Справа № 381/3856/15-ц Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/1822/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 46 16.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

встановила :

у вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, мотивуючи свої вимоги тим, що 30 червня 1999 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06га., що розташована на АДРЕСА_1.

29 грудня 2000 року позивачем було отримано Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, а 10 липня 2015 року Фастівським міжміським бюро технічної інвентаризації було виготовлено Технічний паспорт на даний будинок позивача, згідно креслення технічного паспорту, колодязь та літній душ відповідача розташовані на території земельної ділянки позивача. З приводу меж земельних ділянок між сторонами постійно виникали суперечки, відповідач не тільки порушував межі земельної ділянки, а й відмовлявся усувати дане порушення. ОСОБА_3 самовільно користувався частиною земельної ділянки під колодязем та літнім душем, що належить ОСОБА_2, а на його спроби вирішити конфлікт відповідач свої дії не припиняв. Також, відповідач не дозволяв позивачу користуватися цим колодязем, поставивши на нього замок.

Враховуючи вищевикладене позивач просивухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку, що належить йому на праві особистої власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 від літнього душу та колодязя, що входять до домоволодіння відповідача.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість, що порушено норми матеріального права та неповно з'ясовані всі обставини справи.

Просив скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, також судові витрати за розгляд справи в суді стягнути з відповідача на користь позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ОСОБА_2 у ОСОБА_4 було придбано земельну ділянку площею 0,06га., яка складається з багаторічних насаджень площею 0,05га., та будівель, лісів та інших угідь площею 0,01га., що розташована на АДРЕСА_1 - договір купівлі - продажу АВА №713166, посвідчений державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І. 29.12.2000 року.

В липні 2012 року відповідач самоправно протягнула через позивача ділянку мотузку, чим відгородила частину ділянки ОСОБА_2 та стала самовільно нею користуватися.Будь-які намагання домовитись мирним шляхом щодо усунення перешкод в користуванні ділянкою не давали результату.

Також, апелянт, стверджує, що дії відповідача перешкоджають йому користуватися частиною його ділянки, заважають нормальному здійсненню права власності.Крім того, ОСОБА_2 вважає, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано всі обставини по справі, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.12 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно Договору купівлі-продажу земельної ділянки серії АВА №713166 від 30 червня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Левченко Г.І., ОСОБА_2 купив у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,06 гектарів в зовнішніх межах згідно планом, наданої для ведення садівництва, що розташована на АДРЕСА_1. Даний Договір зареєстровано Червономотовилівською сільською радою за №244 від 15 жовтня 2008 року (а.с.21).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №950 АВА №713166 від 30 червня 1999 року ОСОБА_2 29 грудня 2000 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 на земельну ділянку 0,0607га., кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с.20).

Відповідно акту про встановлення в натурі (на місцевості) та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, та передачу на зберігання встановлених межових знаків від 02 липня 2012 року ФОП ОСОБА_6 було встановлено в натурі (на місцевості) та погоджено зовнішню межу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначені межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) проходять з зовнішньої межі огорожі, паркану тощо та по прямих лініях, які з'єднують центри межових знаків, встановлених в точках повороту меж, де нема огорожі, паркану тощо.

Ніяких претензій щодо меж з боку суміжників при встановленні в натурі (на місцевості) зовнішньої межі земельної ділянки не заявлено, межі погоджені і не викликають спірних питань (а.с.41-44).

Згідно до відповіді КП Київської обласної ради Фастівського МБТІ №80 від 20 травня 2013 року у акті державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння АДРЕСА_2, затвердженого рішенням виконкому Червономотовилівської сільської ради №20 від 24.10.2001 року, який був виданий на ім'я ОСОБА_7, зазначено колодязь, який є предметом спору позивача (а.с.31-34).

Крім того по справі встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року в частині відмови в позовіОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки та встановлення твердих межових знаків скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

ЗобовязаноОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту ним частину земельної ділянки площею 0,0016 га із земельної ділянки площею 0,0630га, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданим 29.12.2012 року та розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельноїділянки НОМЕР_4, а саме звільнити земельну ділянку згідно плану меж земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 від точки А шириною 0.59 метрів до точки Г шириною 0,90 метрів довжиною 20,20 метрів.

Зобов'язано ОСОБА_2 не вчиняти перешкод ОСОБА_3 у здійсненні нею права власності на земельну ділянку кадастровийномер НОМЕР_4.В задоволеннііншої частини позову відмовлено.В іншій частині рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Київської області від 23 липня 2015 року виправлено описку у мотивувальній і резолютивній частинірішення АпеляційногосудуКиївськоїобластівід 25червня 2015 року,асаме:вабзаці 4сторінка5мотивувальної частини рішення і в резолютивній частині рішення замість словосполучення «від точки А шириною 0,59 метрів до точки Г шириною 0,90 метрів», зазначити словосполучення «від точки Б шириною 0,59 метрів до точки Ж шириною 0,90метрів».

Відповідно до ч.3 ст.61обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Сторони по справі підтвердили в суді апеляційної інстанції про те, на даний час зазначене рішення суду апеляційної інстанції не виконане.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було ніяких доказів того, що відповідачка своєю поведінкою чинив позивачу перешкоди у користуванні його земельною ділянкою.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді