Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/1928/16-ц
Номер провадження2/711/869/16
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя Дунаєв С.О.
при секретарі Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків»,
Позивач звернувся до суду 19.02.2016р. з позовною заявою, в якій просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 (далі спірне житло). В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідачі понад 5 років не користуються цією квартирою без поважних причин.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Судовий виклик направлявся відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою та його неявкою до відділу поштового зв'язку для отримання кореспонденції, що в контексті положень ч.5 ст.74 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином.
Відповідно до ст.224 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
В судовому засіданні позивач пояснив, що він відбував покарання у виді позбавлення волі протягом останніх чотирьох років, звідки звільнився у лютому 2016р.. ОСОБА_2 це його мати, а ОСОБА_3 брат. Мати залишила зазначене помешкання понад 10 років тому і за весь цей час жодного разу не поверталась та не повідомляла нічого про себе. Брат залишив квартиру у 2012р.. Коли позивач звільнився з місць позбавлення волі, то дізнався що протягом останніх чотирьох років відповідача жодного разу не користувались спірним житлом. Квартира відноситься до державного житлового фонду, а її наймачем є його мати. На теперішній час він бажає змінити договір найму квартири та зазначити його наймачем, оскільки відповідачі втратили право користування цією квартирою через їх тривалу відсутність та невиконання обовязків наймачів житла. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник позивача, ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні пояснив, що в спірному житлі зареєстровані наймач ОСОБА_2 та двоє членів її сімї: позивач ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3. В лютому 2016 року позивач звернувся до КП «Придніпровська СУБ» з проханням зміни договору найму та зазначення його наймачем. На даний час місцезнаходження відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 невідоме, їх особистих речей за місцем реєстрації немає. Позивач вимушений сплачувати додаткову суму платежів за житлово-комунальні послуги з урахуванням зареєстрованих осіб. КП «Придніпровська СУБ» відмовляється здійснити заміну наймача за договором найму спірного житла, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що спірним житлом більше 3 років ніхто не користується, комунальні платежі не сплачуються, у звязку з цим зявилась заборгованість. Працівники КП «Придніпровська СУБ» були вимушені заколотить та опечатати вхідні двері, оскільки в цій квартирі самовільно збиралися люди, які використовували це помешкання не за призначенням та порушували спокій інших мешканців будинку. КП «Придніпровське СУБ» мало намір звернутися з позовною заявою до суду для визнання наймача та членів її сімї такими, що втратили право користування житловим приміщенням, але їм стало відоме, що один з членів сім'ї позивач ОСОБА_1 перебуває у місцях позбавлення волі, а тому за ним зберігається жиле приміщення. В лютому 2016 року до них звернувся позивач з проханням перереєструвати договір найму на його імя, на що йому було відмовлено. Просив задовольнити позов в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що родину ОСОБА_1 знає, бо вони проживають в одному будинку. ОСОБА_2 залишила спірне житло близько 10 років тому, а ОСОБА_3 близько пяти років. На теперішній час в цій квартирі проживає позивач один. Чому відповідачі не повертаються і де вони перебувають йому невідомо. ОСОБА_3 якось розповідав йому, що мати поїхала, бо вони посварились, а тому забрала з собою ще й документи і гроші.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що позивача знає з дитинства, як і всю його родину, бо вони проживають в одному будинку все своє життя. ОСОБА_2 не проживає у спірному житлі понад 10 років. Після її зникнення в квартирі проживали позивач та ОСОБА_3. Близько пяти років тому пропав ОСОБА_3, а пізніше і позивач. На теперішній час позивач повернувся, а відповідачів так і немає. Де вони перебувають і чому залишили своє місце проживання їй невідомо.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Зокрема, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1, - відноситься до державного житлового фонду.
На підставі ордеру з ОСОБА_2 був укладений договір найму квартири і вона вселилася у спірне житло 17.05.1978р., що підтверджується даними поквартирної картки (а.с.8) та відповідним ордером (а.с.7).
На теперішній час в цій квартирі зареєстровано три фізичні особи, які мають право користуватися житловим приміщенням, що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» (а.с.9).
Згідно даних поквартирної картки основним наймачем квартири є відповідачка ОСОБА_2. Цією ж карткою підтверджується, що позивач зареєстрований у спірному житлі з 17.04.1985р., а ОСОБА_3 з 29.03.1998р..
Позивач є сином ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6).
На теперішній час в спірному житлі проживає лише один позивач, оскільки відповідачка ОСОБА_2 залишила спірне житло понад 10 років тому, а відповідач ОСОБА_3 понад три роки тому. Зазначену обставину суд вважає доведеною, оскільки вона підтверджується актом опитування сусідів (а.с.10), поясненнями свідків та осіб, які беруть участь у справі.
На теперішній час позивач позбавлений можливості змінити договір найму квартири на свою користь, щоб належним чином користуватися правами наймача квартири. Також позивач змушений самотужки нести майнову відповідальність за зобовязаннями, що виникають з договору найму. Враховуючи тривалу відсутність відповідачів у спірному житлі позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
За таких обставин між сторонами вбачається спір, що виник із житлових правовідносин, які регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК).
Згідно ч.1 ст.106 ЖК повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.
Таким чином, підставами для визнання члена сім'ї наймача основним наймачем є 1) згода наймача та членів інших сім'ї, 2) смерть наймача, 3) втрата наймачем права на жиле приміщення. Як зазначає позивач, підставою для його звернення до суду стала неможливість ним реалізувати його право на зміну договору найму та визначення його наймачем спірного житла, що знайшло підтвердження під час розгляду справи, отже суд вбачає порушення права позивача, передбаченого ст.106 ЖК.
Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст.72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачі залишили спірне житло і не користуються ним понад шість місяців. Будь-яких поважних причин відсутності позивачів судом не встановлено. Заяви відповідачів про продовження строку збереження за ними житлового приміщення не подавались. Таким чином, суд не вбачає підстав для подальшого збереження житлового приміщення за відповідачами.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст.88 ЦПК, яким передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 551,20грн (а.с.1), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодекс України, ст.71, 72 Житлового кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, яка народилась 12 вересня 1949року, та ОСОБА_3, який народився 16 вересня 1979року, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 275 (двісті сімдесят пять)грн 60 (шістдесят)коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги чи заяви відповідача про його перегляд, якщо апеляційну скаргу чи заяву не було подано.

Головуючий: ОСОБА_8