Провадження № 22-ц/780/5045/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 4 19.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

19 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

Секретар - Топольський О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа ; Білоцерківська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом .

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки розміром 0,01 га в порядку спадкування за адресою ; АДРЕСА_1

Відповідач у справі ОСОБА_2,є сусідкою , і проживає за адресою ; АДРЕСА_2 .

Як зазначає позивач , під»їзд до її частини жилого будинку та земельної ділянки можливий лише через земельну ділянку загального користування , орієнтовною площею 0,0298 га , яка проходить повз домоволодіння по АДРЕСА_4 , та між будинками 11 та 13-Б по АДРЕСА_1.

В даний час позивач позбавлена можливості під»їхати до свого будинку та земельної ділянки , оскільки відповідач звела паркан та металеві ворота без належного дозволу .

Позивач з даного приводу зверталася до відповідача , однак відповідач на її звернення не реагує . Позивач також зверталась і до органів Держсільгоспінспекції з приводу проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства відповідачем ОСОБА_2.

Враховуючи , що відповідач загородила прохід загального користування до річки Рось , самостійно паркан не зносить , позивач з урахуванням уточнень до позову просила ;

- усунути перешкоди у користуванні 1/4 частиною житлового будинку з відповідною частиною господарських та побудових будівель і споруд за адресою ; м. Біла Церква , 1-ий АДРЕСА_1, та земельною ділянкою площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва індивідуального гаража за адресою : АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знести (демонтувати) :

- кам'яну огорожу, яка розміщена на земельній ділянці загального користування орієнтовною площею 0,0298 га, яка проходить повз домоволодіння по АДРЕСА_4 та між будинками 11 та 13-б по АДРЕСА_1, а саме: між земельною ділянкою площею 0,0624 га по АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 та земельною ділянкою площею 0,1000 га по АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_5;

- металеві ворота, які встановлені на земельній ділянці загального користування орієнтовною площею 0,0298 га, яка проходить повз домоволодіння по АДРЕСА_4 та між будинками 11 та 13-б по АДРЕСА_1, а саме : між земельною ділянкою площею 0,0283 га по АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_5 та земельною ділянкою площею 0,1189 га по АДРЕСА_2, у м. Біла Церква, яку використовує ОСОБА_2 без відповідних правовстановлюючих документів (строк дії договору оренди закінчився 24.03.2015 року).

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 зазначала , що кам»яна огорожа та металеві ворота, про які стверджує позивачка, зведені не нею, а іншими особами. Земельну ділянку загального користування між жилим будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_4, та орендованою нею земельною ділянкою по АДРЕСА_2, в»їзд через металеві ворота з боку річки Рось , вона використовує для проїзду особистого автотранспорту до свого будинку АДРЕСА_2 першому.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року позов задоволено частково . Суд вирішив усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні 1/4 часткою жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_1, призначеною для будівництва індивідуального гаража, розташованою за адресою АДРЕСА_1, шляхом зобов»язання ОСОБА_2 знести / демонтувати/: кам»яну огорожу, яка розміщена на земельній ділянці загального користування орієнтовною площею 0,0298 га, та проходить повз домоволодіння по АДРЕСА_4, та між будинками 11 та 13-б по АДРЕСА_1 ; металеві ворота, які встановлені на земельній ділянці загального користування орієнтовною площею 0,0298 га, що проходить повз домоволодіння по АДРЕСА_4, та між будинками 11 та 13-б по АДРЕСА_1, зі сторони р.Рось.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 487,20 грн судових витрат.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права , постановити нове рішення , яким відмовити у задоволенні позову .

В апеляційній скарзі посилалася на неповне з»ясування судом обставин , що мають значення для справи , висновки суду не відповідають обставинам справи ,апеляційну скаргу обґрунтовувала обставинами, які викладені нею у позові .

Відповідач ОСОБА_4 апеляційну скаргу не подавав , в цій частині рішення перегляду не підлягає.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено , що позивач ОСОБА_3 є власником 1/4 частки жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд за адресою ; АДРЕСА_1. / т.1 а.с.7/

Крім того, позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,01 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення- для будівництва індивідуального гаража, розташована за адресою АДРЕСА_1 / т.1а.с.8/

Відповідачка ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0624 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що розташована за адресою ; АДРЕСА_2. /т.1 а.с.186-187/

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником 1/2 частки домоволодіння по АДРЕСА_1/т.1 а.с.201-202/.

З акту обстеження земельної ділянки № 04-19/67, складеного державним інспектором сільського господарства в Київській області Мелешком А.Г. 27 серпня 2015 року , видно , що ОСОБА_2 використовує земельну ділянку площею 0,0624 га земель житлової та громадської забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, а також земельну ділянку площею 0,1189 га земель житлової та громадської забудови з функціональним використанням / незабудовані та інші відкриті землі/ для ведення садівництва по АДРЕСА_2, згідно договору оренди землі. укладеного із Білоцерківською міською радою від 24 березня 2010 року , термін якого закінчився 24 березня 2015 року. Як зазначено в акті , земельну ділянку площею 0,1189 га ОСОБА_2 використовує без відповідних правовстановлюючих документів , що є порушенням вимог Закону України « Про оренду землі» ( т.1 а.с. 16 )

Відділу Білоцерківської міської ради фізичної культури та спорту 25 червня 2015 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування орієнтовною площею 0,1200 га під облаштування спортивного майданчика для мешканців міста по АДРЕСА_1 в районі житлових будинків

№ 13-а та № 13-б. На час обстеження земельної ділянки з виїздом на місцевість встановлено, що на земельній ділянці площею 0,1189 га по АДРЕСА_2, в м.Біла Церква відсутнє закладення та вирощування саду/ деревних та кущових плодових насаджень/ та огороджено капітальним гранітним парканом, а також загороджений прохід загального користування до р.Рось орієнтовною площею 0,0298 га зі сторони провулку 1-го Річкового та металевими воротами зі сторони р.Рось.

Раніше такого ж висновку дійшов головний спеціаліст з контролю за використанням та охороною земель управління Держкомзему у м.Біла Церква ОСОБА_7, що відображено в акті № А20 від 25 липня 2011 року / т.1 а.с.17/

Судом першої інстанції встановлено , що конфлікт деяких мешканців житлових будинків про провулку Річковому першому з відповідачкою ОСОБА_2 через загородження кам»яним парканом та металевими воротами частини земельної ділянки загального користування, в тому числі і виходу до р.Рось, існує ще з 2010 року, про що свідчить численна переписка з виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради та управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради з цього приводу

/т.1 а.с.19,20,94,100 - 104 ,135/.

Згідно інформації, наданої управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради ,за топографічними матеріалами за 1952 рік та 1989 рік земельна ділянка по провулку Річковому першому, яка зазначена на викопіюваннях, використовувалася як проїзд загального користування. / т.1 а.с.131-134/

Крім того , судом встановлено , що під»їзд до земельної ділянки та будинку ОСОБА_3 можливий лише з вул. Річкової через земельну ділянку загального користування орієнтовною площею 0,0298 га, яка проходить вздовж домоволодіння по АДРЕСА_4, та поміж будинками № 11 та АДРЕСА_2 першому, яка була незаконно загороджена ОСОБА_2 / т.1 а.с.135/

Відповідно до зведеного плану земельних ділянок, виконаного ФОП ОСОБА_8, що має кваліфікацію інженера-геодезиста, схематично відображено земельні ділянки ОСОБА_3./ АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2./ АДРЕСА_2/ ,

ОСОБА_10./ АДРЕСА_3/,

ОСОБА_4./ АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5./ АДРЕСА_4/, а також проїзд загального користування з відміткою розташування кам»яного паркану та металевих воріт, які його загороджують / а.с.92/

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п «а» ч.4 ст.83 Земельного Кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів, тощо).

Відповідно до ч.1 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Частина 2 цієї статті встановлю, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Частина 2 ст.152 Земельного Кодексу України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено , що загородженою земельною ділянкою загального користування користується виключно ОСОБА_2 для під»їзду/ проходу/ до свого будинку з боку річки Рось.

Висновок суду першої інстанції , що зведення відповідачкою ОСОБА_9 на земельній ділянці загального користування кам»яного паркану та металевих воріт, які загороджують вільний прохід / проїзд/ з вулиці Річкової до річки Рось є незаконним , порушує права позивача ОСОБА_3 на вільне користування своєю власністю, оскільки остання не має доступу до своєї частини житлового будинку та земельної ділянки, безпосередньо через земельну ділянку загального користування, а відтак вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню,є вірним , і спосіб захисту є правомірним в розумінні ст.16 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те , що акт від 27 серпня 2015 року є неналежним доказом, а також суд не взяв до уваги наявність інших зведених планів земельних ділянок , крім того не взяв до уваги постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2011 року , є безпідставними , оскільки суд першої інстанції дав оцінку всім доказам , поданими сторонами у справі , і те що оцінка є критичною, не спростовує висновків суду .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України ,колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні

Керуючись ст. ст, 303,307,308 , 313 -315,317 , 319 ЦПК України . колегія суддів ,-

У х в а л и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді О.М. Данілов

Є.М. Суханова