Справа № 351/225/16-ц
Номер провадження №2/351/370/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Русівської сільської ради про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися у суд із позовом до Русівської сільської ради про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського р-ну. Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», у якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали вище вказані особи.

Голова колгоспного двору ОСОБА_6 померла 01.08.2003 року, після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частини житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Грушевського, 35 у с. Русів, Снятинського р-ну, спадкоємцем за законом став син померлої ОСОБА_1, який у встановлений законом шестимісячний термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців померлої немає.

Однак в звязку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», його частки не визначені та правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок загублений ОСОБА_1 не має можливості належним чином оформити спадщину, а тому позивачі просять суд визнати: за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області; за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області; за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області; за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області; за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_7 подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати у відсутності позивачів та їх представника.

Голова Русівської сільської ради ОСОБА_8, подав до суду заяву, де зазначив, що позов визнає, проти задоволенні позову не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до довідки Руівської сільської ради №106 від 01.02.2016 року (а.с. 32) господарство по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл. відносилось до суспільної групи «колгоспного двору», у якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також голова двору ОСОБА_6, яка померла 01.08.2003 року (Свідоцтво про смерть 1-НМ №148771, а.с. 4), а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 їм на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору належало по 1/6 частині будинковолодіння по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського р-ну Івано-Франківської обл.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із довідкою Першої Снятинської державної нотаріальної контори №125/02-14 від 09.02.2016 року (а.с. 18) після смерті ОСОБА_6 її спадкоємцем став син ОСОБА_1, який у встановлений законом шестимісячний термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців померлої немає, проте згідно відповіді Першої Снятинської ДНК №126/02-14 від 09.02.2016 року (а.с. 19) ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачів.

Таким чином судом встановлено, що позивачі мають право на частки у будинковолодінні по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського р-ну, а саме: ОСОБА_1 на 2/6 частини, а ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_5 по 1/6 частини.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по вул. Грушевського, 35 у с. Русів Снятинського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.