У Х В А Л А

28 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

встановила:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 9 вересня 2015 року, позов публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 92 959 грн 87 коп. понесених збитків та 929 грн 60 коп. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 9 вересня 2015 року залишено без змін.

17 березня 2016 року від ОСОБА_4 надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року з передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 8-12, 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Положення про Національну комісію, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10 вересня 2014 року № 715/2014, пунктів 48, 53, 54 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, ч. 2 пп.2) п. 2.4 Правил користування електричною енергією (далі - Правила користування електричною енергією), затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України (далі -НКРЕ) від 31 липня 1996 року № 28, п. 2.1, 3.1, 3.3, ч. 4 п. 4.1, п. 4.6 - 4.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією), затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року № 562 та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, зокрема, статей 10, 57-60, 179, 212-215, 303 ЦПК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, від 21 жовтня 2015 року, від 23 грудня 2015 року, від 3 червня 2015 року, від 11 грудня 2014 року та постанови Вищого господарського суду України від 16 квітня 2015 року, від 23 вересня 2015 року, від 2 квітня 2015 року, в яких, на її думку, зазначені норми матеріального та процесуального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, суд першої інстанції задовольняючи позов про стягнення збитків, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з доведеності факту порушення відповідачем правил користування електричною енергією, внаслідок чого діями відповідача завдано позивачу збитки. Крім того, суд зазначав, що розрахунок збитків проведено позивачем відповідно до Правил користування електричною енергією для населення та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Разом з тим, у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 23 грудня 2015 року в справі про стягнення завданих збитків, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову з огляду на доведеність факту умисного внесення працівниками позивача до акту завідомо неправдивих відомостей унаслідок чого відповідачу були нараховані збитки;

- від 3 червня 2015 року в справі про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що розрахунок збитків відповідачу за спожиту електричну енергію проведений з порушенням вимог Методики для здійснення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії;

- від 11 грудня 2014 року в справі про відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову з огляду на недоведеність факту розкрадання відповідачем електричної енергії.

У постановах Вищого господарського суду України:

- від 23 вересня 2015 року в справі про стягнення вартості недонарахованої електричної енергії, суд касаційної інстанції, погодившись з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову виходив з безпідставності нарахування відповідачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з 1 березня 2013 року, оскільки відповідач лише 12 липня 2013 року набув право власності на об'єкт нерухомості;

- від 2 квітня 2015 року в справі про скасування рішення комісії, суд касаційної інстанції, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позову з огляду на доведеність факту порушення працівниками відповідача пункту 4.7 Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією при проведенні перевірки.

Отже, у справах наявні різні фактичні обставини, що не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, на які посилається заявник.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 27 січня 2016 року в справі про відшкодування суми збитків, суд касаційної інстанції скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції про задоволення позову в частині стягнення заподіяних збитків та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України виходив з того, що порушення судом норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи;

- від 21 жовтня 2015 року в справі про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд касаційної інстанції скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 338 ЦПК України виходив з того, що судом в порушення вимог статей 214, 215 ЦПК України не з'ясовано всіх обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Також у наданій для порівняння постанові Вищого господарського суду України від 16 квітня 2015 року в справі про стягнення коштів за порушення правил користування електричною енергією, суд касаційної інстанції скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав ч. 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходив з того, що судами неповно встановлені обставини у справі.

Отже, надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року, від 21 жовтня 2015 року та постанова Вищого господарського суду України від 16 квітня 2015 року не можуть бути прикладом неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направив справу на новий розгляд у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві ОСОБА_4 доводи не вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а тому в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема