Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/186/15-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 27 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Гансецької І.А., Микитюк О.Ю.,

при секретарі: Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом публічного акціонерного товариства „Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ПАТ «Кредобанк» (надалі Банк) звернувся до суду з вказаним позовом та в обгрунтування вимог зазначив, що 21.03.2014 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 33221,90 грн. строком до 20.03.2017 року зі сплатою 9,99 % річних. В зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 16.12.2014 року виникла заборгованість яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 32426,35 грн., прострочених відсотків - 1923,16 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 5111,16 грн. У відповідності до умов договору в зв"язку з порушеннм термінів виконання грошових зобов»язань, позивачем нарахована пеня в сумі 828,10 грн. Просив стягнути вказані суми.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове - про відмову в задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що справа безпідставно розглянута у відсутність відповідача та його представника, що позбавило його можливості надавати докази.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.03.2014 року між ПАТ „Кредобанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 15261-OWNCASH, згідно якого позичальнику надані грошові кошти у розмірі 33221,90 грн. на строк до 20.03.2017 року, зі сплатою 9,99% річних за користування кредитом. Договором передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів у випадках невиконання позичальником зобов'язань, передбачених договором (а.с. 6-7).

Відповідач вказаний кредит отримав 21.03.2014 року (а.с. 14).

У зв"язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору (невнесення чергових платежів згідно з графіком погашення кредиту з травня 2014 року), станом на 16.12.2014 року виникла заборгованість яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 32426,35 грн., прострочених відсотків - 1923,16 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 5111,16 грн. У відповідності до умов договору в зв"язку з порушеннм термінів виконання грошових зобов»язань, позивачем нарахована пеня в сумі 828,10 грн. (а.с. 15-49, 50-51)

Стаття 1054 ЦК України передбачае, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до вимог ст. ст. 610-611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для дострокового стягнення усієї суми боргу, а посилання апелянта на те, що строк виконання зобов»язань не настав, не грунтується на законі.

Згідно положень ст. ст. 549-551 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Оскільки боржник порушив зобов»язання, суд обгрунтовано стягнув передбачені договором штрафні санкції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач та його представник неодноразово зверталися з клопотаннями про перенесення слухання справи.

Представник відповідача отримала судову повістку на 30 грудня 2015 року під час відкладення слухання справи 02 грудня 2015 року (а.с. 157), час проведення судового засідання з нею був узгоджений. За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 76 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Оскільки будь-яких заяв про відкладення слухання справи від сторін не надходило, підстав для повторного відкладення судового засідання у суду не було, а посилання апелянта на вказану обставину не грунтується на законі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді