Справа № 344/96/16-ц
Провадження № 6/344/35/16
У Х В А Л А

15 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, зацікавлені особи: ОСОБА_4, Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентеризації, Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання виконавчих листів стосовно виконання рішення від 14.07.2006 року по справі №2-117/2006 року Івано-Франківського міського суду, а також рішення у цій же справі від 30.11.2010 року Апеляційного суду Івано-Франківської області такими, що не підлягають виконанню та про стягнення в користь боржника ОСОБА_2 безпідставно одержаного,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчих листів по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним правочину, визнанння права власності на спадкове майно такими, що не підлягають виконанню, мотивуючи тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року визнано за ОСОБА_6 право власності як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 Іванівани на квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року вказане рішення залишено без змін. На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року за ОСОБА_4 09.11.2006 року оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1. Однак, 16.11.2007 року ухвалою апеляційного суду Рівненської області, як суду касаційної інстанції, скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. З наведених підстав вважає, що виконавчий лист(у формі судового рішення) виданий на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року є таким, що не підлягає до виконання. Крім того, вважає рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року таким, що не підлягає до виконання, оскільки є завідомо неправосудним.

Представник заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав з мотивів наведених в ній, просив задоволити. Крім цього, повідомив, що у випадку відмови у задоволенні вказаної заяви він буде звертатись до Європейського суду з прав людини, зі скаргою про порушення кримінального провадження до прокуратури Івано-Франківської області та в засоби масової нформації щодо висвітлення наведених ним обставин у заяві.

Представник ОСОБА_5, представник Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентеризації в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, оскільки, вона є необгрунтованою та такою що не підлягає до задоволення.

Представник реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України суд вважав можливим провести розгляд заяви за відсутності представника реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській, належним чином повідомленого про розгляд заяви.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2006 року по цивільній справі №2-117/2006 року визнано за ОСОБА_5 право власності як на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 Іванівани на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.198, 199 том 1).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року вказане рішення залишено без змін (а.с.254, 255 том 1).

На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року за ОСОБА_4 09.11.2006 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентеризації оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 47 том 2, 33 том 4).

16.11.2007 року ухвалою апеляційного суду Рівненської області, як суду касаційної інстанції, скасовано рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.290, 291 том 1).

27.09.2010 року рішенням Івано-Франківського міського суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним правочину і визнання права власності на спадкове майно відмовлено (а.с.158-161 том 3).

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_8 задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 27.09.2010 року скасовано. Ухвалено нове рішення. Позов задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений 14.03.2000 року і посвідчений державним нотаріусом першої Івано-Франківської державної контори ОСОБА_9, згідно з яким ОСОБА_7 заповіла все належне їй майно ОСОБА_6. Визнано недійсним договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 11.04.2003 року, зареєстрований в реєстрі за №Д-239, згідно з яким ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2, що в м.Івано-Франківську. Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.240-243 том 3).

На вказане рішення ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу, яка ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27.04.2011 року відхилено, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року залишено без змін (а.с.280, 281 том 3).

Відповідно до статті 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України. Ними є: видання виконавчого листа помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Судом встановлено, що 09.11.2006 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентеризації було оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 на підстані та на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.09.2006 року і на той час було дійсним.

Проте, в подальшому вказані судові рішення були скасовані, а справу направлено на новий розгляд.

З посиланням на вказану обставину, ОСОБА_2 звераталсь до Івано-Франківського міського суду з заявою про поворот виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року про визнання за ОСОБА_4 права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7.

Ухвалою суду від 10.06.2014 року в задоволенні заяви було відмовлено, зокрема в ухвалі вказано, що рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року скасовано, однак, при новому розгляді справи в позові не відмовлено, позовні вимоги не задоволено в меншому розмірі, провадження у справі не закрито, і заяву не залишено без розгляду, а тому суд не вбачає підстав для повороту виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 14.07.2006 року (а.с.75 том 4).

Суд звертає увагу на те, що рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010 року, відповідно до якого визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 на даний час є чинним, у встановленому законом порядку не скасоване.

Підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України заявницею чи її представником суду наведено.

Посилання представника заявниці на те, що у справі немає позову ОСОБА_4, а тому не було що задовольняти і рішення судів апеляційної та касаційної інстанції є завідомо неправосудними, не може бути предметом розгляду в даній заяві, оскільки, суд першої інстанції не є уповноваженим переглядати та давати оцінку рішенням суду апеляційної та касаційної інтанції. Також, представник заявниці в судовому засіданні наголосив на тому, що обставини встановлені рішенням касаційної інстанції є обовязковими для судів, однак, суд звертає увагу на те, що на даний час справа не перебуває на новому розгляді, а вирішується питання повязане з виконанням рішення суду.

Крім цього, слід зазначити, що питання з приводу відсутності позову ОСОБА_4 при постановленні Івано-Франківським міським судом 27.09.2010 року рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про визнання недісним заповіту, визнання недійсним правочину і визнання права власності на спадкове майно було відмовлено, у ОСОБА_2 не виникало, оскільки, вказане рішення вона не оскаржувала, а отже погоджувалась із ним.

Крім цього, твердження представника заявниці ОСОБА_3, що у випадку відмови у задоволенні вказаної заяви він буде звертатись до Європейського суду з прав людини, зі скаргою про порушення кримінального провадження до прокуратури Івано-Франківської області та в засоби масової нформації щодо висвітлення наведених ним обставин у заяві, а тому суд розцінює таку заяву як тиск на суд.

А отже, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів стосовно виконання рішення від 14.07.2006 року по справі №2-117/2006 року Івано-Франківського міського суду, а також рішення у цій же справі від 30.11.2010 року Апеляційного суду Івано-Франківської області такими, що не підлягають виконанню є необгрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Інші вимоги заяви також не підлягають до задоволення, оскільки, випливають із вимог про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та є їх наслідком.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. ст. 369 ЦПК України, керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, зацікавлені особи: ОСОБА_4, Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентеризації, Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання виконавчих листів стосовно виконання рішення від 14.07.2006 року по справі №2-117/2006 року Івано-Франківського міського суду, а також рішення у цій же справі від 30.11.2010 року Апеляційного суду Івано-Франківської області такими, що не підлягають виконанню та про стягнення в користь боржника ОСОБА_2 безпідставно одержаного відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пастернак І.А.