Справа №2-430/10 11.03.2016 11.03.2016 11.03.2016
Провадження №22-ц/784/648/16
Справа №2-430/10
Провадження №22-ц/784/648/16 Головуючий у першій інстанції Безпрозванний В.В.
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 ухвалу Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2015 року, постановлену за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні Ініціативи») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заявник зазначав, що 17 листопада 2014 року Корабельним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Корабельний відділ ДВС) відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-430/2010, виданого 28 квітня 2010 року Корабельним районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 270 318 грн. 51 коп., а також 1 700 грн. 00 коп. - державного мита та 250 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього - 272 268 грн. 51 коп.

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, у тому числі і за договором про іпотечний борг №1457-04/07 від 12 листопада 2007 року, у зв'язку з чим, заявник просив суд замінити сторону виконавчого провадження з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» на ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Ухвалою Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2015 року заява ТОВ «Кредитні Ініціативи» задоволена.

Постановлено провести заміну сторони у виконавчому провадженні за №45472609 з примусового виконання виконавчого листа №2-430/2010, виданого 28 квітня 2010 року Корабельним районним судом міста Миколаєва, шляхом заміни ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» як стягувача, на його правонаступника ТОВ «Кредитні Ініціативи».

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального права, зокрема ст.378 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вважав, що є передбачені ст.378 ЦПК України підстави для заміни ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк», як стягувача у виконавчому провадженні на іншого стягувача ТОВ «Кредитні Ініціативи», оскільки для цього надані відповідні документи.

Проте, цілком погодитися із таким висновком суду не можна, оскільки місцевий суд дійшов до нього з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст.ст.1,3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями), виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) і становить собою сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.1 ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов'язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов'язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

На підставі ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями), у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ч.2 ст.378 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Про прийняте рішення суд обов'язково повідомляє державного виконавця.

Суд, розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, на підставі ст.ст.209,210,293,378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», виносить ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому текст ухвали повинен суворо відповідати вимогам ст.18 Закону (вимоги до виконавчого документу), а саме - в ухвалі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Невиконання судом цих вимог унеможливлює примусове виконання у виконавчому провадженні.

Зважаючи на викладене - звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження - це не лише обов'язковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Один із видів заміни сторони у зобов'язанні, зокрема заміни кредитора, за чинним ЦК України є відступлення права вимоги (інститут цесії).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Обмеження щодо таких дій встановлені ч.3 названої статті ЦК України, згідно з якою кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Змістовний аналіз указаних норм процесуального права вказує на те, що особа, яка замінила кредитора у зобов'язанні, має право звернутись до суду на стадії виконання судового рішення, яка є заключною (останньою) стадією цивільного процесу, із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16 червня 2010 року, яке набрало законної сили, на користь Акціонерного комерційного промислово - інвестиційного банку з відповідача ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за кредитним договором №1457-04/07 від 12 листопада 2007 року у розмірі 270 318 грн. 61 коп., а також 1 950 грн. 00 коп. судових витрат (а.с.32).

28 квітня 2010 року Корабельним районним судом міста Миколаєва видано виконавчий лист за №2-430/2010 на примусове виконання зазначеного судового рішення.

17 листопада 2014 року державним виконавцем Корабельного відділу ДВС відкрито виконавче провадження №45472742 за вищевказаним виконавчим листом (а.с.60).

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, у тому числі, і за договором про іпотечний борг №1457-04/07 від 12 листопада 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком та ОСОБА_3

06 березня 2015 року ТОВ «Кредитні Ініціативи», як правонаступник кредитора, звернулось до суду із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту ст.ст.512,514 ЦК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» та п.п.5.3.4 договору №1457-04/07 від 12 листопада 2007 року.

Разом з тим, постановляючи оскаржувану ухвалу суд вважав, що норми цивільного судочинства допускають вирішення процесуального питання щодо заміни сторони виконавчого провадження без залучення до участі у справі усіх учасників виконавчого провадження чи їх правонаступників.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Так, місцевий суд вирішив вищезазначене процесуальне питання без стягувача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та без повідомлення належним чином останнього про розгляд заяви 09 червня 2015 року.

У зв'язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До того ж, відповідно до положення ч.4 ст.10 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов'язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Втім, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув та, встановивши, що заява про заміну сторони виконавчого провадження і Витяг з Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» ніким не підписані, а Додаток №1 до вищевказаного договору також і не завірений належним чином, відповідно до положень ст.119,121 ЦПК України не надав заявнику строк для усунення недоліків та вирішив питання по суті.

Також, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції помилково в резолютивній частині ухвали зазначив інший номер виконавчого провадження у якому необхідно провести заміну стягувача, що в подальшому може ускладнити примусове виконання судового рішення.

За такого, на думку колегії суддів, заміна сторони у виконавчому провадженні була здійснена місцевим судом передчасно та без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці.

Оскільки оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, то у відповідності до п.3 ч.1ст.312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 303,307,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Корабельного районного суду міста Миколаєва від 09 червня 2015 року - скасувати та передати питання про заміну сторони виконавчого провадження на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: П.П. Лисенко

Н.В. Самчишина