Справа № 630/392/16-ц
Провадження № 6/630/22/16
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2016 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем'яненко І.В.,

за участю секретаря Тимошенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області подання державного виконавця Люботинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Харківської області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

в с т а н о в и в:

В обґрунтування подання заявник вказав, що у Люботинському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні перебуває виконавче провадження № 48609175 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Харківської області № 922/3471/14 від 17 жовтня 2014 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дріллекс» боргу в сумі 29 233,94 грн.

Постановою державного виконавця від 07 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження № 48609175, про що повідомлено боржника ФОП ОСОБА_1 та надано йому строк на самостійного виконання рішення (а.с.5).

Боржник свої зобовязання добровільно не виконав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником. Станом на 30 червня 2016 року жодних підтверджень погашення заборгованості не надходило.

Постановою державного виконавця від 14 квітня 2015 року накладено арешту на майно боржника та оголошено заборону його відчудження та постановою 17 вересня 2015 року накладено арешт на кошти боржника (а.с.6-7)

Однак, коштів наявних на рахунках боржника недостатньо для погашення заборгованості.

Боржником, що зареєстрований за адресою м. Люботин, вїзд Шевченко,3, рішення суду не виконувалось, боржник має невиконані зобовязання на території України, та ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. У матеріалах виконавчого провадження відсутні підтвердження виконання зобовязання.

Держаним виконавцем 10 червня 2016 року здійснювався виїзд за місцем реєстрації боржника з метою виявлення майна, на яке можна було б звернути стягнення, проте його не допустили до проведення виконавчих дій. Особа, яка представилася цивільною дружиною боржника, повідомила, що останній працює в м. Харків та планує переїзд до Російської федерації (а.с.2).

Тому заявник просить, враховуючи суму заборгованості (станом на 30 червня 2016 року заборгованість складає 29 223,94 грн.), та свідоме ухилення від виконання рішення суду, тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання без виклику сторін.

Суд, вивчивши матеріали подання, вважає, що воно підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Право на свободу пересування має первинне значення і закріплення у ст. 33 Конституції України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 18 ч. З ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи - у праві виїзду за межі України регулюється ст. 377-1 ЦПК України.

Відповідно до статті 124 Конституції України,судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», яким закріплені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону).

Необхідно зазначити, що згідно з вимогами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України. При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Згідно з 4.8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57 при наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а саме якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово затримано або вилучено службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно листа Міністерства юстиції України "Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів" від 6 червня 2008 року № 25-32/507, подання повинно відповідати вимогам, що визначені цим листом, а саме подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити обгрунтування ухилення боржника від виконання своїх обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2015 року державним виконавцем керуючись ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови та виклик було направлено сторонам виконавчого провадження. На виклик боржник не з'явився. Боржником борг не сплачено.

З наданих до суду матеріалів, які залучені до подання, судом вбачається, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Як вбачається з позиції Вищого спеціалізованого суду України, зокрема абз. 2 п. 7 Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012р. № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин ", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, (ухвалених, зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин), у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" тастаттею 377-1 ЦПК, в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Пунктом 8статті 19 Закону «Про Державну прикордонну службу України»встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

У відповідності до Узагальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року, вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному статтею 377-1 ЦПКУкраїни, та за поданням державного виконавця на підставі пункту 18статті 11 Закон України «Про виконавче провадження»у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»).

Суд зазначає, що державним виконавцем доведено належними та допустимими засобами доказування факту ухилення ФОП ОСОБА_1 від виконання зобов'язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 217 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 1 Закону "Про виконавче провадження ", суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1. - задовольнити повністю.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вїзд Шевченка,3 до виконання зобов'язань за судовим наказом Господарського суду Харківської області № 922/3471/14 від 17 жовтня 2014 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дріллекс» боргу в сумі 29 233,94 грн.

Тимчасове обмеження права виїзду за кордон покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію ухвали направити до Люботинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя(підпис) ОСОБА_2