Справа № 570/2259/16-ц
Номер провадження 2/570/1030/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 23 лютого 1977 року між ОСОБА_2 та чоловіком позивачки був укладений договір дарування № 9,який був зареєстрований Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області. Згідно вищевказаного договору дарування ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 2/3 частини житлового будинку,який знаходиться за адресою: с. Новостав, вул. Лесі Українки, 10а; а 1/3 частина даного будинку залишилось у власності ОСОБА_2 29 травня 1992 року ОСОБА_2 померла, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 486932, видане Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області. На час смерті разом з спадкодавцем проживали ОСОБА_3 та позивачка - ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_2 вони залишилися проживати у будинку за вищевказаною адресою. 27 січня 2015 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_3. За час свого життя він не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену частину будинковолодіння, та виготовити на власне імя свідоцтво на право власності. Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачка не може, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний вище житловий будинок. За даних обставин позивачка звернулася до суду з позовом та просить суд його задоволити, прийнявши рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно.

Позивачка не зявилася в судове засідання. Згідно заяви позовну заяву підтримує та просить справу розглядати без її участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 лютого 1977 року між ОСОБА_2 та чоловіком позивачки був укладений договір дарування № 9, який був зареєстрований Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області.

Згідно вищевказаного договору дарування ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 2/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 10а, с. Новостав Рівненського району Рівненської області.

1/3 частина даного будинку залишилось у власності ОСОБА_2

29 травня 1992 року ОСОБА_2 померла, і даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 486932, видане Зорянською сільською радою Рівненського району Рівненської області. На час смерті разом з спадкодавцем проживали ОСОБА_3, та позивачка - ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_2 вони залишилися проживати у будинку за вищевказаною адресою.

27 січня 2015 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_3, про що виконавчим комітетом Зорянської сільської ради було видано свідоцтво про смерть серії 1- ГЮ № 169103 від 29 січня 2015 року. За час свого життя він не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену частину будинковолодіння та виготовити на власне імя свідоцтво на право власності.

Спадкоємцем даного спадкового майна, будинку є позивачка, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця.

Даний житловий будинок належав чоловікові позивачки, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 2445 від 22.06.2015 року; договором дарування № 9 від 23 лютого 1977 року, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за останнім місцем проживання спадкодавця, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40482801 від 26 травня 2015 року, з якого вбачається, що у спадковому реєстрі за №57488855 зареєстрована спадкова справа Рівненською районною державною нотаріальною конторою. В судовому засіданні були оглянуті матеріали спадкової справи.

Однак одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивачка не може, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний вище житловий будинок.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавцями з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Прийняття спадщини частинами не можливе.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою державного нотаріуса Рівненської районної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 28.07.2015 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 27 січня 2015 року.

Визнання за позивачкою права власності на спадкове майно не порушує права інших осіб, оскільки інших спадкоємців 1-ї черги та спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку, окрім позивачки - немає.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 (Глава 10) встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За наведеного вище оформити спадкові права в нотаріальному порядку немає можливості.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом свого права до суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Лесі Українки 10 а, в селі Новостав Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка - ОСОБА_3 (помер 27 січня 2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.