УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 10571,69 доларів США та 105366,33 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на вказане рішення міськрайонного суду визнано неподаною та повернуто апелянту, на підставі ч.2 ст.297 ЦПК України.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даною ухвалою суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали, сплати судового збору.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначив, що пільга щодо сплати судового збору підлягає застосуванню лише у випадку коли споживач пред'явив позов, пов'язаний з порушенням його прав, тобто він має процесуальний статус позивача. Оскільки, ОСОБА_5, не є позивачем у вказаному спорі, зокрема і в частині оскаржуваного рішення, що стосується стягнення кредитної заборгованості з поручителя, тому останній не звільнений від сплати судового збору.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги, виходив з того, з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали вручено уповноваженому представнику відповідача 15 жовтня 2015 року за адресою, вказаною в апеляційній скарзі. Оскільки, у визначені судом строки недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому наявні правові підстави для визнання апеляційної скарги ОСОБА_5 такою, що неподана, у зв'язку із чим повернув її апелянту.

Порушення норм процесуального права при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не вбачається.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у поданій ним апеляційній скарзі вказав адресу: АДРЕСА_2., відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, уповноважений представник відповідача за вказаною адресою отримав ухвалу апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Посилання ОСОБА_5, що останній фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, вказане лише підтверджує, що ОСОБА_5, всупереч положенням ч. 3 ст. 27 ЦПК України, не добросовісно здійснював свої процесуальні обов'язки.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні питання щодо відкриття апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції не вбачається.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваної ухвал відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук І.М. Фаловська