Єдиний унікальний номер (справа №) 2-17/11
Номер провадження у суді 4-с/216/26/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_2 на постанови державного виконавця від 04.05.2016 та бездіяльність державного виконавця Сігай А.О. і начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції,

в с т а н о в и в:

30 червня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу зі скаргою, в якій просив скасувати постанови державного виконавця про скасування процесуальних документів від 04.05.2016 за виконавчими провадженнями ВП № 42246872, ВП № 42149319, ВП № 42246755; визнати бездіяльність державного виконавця Сігай А.О. і начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області щодо виконання виконавчих проваджень за виконавчим листом № 2-17/11 від 04.06.2013 у період після відновлення виконавчого провадження від 10.06.2015.

У своїй скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 16 червня 2016 року він одержав три постанови державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 04.05.2016 року про скасування процесуальних документів від 04.05.2016 року, винесених на підставі виконавчого листа № 2-17/11 від 04.06.2013 року.

При цьому, скаржником не додано до матеріалів скарги підтвердження щодо отримання вказаних постанов саме 16.06.2016, та не надані безпосередньо копії оскаржуваних постанов.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також, згідно п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій має відбуватись у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 3 частини першої статті 385 ЦПК).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК).

Проте не завжди державний виконавець здійснює передбачену відповідним законом дію або приймає постанову у виконавчому провадженні у визначений строк. У такому разі слід керуватися тим, чи зазначений в законі строк здійснення певної дії державним виконавцем, чи ні. Так, у статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що після визнання незаконною чи скасування постанови державного виконавця про закінчення або повернення виконавчого документа стягувачу виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. У такому разі якщо строк в законі зазначений, але по закінченню цього строку дію, яку державний виконавець зобов'язаний був здійснити, він не здійснив, то таку поведінку державного виконавця слід розцінювати як відмову у здійсненні дії і відповідно до статті 385 ЦПК обчислювати строк оскарження і початок його перебігу.

Якщо ж обов'язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені (наприклад, за статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець за певних умов зобов'язаний звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини та ін.), то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов'язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб'єктів права на оскарження її незаконних дій.

Пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Слід також мати на увазі, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, який судам і потрібно враховувати, а не загальний строк, визначений статтею 385 ЦПК.

Наприклад, десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови: про відмову у відкритті виконавчого провадження (стаття 26 Закону України "Про виконавче провадження"), про повернення стягувачу виконавчого документа (стаття 47 Закону України "Про виконавче провадження"), про закінчення виконавчого провадження (стаття 49), про арешт коштів чи майна боржника (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження"), з дня отримання повідомлення про результати рецензування оцінки майна боржника (частина четверта статті 58 Закону України "Про виконавче провадження").

При вирішенні судом питання, на якій стадії процесу слід залишити скаргу без розгляду, необхідно керуватися такими обставинами.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, на нашу думку, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

Якщо зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недолік скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

У разі якщо подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, то у будь-якому випадку це клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог статті 73 ЦПК.

При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, то суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.

Оскільки до матеріалів скарги не додано підтвердження щодо отримання копій постанов, а також не додано копії оскаржуваних постанов, тому не можливо встановити, які саме дії чи бездіяльність оскаржує ОСОБА_2, а також своєчасність подання скарги до суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що дана скарга підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 385 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Сігай А.О. і начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків, а саме: не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений суддею строк, позовна заява буде йому повернута як неподана.

Суддя Р.О. Кузнецов