Справа № 450/1309/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/709/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Вважає його незаконним, необгрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що районний суд не врахував, що з часу набрання законної сили рішенням суду про стягнення з відповідача в користь позивача коштів, тобто з 21.08.2014 року, у відповідача виникло грошове зобов»язання перед позивачем. Крім того, суд прийшов до помилкового висновку, що невиконанням рішення суду про стягнення коштів позивачу не було заподіяно збитки, оскільки відповідач не мав жодних зауважень щодо розрахунків сум, які підлягають до сплати відповідно до ст.625 ЦК України та розрахунку збитків, наданих позивачем.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов»язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інших розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену ст.625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов»язання слід з»ясувати : чи існує зобов»язання між сторонами, чи це зобов»язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов»язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2759 цс/15 про неоднакове застосування судом касаційної інстанції ст. 625 ЦК України, передбачена ст.625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості по заробітній платі, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_5, така просила стягнути з відповідача в свою користь інфляційні втрати в сумі 14763 грн.73 коп. та 3% річних в сумі 638 грн. 90 коп. за прострочення виконання рішення суду про стягнення з відповідача в її користь 27961 грн.60 коп., а також 4326 грн.96 коп. збитків (упущеної вигоди).

Встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя визнано за ОСОБА_7 право власності на транспортний засіб КІА ЦЕРАТО, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_8 27961 грн.62 коп. компенсації за частку у спільному майні подружжя. В решті позову відмовлено за безпідставністю. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 серпня 2014 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_7 право власності на транспортний засіб КІА ЦЕРАТО,2008 року випуску змінено. Визнано транспортний засіб КІА ЦЕРАТО ,2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_7 і ОСОБА_8. В решті рішення залишено без змін.

Відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений в його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч.1 ст.355 цього Кодексу, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи, що передбачена ст.625 ЦК України відповідальність за порушення виконання грошового зобов»язання відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № № 6-2759 цс/15 не застосовується до сімейних павовідносин, районний суд підставно відмовив позивач у стягненні з відповідача в його користь інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання рішення суду про стягнення суми у спорі про поділ майна подружжя, що виник із сімейних правовідносин.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», то до них не можуть застосовуватися норми, що регулюють цивільну правову-відповідальність за невиконання грошового зобов»язання ( дана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № № 6-2759 цс/15). З наведених мотивів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача в користь позивача збитків(упущеної вигоди) за невиконання рішення суду про стягнення коштів.

Керуючись ст. 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

ОСОБА_9