Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/6932/15 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко Н.В.
№ провадження 22-ц778/378/16 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Путій Д.В.

за участю прокурора Балабуха В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом Органу опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за участю третьої особи: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області в інтересах малолітнього ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за участю третьої особи: ОСОБА_4

В обґрунтування позову зазначав, що відповідач є матір'ю малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відомості про батька при реєстрації народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 сімейного кодексу України.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в службі у справах дітей Мелітопольської міської ради як дитина, мати якої ухиляється від її виховання.

Відповідно до листва Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, сім'ю ОСОБА_3 15.05.2015 року взято під соціальний супровід у зв'язку з ухиленням матері від виховання сина.

Під час перебування сім'ї під супроводом матір було проінформовано про можливість отримання повного комплексу соціальних послуг з метою подолання складних життєвих обставин.

З відповідачем було проведено консультації щодо підвищення батьківського потенціалу та профілактики вживання спритних напоїв, неодноразово було роз'яснено норми чинного законодавства України щодо реалізації батьків сикх обов'язків та наслідків їх невиконання.

Під час відвідування сім'ї за місцем проживання фахівцями центру було зафіксовано факти зловживання відповідачем алкогольними напоями, агресивності та неадекватності поводження матері.

На призначені консультації відповідач з'являлась нерегулярно.

10 липня 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Мелітопольської міської ради було вирішено зняти з соціального супроводу сім'ю ОСОБА_3, що опинилась у складних життєвих обставинах, взяти малолітнього ОСОБА_5 на профілактичний облік та вжити заходів щодо соціально-правового захисту дитини.

Зазначає, що відповідно до постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02.07.2015 року відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП України та їй призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не змінила у позитивний бік свого ставлення до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитин6и, просив суд позбавити відповідача батьківських права по відношенню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_5, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитини.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитини, починаючи з 07 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сум 487 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає.

Установлено, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітньої дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6). Відомості про батька дитини при реєстрації народження записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Задовольняючи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції послався на ст. 164,166 СК України та виходив із того, що ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по відношенню до дитини носить систематичний характер, і що позбавлення батьківських прав відповідає інтересам дитини.

Однак, з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.15,16, 18 постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, при розгляді справ за позовами про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України, особа, яка подала такий позов, повинна довести, що батько мати ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батько мати повинен довести, що він вона належним чином виконує свої батьківські обов'язки.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення по справі, зазначені роз'яснення Пленуму Верховного Суду України суд не врахував, в порушення ст.ст. 212-214 ЦПК України не з"ясував належним чином, які безспірні докази свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, в чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування нею своїми обов'язками, чи вживалися до неї заходи реагування, хоча з'ясування вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, орган опіки та піклування посилалися на лист Мелітопольського міського центру соціальних служб для сім'ї дітей та молоді № 02-18/723 від 07 липня 2015 року в якому зазначено, що сім'ю ОСОБА_3 в якій виховується неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, взято під соціальний супровід у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Мелітопольської міської ради Запорізької області від 15.05.2015 року сім'ю було взято під соціальний супровід у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків. Під час соціального супровіду була зроблена початкова оцінка потреб дитини та сім'ї, сприяння в отриманні документу, що засвідчує особу матері, сприяння у влаштуванні дитини в дитячий садок, консультаційні послуги. Вказані заходи, зокрема: отримання документу, що засвідчує особу - паспорт ОСОБА_3 отримала в червні 2015 року, дитина влаштована до дитячого садочку ДНЗ № 20 «Зайчик».

Посилаючись в позові про систематичне невиконання ОСОБА_3 без поважних причин заходів, що передбачені планом позивач на порушення ст.10,60 ЦПК України не надали належних та допустимих доказів тому, які конкретні заходи нею не були виконані.

При розгляді справи в апеляційному суді до суду надійшла інформація з ДНЗ № 20 «Зайчик» комбінованого типу Мелітопольської міської ради Запорізької області про ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно вказаної інформації ОСОБА_5 вступив до дошкільного навчального закладу 11 листопада 2015 року. Дитину до дошкільного закладу водить мати та рідна тітка. На батьківські збори ходить мати, яка приймає посильну участь у житті групи, на зауваження, рекомендації педагогів реагує адекватно, виконує їх. Вона вчасно платить за харчування сина. Взаємовідносини між сином та мамою позитивні та довірливі. Під час індивідуальних бесід з ОСОБА_5 з'ясовано, що дитина любить маму та бажає жити разом з нею.

З викладеного вбачається, що відповідач змінила своє відношення, щодо обов'язку по вихованню свого сина.

При вирішені даної справи поза увагою суду залишилася й прецедентна практика Європейського суду з прав людини, відповідно до якої питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, матеріали справи та виходячи з обставин справи, колегія суддів вважає, що достатніх підстав для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення відповідача батьківських прав не має.

Також, колегія суддів вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 не сприяє позитивному результату у долі дитини, який мав би настати після цього, тому не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав. Не підлягають у зв'язку з цим задоволенню і позовні вимоги, про стягнення з ОСОБА_3 на користь юридичної або фізичної особи під опіку або на виховання якій буде передана дитина аліменти на утримання ОСОБА_5

Зважаючи на викладене, за наслідками апеляційного розгляду справи судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню зі скасуванням рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та з одночасним ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову Органу опіки та піклування -виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області необхідно відмовити.

Керуючись ст. 309,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року в цій справі скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту:

В задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування -виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення аліментів у цій справі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: