомагає дітям, купує речі, дає гроші в школу. Згоден сплачувати 1000 грн. на двох дітей.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду - 15.12.2015 р. до досягнення дітьми повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою просить змінити його в частині розміру аліментів, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 700 гривень на кожну дитину щомісячно до 500 гривень на кожну дитину щомісячно. Посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що він не має постійної роботи, тимчасові заробітки має малі. Вказує на те, що на його утриманні знаходиться мати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка має низку хронічних захворювань та потребує регулярного стаціонарного та амбулаторного лікування, що тягне за собою великі матеріальні витрати на придбання медикаментів, тощо. Тому стягнута судом сума аліментів є великою для нього.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Просить врахувати, що відповідач не має на утриманні інших осіб, так як його мати отримує пенсію та має інших дітей, які мають можливість надати їй матеріальну допомогу у разі необхідності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відповідач тривалий час проживає окремо від дітей, періодично надає матеріальну допомогу, не має постійної роботи.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як вказаний висновок є обґрунтованим, відповідає обставинам справи та вимогам закону.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку.

З матеріалів справи вбачається, що сторони знаходилися у шлюбі, який розірвано 09 жовтня 2015 року, мають двох спільних дітей, які в даний час проживають разом з матірю, тобто окремо від відповідача.

Батьки мають рівні права та обовязки щодо дітей, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, а не солідарним.

Матеріали справи свідчать, що відповідач тривалий час проживає окремо від дитини, періодично надає матеріальну допомогу, стверджує що не працює і має нерегулярні невеликі доходи. Інших дітей на своєму утриманні не має.

В зв»язку з наведеним районний суд правильно визначив розмір аліментів для утримання дітей у твердій грошовій сумі щомісячно починаючи від дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Тому виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обоюдного обовязку батьків на утримання дітей, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув аліменти на дітей по 700 грн. щомісячно на кожну дитину. Вказана сума відповідає інтересам дітей по їх утриманню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судом першої інстанції з відповідача правильно стягнуті на користь держави і судові витрати.

Посилання апелянта на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у стягнутій сумі, так як на його утриманні знаходиться хвора мати пенсіонерка, судова колегія не може взяти до уваги, оскільки мати має пенсійний вік, отримує пенсію, має інших дітей, які також у разі необхідності, можуть надати їй допомогу. Зазначене відповідачем не спростовано.

В зв»язку з наведеним колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України для перегляду рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: