БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/11/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2016 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Затєєвої С.Д.

при секретарі Шумяк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Прачівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Прачівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно по заповіту, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_2, який помер 04 листопада 2014 року, і складається з житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району Чернігівської області, мотивуючи тим, що вона не може оформити право власності на дане спадкове майно через нотаріальну контору, оскільки у покійного відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просить суд їх задовольнити.

Прачівська сільска рада поважного представника в судове засідання не направили, а подали заяву, в якій просять суд справу розглядати в їх відсутність; позовні вимоги, заявлені позивачем, визнають і не заперечують на їх задоволенні.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні домоволодіння, яке розташоване в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району, було побудоване до 1991 року і зареєстроване в погосподарській книзі за вищевказаною адресою, що відповідало діючому на той час законодавству. Станом на 15 квітня 1991 року дане господарство відносилося до соціальної групи колгоспний двір, і в ньому проживали і були зареєстрованими ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності з послідуючими змінами до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили частки в його майні. Розмір часток члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, в тому числі неповнолітніх і непрацездатних. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району, виникло у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, які складають відповідно по 1/2. ОСОБА_3 померла 28 листопада 2011 року. Після її смерті спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2, оскільки відповідно до довідки Прачівської сільської ради Борзнянського району на час смерті дружини постійно проживав з нею. В коло спадкового майна, яке прийняв ОСОБА_2 після смерті своєї дружини, входить і 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району. При житті ОСОБА_2 зробив заповіт, який посвідчений 22 травня 2012 року секретарем Прачівської сільської ради Борзнянського району, і відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що по закону він матиме право, заповідав дочці ОСОБА_4, позивачці по справі. ОСОБА_2 помер 04 листопада 2014 року. Після його смерті спадкоємцем за заповітом є позивачка по справі, яка спадщину прийняла в установленому законом порядку, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою в установлений законом строк, і на частину спадкового майна, яке складається з земельних ділянок, в тому числі і з земельних ділянок, які знаходяться біля домоволодіння, на яке просить позивачка визнати за нею право власності, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Зазначене підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які видані Борзнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області 27 липня 2015 року.

Згідно довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», яка мається в матеріалах справи, виданої позивачці, вбачається, що право власності на домоволодіння в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району станом на 31 грудня 2012 року в бюро технічної інвентаризації не зареєстроване. Відсутня реєстрація права власності на дане домоволодіння і в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки у покійного ОСОБА_2 відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району, що перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору, то суд вважає за можливе позов останньої задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1261, 1268, 1233, 1269 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку і господарських будівель, розташованих в с.Прачі, вул.Прогрес,23 Борзнянського району Чернігівської області, і яке залишилося після смерті ОСОБА_2, який помер 04 листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Борзнянського райсуду С.Д.Затєєва