Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь 20 тис. грн моральної шкоди, з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТДВ «СК «Кредо») - шкоду, завдану здоров'ю, та моральну шкоду в загальному розмірі 8 261 грн 55 коп.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 24 грудня 2013 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по 2 км автодороги Мала Нехвороща - Коновалівка Машівського району Полтавської області в напрямку с. Мала Нехвороща, на порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху не врахувала дорожню обстановку та не обрала безпечної швидкості руху на слизькій дорозі, в результаті чого виїхала на смугу зустрічного руху та допустила зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП вона (ОСОБА_3) отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості з ознаками тривалого розладу здоров'я.

ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь 20 тис. грн моральної шкоди та 160 238 грн 18 коп. майнових збитків, з ТДВ СК «Кредо» - шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 6 225 грн 11 коп. та шкоду, заподіяну майну, у розмірі 50 тис. грн.

У поданій до суду позовній заяві ОСОБА_5 з урахуванням уточнень просив стягнути з ОСОБА_6 на його користь 20 тис. грн моральної шкоди та з ТДВ СК «Кредо» - шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 10 286 грн 68 коп.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посилалися на ті ж самі обставини, що й ОСОБА_3

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн. Стягнуто з ТДВ «СК«Кредо» на користь ОСОБА_3 шкоду, спричинену здоров'ю, в розмірі 1 909 грн 87 коп. та моральну шкоду в розмірі 95 грн 49 коп., всього стягнуто 2 005 грн 36 коп. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 160 238 грн 18 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн, всього стягнуто 170 238 грн 18 коп. Стягнуто з ТДВ «СК«Кредо» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 50 тис. грн, шкоду, спричинену здоров'ю, в розмірі 1 060 грн 02 коп. та моральну шкоду в розмірі 53 грн, всього стягнуто 51 113 грн 02 коп. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн. Стягнуто з ТДВ «СК«Кредо» на користь ОСОБА_5 шкоду, спричинену здоров'ю, в розмірі 4 027 грн 71 коп. та моральну шкоду в розмірі 201 грн 38 коп., всього стягнуто 4 229 грн 09 коп. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТДВ «СК «Кредо», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог до ТДВ «СК «Кредо» та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

В іншій частині судові рішення не оскаржуються, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Згідно із п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Судами установлено, що 24 грудня 2013 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_6, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, порушила п. 12.1 Правил дорожнього руху та допустила зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості з ознаками тривалого розладу здоров'я, ОСОБА_4, ОСОБА_5 завдано шкоду здоров'ю, а також механічні пошкодження автомобілю.

Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» її звільнено від подальшого відбування покарання. У задоволенні цивільного позову ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15 січня 2015 року вирок Машівського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2014 року в частині вирішення цивільного позову потерпілих скасовано та направлено його на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства, в іншій частині вирок залишено без змін.

Автомобіль «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_6, на день скоєння ДТП був застрахований у ТДВ «СК «Кредо». Умовами страхування визначено страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю/здоров'ю, у розмірі 100 тис. грн, за шкоду, заподіяну майну, - 50 тис. грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та стягуючи на його користь із ТДВ «СК «Кредо» завдану пошкодженням автомобіля майнову шкоду в межах страхового відшкодування в розмірі 50 тис. грн, суд першої інстанції послався на те, що про наявність страхового поліса ОСОБА_6 позивачам стало відомо лише 05 серпня 2014 року під час розгляду кримінальної справи, а отже, річний строк звернення до страхової компанії не є пропущеним з огляду на норми ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно із п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була чинною на момент ДТП) учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що ДТП мала місце 24 грудня 2013 року, із заявою про сплату страхового відшкодування ОСОБА_5 звернувся до страхової компанії 06 лютого 2015 року.

18 вересня 2011 року набрав чинності Закон України від 17 лютого 2011 року № 3045-V1 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», яким внесені зміни, в тому числі щодо визначення підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Стягуючи із ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_4 завдану пошкодженням автомобіля майнову шкоду в межах страхового відшкодування в розмірі 50 тис. грн, суд допустив порушення норм матеріального права, зокрема ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою страховик має право відмовити у здійсненні страхової виплати у разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, якщо шкода заподіяна майну потерпілого.

Ухвалюючи рішення, суд послався на те, що про наявність страхового поліса у ОСОБА_6 позивачам стало відомо лише під час розгляду кримінальної справи, а отже, річний строк звернення до страхової не є пропущеним.

Проте такий висновок суперечить нормам ст. 37 вказаного Закону, яка чітко визначає початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Цей строк є присічним і поновленню не підлягає.

На порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 304, 316 ЦПК України суд апеляційної інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, не сприяв всебічному та повному з'ясуванню обставин справи, не встановив обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не надав відповідної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог до ТДВ СК «Кредо» не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 342, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 17 листопада 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик