Ухвала

іменем україни

16 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., ГончараВ.П., КасьянаО.П., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 08 вересня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 05 квітня 2013 року відповідач ОСОБА_5, який керував автомобілем «Мерседес Бенц 190», д.н. НОМЕР_1, виїхав на зустрічну смугу та вчинив зіткнення з автомобілем «Пежо Партнер», д.н. НОМЕР_2, яким керував її чоловік ОСОБА_6 Унаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди травм ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер, а автомобіль зазнав механічних ушкоджень.

Посилаючись на викладене та на те, що страхова компанія 10 червня 2015 року здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 32 255 грн 67 коп., ОСОБА_4 уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги, остаточно просила стягнути на свою користь з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс груп» різницю між виплаченим страховим відшкодуванням та лімітом страхового відшкодування в розмірі 17 244 грн 33 коп., а з ОСОБА_5 - 81 464 грн 91 коп.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 12 403 грн 13 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року зазначене рішення районного суду залишено без змін.

Також ухвалою апеляційного суду від 08 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК Українишкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 ст. 22 ЦК Українивизначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України) встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку зібраними у справі доказам, та дійшов правильно висновку про стягнення з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування шкоди 12 403 грн 13 коп.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, апеляційний суд зазначив про безпідставність такого клопотання, з урахуванням наявного у матеріалах справи відповідного експертного висновку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скаргиОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 08 вересня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.П. Гончар

О.П. Касьян