Справа № 464/8805/15 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/2045/16 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Жукровській Х.І.

З участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням частково задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів та визначення розміру участі у додаткових витратах на дитину.

Збільшено розмір аліментів визначених рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 листопада 2009 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 727 /сімсот двадцять сім/грн. 50 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/грн. 20 коп. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що з дня ухвалення судом рішення від 23.11.2009 року його матеріальний стан не покращився. Позивачем по справі не представлено суду належних доказів зміни його майнового стану, за наявності яких у суду були б підстави для збільшення розміру аліментів.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін на підтримання та заперечення скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом та матеріалами справи встановлено, що з 30 квітня 2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 05 грудня 2009 року розірвано, що стверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 21 квітня 2011 року Залізничним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В даному шлюбі народився син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 листопада 2009 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 грн., щомісячно, починаючи з 17 липня 2009 року і до досягнення ним повноліття. Зазначеним рішенням суду встановлено, що неповнолітній син проживає з матір'ю ОСОБА_6 та знаходиться на її утриманні.

08 червня 2011 року позивачем укладено новий шлюб з ОСОБА_5, що стверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

Задовольняючи частково позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 727, 50 грн. щомісячно, суд правильно виходив з того, що на даний час щомісячний розмір прожиткового мінімуму для дитини цього віку становить 1455 грн., а відтак, аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, які стягуються з відповідача за рішенням Сихівського районного суду від 23.11.2009 року, жодним чином не забезпечують належного матеріального утримання дитини сторін.

При цьому, суд правильно виходив з того, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відтак, виходячи із рівності участі батьків в утриманні дитини та розміру прожиткового мінімуму дитини цього віку, збільшив розмір аліментів, що належить стягнути з відповідача, до 727, 50 грн. щомісячно.

Судом вірно було враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід. Розмір аліментів визначений судом є оптимальним в даному конкретному випадку.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що з дня ухвалення Сихівським судом рішення від 23.11.2009 року про стягнення аліментів його матеріальний стан не покращився, оскільки апелянт є працездатною особою, молодого віку, немає на утриманні інших дітей, а також непрацездатних батьків. Дані обставини не позбавляють його обов'язку сплачувати аліменти на утримання сина.

За наведених вище обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржене рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: