Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Григоренко М.П., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «ПриватБанк» 04 серпня 2016 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 січня 2007 року №RORWGA00001262.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ПАТ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки сторони досягли згоди та уклали кредитний договір в якому передбачили, що термін його дії припиняється в момент виконання зобовязання сторонами, тобто перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами, починається стосовно кожної окремо частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Не сплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Просить рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не може.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №RORWGA00001262 від 25 січня 2007 року ОСОБА_1 отримав у ЗАТ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», строковий фінансовий кредит на строк з 25 січня 2007 року по 24 січня 2012 року в розмірі 21000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості (а.с.7-9,10).

Внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання за кредитним договором за відповідачем станом на 21 липня 2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 107852,52 доларів США, та складається з наступного: 13948,16 доларів США заборгованість за кредитом, 31567,78 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1400,00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 60936,58 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № RORWGA00001262 від 25.01.2007 року, останній платіж по нарахованих процентах відповідачем сплачено 29 квітня 2009 року, 31.08.2011 року - погашення пені (а.с.4-5).

До суду позивач звернувся 04 серпня 2016 року.

09 вересня 2016 року відповідач подав до суду заяву про застосування позовної давності. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що є правові підстави для застосування пропуску строку позовної давності, однак не врахував наступних наслідків.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Враховуючи, що кредитним договором, передбачені самостійні щомісячні платежі, то нарахування заборгованості необхідно відраховувати з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-160цс14.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що договір діє до повного виконання зобовязань сторонами.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3.ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ст.266 ЦК України, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Таким чином позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк» підлягають задоволенню частково в частині стягнення відсотків, пені та штрафних санкцій в межах строків позовної давності.

Так, заборгованість по відсоткам з 01 липня 2013 року по 21 липня 2016 року складає 14755,64 дол. США, по пені з 01 липня 2015 року по 21 липня 2016 складає 403646,95 грн.

Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Банк, будучи обізнаним, що позичальник тривалий час фактично перестав сплачувати належні за кредитом договором платежі на погашення боргу, у зв'язку із чим зросла сума заборгованості, банк з січня 2012 року (момент закінчення договору) не вживав ніяких заходів щодо зменшення розміру збитків, що свідчить про те, що своїми діями банк сприяв збільшенню розміру нарахувань, а тому наявні підстави для зменшення розміру пені.

Враховуючи вказані обставини, розмір збитків та дії позивача, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені з 403646,95 грн. до - 10000 грн., відповідно до загальних засад цивільного законодавства, а саме передбачених п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи містять квитанції про сплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1378 грн. та за подачу апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн.

З огляду на вище наведене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 25 січня 2007 року №RORWGA00001262 в розмірі 14755 (чотирнадцять тисяч сімсот пятдесят пять) дол. США 64 цента. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 10000 (десять тисяч) грн. пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (пятсот) грн. - штраф (фіксована частина). 539 (пятсот тридцять девять) грн. 47 коп. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" 1823 (одна тисяча вісімсот двадцять три) грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя А.М. Шеремет

Судді: З.М. Максимчук

ОСОБА_2