Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/227/16-ц

Провадження №2/377/137/16

12 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф.,

при секретарі - Щуковській А.М,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить стягнути з відповідача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони з 14 жовтня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 09 грудня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, оскільки вже як півроку сторони проживають окремо, ведуть окремо господарство та бюджет. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою і вона особисто піклується про неї. Певний період часу відповідач добровільно надавав незначні грошові суми на утримання дитини, але останні кілька місяців відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дочки.

Відповідачем суду надані заперечення на позовну заяву, в яких він просить задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця, оскільки вважає, що за вимогами ст. 180 СК України обоє з батьків зобов'язані надавати матеріальне утримання своїм дітям до досягнення ними повноліття. І у позивачки є така реальна можливість, враховуючи розмір отримуваних нею доходів. Вважає, що розмір позовних вимог необґрунтований, оскільки позивачкою не надано суду жодного доказу. Крім того, відповідач зазначив, що продовжує приймати активну участь у вихованні дитини та процесі її навчання, про що свідчить характеристика з Славутицької ЗОШ № 4. Після того, як позивачка та відповідач перестали проживати разом, останній через власний рахунок щомісячно перерахував на рахунок позивачки кошти в сумі 1000 гривень на утримання їх спільної дочки. Також відповідач зазначив, що протягом грудня 2015 року - березня 2016 року він щомісячно за власний рахунок купував дитині необхідні по сезону речі. Щомісячні витрати за харчування дитини у школі, з розрахунку 17 гривень в день, що складає приблизно 400 гривень на місяць, відповідач також несе самостійно. Крім того, відповідач продовжує сплачувати кошти по кредитному договору від 26.06.2015 року, укладеного з ПАТ «ПУМБ», та оформленого для купівлі дитині смартфону вартістю 1899 гривень та для позивачки фену вартістю 569 гривень. В підтвердження своїх значних витрат відповідачем було зазначено, що за його кредитною карткою у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» він разом з позивачкою за час їх спільного проживання на спільні потреби сім'ї використали кредитні кошти в сумі, приблизно, 30000 гривень, які він повинен повернути банку.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що вона несе значні витрати на утримання дочки, які становлять приблизно 2000 гривень щомісяця. Крім того, дочка відвідує гурток хореографії Дитячої школи мистецтв м. Славутича Київської області, гурток англійської мови, а це все потребує фінансової оплати, що становить приблизно 500 гривень щомісяця. Вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утриманні дочки в розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця. Стан здоров'я дитини задовільний.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 1/5 частки всіх видів його доходів щомісяця, посилаючись на викладені обставини в запереченні. Стан його здоров'я задовільний. Інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, немає. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 14 жовтня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 152, який був розірваний згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 01 квітня 2016 року.

Під час шлюбу в них народилася дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 299 від 12.03.2016 року позивачка ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Як вбачається з пояснень сторін, вони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачкою, між батьками виник спір щодо утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька. яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до правил ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до довідки № 270 від 14.03.2016 року ОСОБА_1 працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді техніка з підготовки технічної документації 1 категорія. Загальна сума доходу за період з 01.09.2015 року по 29.02.2016 року складає 50503,05 гривень. Інших доходів вона немає.

Згідно довідки Дитячої школи мистецтв відділу культури, національностей та релігій виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 04/01/-14 від 14.03.2016 року ОСОБА_3 навчається в 2-му класі хореографічного відділення, плата за навчання складає 90 гривень на місяць.

Довідкою № 01-27-133 від 15.03.2016 року, виданою директором Палацу дитячої та юнацької творчості Славутицької міської ради Київської області, підтверджено, що ОСОБА_3 займається в гуртку декоративно-ужиткового мистецтва «Мрія» з листопада 2014 року по теперішній час.

Слід зазначити, що участь батьків у додаткових витратах на дитину врегульовано ст. 185 СК України.

З довідки про доходи ОСОБА_2 № 1311/42/03-265 від 31.03.2016 року, вбачається, що він працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді провідного інженера (керівник групи). Загальна сума доходу за період з 01.10.2015 року по 31.03.2016 року складає 80131,41 гривень.

Згідно кредитного договору № 8, укладеного між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 26.06.2015 року, банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 4506,20 гривень на оплату товарів: смартфону - 1899,90 гривень; фену - 569,90 гривень; периферію та аксесуари для мобільного телефону - 249,90 гривень; периферію та аксесуари для мобільного телефону - 79,90 гривень; послугу - 699 гривень, а також для оплати договору страхування - 1007,60 гривень.

В підтвердження сплати коштів по вказаному кредитному договору відповідачем надано квитанції від 16.09.2015 року, 24.02.2016 року та 21.03.2016 року про сплату коштів на погашення кредиту в сумі 200 гривень щомісяця.

Крім того, з пояснень відповідача вбачається, що за його кредитною карткою у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вони разом з позивачкою під час їхнього спільного проживання використали 30000 гривень, які необхідно повернути банку.

Зазначені обставини підтверджені Довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № O59R-FQI5-KNIM-LMM6 ВІД 31.03.2016 року, згідно якої ОСОБА_2 має заборгованість перед банком, зокрема по договору № 531401, 771141 - картка універсальна - сума заборгованості - 29997,02 гривень.

З наданих платіжних доручень ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.11.2015 року, 30.01.2016 року, 13.02.2016 року, 17.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 перераховував кошти ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, всього було перераховано за вказаний період коштів на загальну суму 3220 гривень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ніс витрати на придбання одягу та взуття для дитини, що підтверджується товарним чеком від 10.01.2016 року салон «ОБУВЬ-ЛЮКС» на суму 875 гривень, а також товарними та фіскальними чеками магазину «КУБ» ПП ОСОБА_5 від 30.12.2015 року на суму 525 гривень, від 21.02.2016 року на суму 480 гривень, від 19.03.2016 року на суму 1296 гривень, а також фіскальним чеком № 1590 від 06.02.2016 року на суму 299 гривень.

Згідно характеристики № 03 від 08.04.2016 року Славутицької ЗОШ № 4 ОСОБА_3 навчається з вересня 2014 року. Батьки приділяють належну увагу вихованню та навчанню доньки, дбають про розвиток дитини. Олександра відвідує додаткові заняття з англійської мови, є ученицею хореографічного відділення ДШМ та вихованкою групи «Подарунок» ПДЮТ. Тато ОСОБА_2 другий рік поспіль є членом батьківського комітету, активно приймає участь у творчих справах та житті класу.

Як вбачається з пояснень відповідача, стан його здоров'я задовільний. Інших осіб, які перебувають у нього на утриманні, немає. Відрахування на підставі виконавчих листів з його заробітної плати не здійснюються.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, щодо якого виник спір, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, матеріальне становище дитини, мати якої має постійний та достатній дохід, розмір витрат на утримання дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійне місце роботи та достатній заробіток, не має на утриманні інших осіб, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в її утриманні.

В іншій частині позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п. п.1 п. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 14 квітня 2016 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька