УХВАЛА

15 березня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника позивача - відповідача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представників позивача - відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника позивача третьої особи ТОВ «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» - ОСОБА_7,

представника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права на грошові кошти, визнання недійсним третейського застереження та зобовязання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» про визнання права на грошові кошти та солідарного стягнення коштів для подальшої передачі Товариству, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» до ОСОБА_1, ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання права на кошти та вилучення їх з банківського сейфа на користь Товариства, -

встановив:

В провадженні Хмельницького міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - ОСОБА_2, про визнання права на грошові кошти, визнання недійсним третейського застереження та зобовязання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» про визнання права на грошові кошти та солідарного стягнення коштів для подальшої передачі Товариству, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-комерційна фірма «Хмельницький центральний універмаг» до ОСОБА_1, ОСОБА_9, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання права на кошти та вилучення їх з банківського сейфа на користь Товариства.

18 лютого 2016 року в судовому засіданні представником ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ»» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, а також на усі рахунки та готівкові кошти в межах 62 000.00 доларів США, оскільки дані кошти знаходяться у ОСОБА_1 та у разі задоволення позовних вимог ТОВ «ТКФ «Хмельницький ЦУМ»» рішення суду виконати буде неможливо. Окрім того, вказує, що рішення судів за якими передавалися кошти скасовані, а тому 62000,00 дол. США, які отримані ОСОБА_1 йому не належать.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Так, відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовних заяв та доданих документів вбачається, що предметом спору також є грошові кошти на суму 62 000.00 доларів США, дані кошти знаходяться у ОСОБА_1

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність полягає у відповідності заявленого виду забезпечення предмету і підставі поданого позову та порушеним правам.

Враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, а також враховуючи ч.2 ст. 380 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити частково заяву про забезпечення позову, оскільки існують достатні підстави вважати, що позивач - відповідач ОСОБА_1 може вжити заходи щодо приховування або реалізації належного йому майна, в тому числі коштів. Тому, в разі невжиття заходів забезпечення позову, позивач буде позбавлений можливості реально захистити свої порушені права та отримати реальне задоволення своїх вимог у повному обсязі у разі задоволення позову.

Крім того, в контексті обмеження можливостей щодо забезпечення позову слід зазначити, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи те, що стороною позивача на підтвердження своїх вимог надано докази, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, вид забезпечення позову, який просить застосувати сторона позивача, а саме арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, в межах 62 000.00 доларів США, відповідає позовним вимогам, тому суд вважає за необхідне в порядку забезпечення позову накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, в межах 62 000.00 доларів США. В частині накладення арешту на усі рахунки та готівкові кошти, суд не вбачає підстав щодо задоволення заяви в цій частині, оскільки стороною позивача необгрунтовано необхідність застосування таких видів забезпечення позову, а також не надано всі необхідні відомості, потрібні для забезпечення позову в цій частині. Крім того, такі заходи забезпечення позову, у разі зайняття підприємницькою діяльністю, можуть перешкодити господарській діяльності ОСОБА_1, а стороною позивача не надано інших відомостей, а також може порушити інтереси третіх осіб, а саме щодо виконання своїх зобов"язань, які повязані із рахунками в банках.

Керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_1, в межах 62 000.00 доларів США., що станом на 15.03.2016 еквівалентно 1 643 620 грн. (курс НБУ).

В іншій частині відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвалу направити на виконання до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

На ухвалу через суд першої інстанції, який її ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя :