Справа №: 343/1489/16-ц
Провадження №: 2/0343/694/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Долинської РДА, про усунення перешкод та визначення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить зобовязати відповідачку не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі: повідомляти його про місце проживання та/або місце перебування сина, стан здоровя останнього, не перешкоджати та погоджувати їхні зустрічі відповідно до затвердженого графіку; визначити йому способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином:

- у вигляді систематичних побачень першої та третьої суботи щомісяця з 10 години до 18 години за проживання/перебування дитини з можливістю відвідання місць відпочинку громадян відповідно до віку дитини без присутності матері ОСОБА_3;

- один тиждень в зимовий період в січні місяці за попереднім погодженням між батьками за місцем його проживання без присутності матері ОСОБА_3;

- будь-який один місяць літнього періоду за попереднім погодженням між батьками за місцем його проживання без присутності матері ОСОБА_3 з правом відвідування інших місць на території України з метою відпочинку та оздоровлення з повідомленням про це матері ОСОБА_3;

- короткострокові зустрічі з сином до однієї години у будні дні, коли він перебуватиме у місці проживання/перебування сина з попереднім повідомленням ОСОБА_3 в присутності матері чи без її присутності;

а також стягнути з відповідачки судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивував тим, що з 17 листопада 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 14 вересня 2013 року в них народився син ОСОБА_6. Сімейне життя з відповідачкою не склалося, тому рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2016 року шлюб між ними розірвано. Син залишився проживати з матірю ОСОБА_5 в м.Києві, в орендованій ними ще за час спільного проживання квартирі. Він проживає близько півроку в будинку батьків в с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області.

Як батько малолітнього ОСОБА_4, він бажає виконувати свої батьківські обовязки по відношенню до сина та брати активну участь у його вихованні, спілкуватися та піклуватися про нього, бачити як він росте та розвивається. Проте, останні півроку колишня дружина без будь-яких на те причин, на фоні неприязного особистого ставлення до нього, чинить йому різного роду перешкоди у цьому, не дає можливості бачити дитину, провідувати, спілкуватися, не відповідає на телефонні дзвінки, не повідомляє про місце перебування дитини. Тобто усіма можливими способами створює умови, щоб він не міг бачити дитину, спілкуватися з нею і взагалі не міг нічого про неї дізнатися. З цього приводу він неодноразово звертався до колишньої дружини з проханнями змінити своє ставлення та надати йому можливість бачити сина. Однак, позитивних результатів його звернення не принесли. За весь час окремого проживання він тільки один раз зміг побачити сина в дитячому садочку на декілька хвилин.

У звязку з такою поведінкою відповідачки, він звернувся в службу у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області з заявою щодо усунення перешкод в участі у спілкуванні та вихованні дитини. На дану заяву служба у справах дітей Долинської РДА надала йому відповідь, згідно якої його заява виносилася на розгляд засідання органу опіки та піклування. Однак для вияснення обставин, проведення бесіди, виявлення ставлення виконання батьківських обовязків, особистої прихильності дитини до кожного з батьків, стану здоровя дитини та інших обставин, що мають істотне значення для винесення рішення органу опіки та піклування, ОСОБА_5 не зявлялася. Винесення рішення без зясування зазначених обставин неможливе, тому йому рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Оскільки відповідачка не може і не повинна обмежувати його право спілкуватися з дитиною в тій мірі, в якій воно необхідне для дитини і в якій він може та бажає надати їй, як батько, в інтересах дитини і для її повноцінного розвитку, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві.

Додатково вказали, що місце проживання позивача, а саме житловий будинок батьків в с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, знаходиться у задовільному стані, в ньому створені всі необхідні умови для перебування дитини, тому вважають, що позивач має можливість забирати сина до себе. Відвідини місця проживання позивача сином буде мати позитивний влив на дитину, і син зможе спілкуватися також з бабусею та дідусем, які його дуже люблять і хочуть бачити та брати участь у вихованні внука.

Позивач є фізично та психічно здоровий, не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, веде здоровий спосіб життя. До розірвання шлюбу проживав разом з дружиною та сином, брав постійну активну участь у вихованні, піклуванні та спілкуванні з дитиною, проводив багато часу, в тому числі наодинці, тому розуміє та знає, як правильно та належно доглядати за сином без сторонньої допомоги.

Оскільки в добровільному порядку вирішити цей конфлікт немає можливості, на компроміси відповідачка йти не бажає, тому просять позов задоволити та зобовязати останню не чинити позивачу перешкод у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6, шляхом встановлення можливості систематичних побачень з дитиною.

Відповідачка в судове засідання на повторний виклик не прибула, не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи.

В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області, згідно довіреності ОСОБА_7 вказав, що позивач ОСОБА_2 звернувся в службу у справах дітей Долинської РДА з заявою щодо усунення перешкод в участі у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_4 Дана заява виносилася на розгляд засідання органу опіки та піклування, проте для зясування всіх обставин, проведення співбесіди, виявлення ставлення виконання батьківських обовязків, особистої прихильності дитини до кожного з батьків, стану здоровя дитини та інших обставин, що мають істотне значення для винесення рішення органу опіки та піклування, відповідачка ОСОБА_5 не зявлялася. Винесення рішення без зясування зазначених обставин було неможливим, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його предстаника, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У звязку з неявкою в судове засідання відповідачки, яка належним чином повідомлена і від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, суд, керуючись ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалив розглянути дану справу в порядку заочного провадження.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01 липня 2016 року.

Про те, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі, свідчить копія свідоцтва про його народження, виданого 31.05.2016 року Долинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 184.

В судовому засіданні встановлено, що у сторін по справі виник спір щодо порядку участі позивача ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина та спілкуванні з ним.

Позивач та його представник в судовому засіданні зазначили, що позивач бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про його здоров'я, духовний та моральний розвиток, проте не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачки ОСОБА_3

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Так, з копії характеристики на ОСОБА_2, виданої 25.07.2016 року виконавчим комітетом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 341-02/20, встановлено, що позивач позитивно характеризується за місцем проживання, не має шкідливих звичок, допомагає батькам у веденні господарства. Скарг на його поведінку в сільську раду не надходило, до адміністративної відповідальності не притягався.

Відповідно до копії акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 29.06.2016 року, позивач проживає разом з батьком та матірю у житловому будинку в с.Старий Мізунь по вул.Брідок,26 Долинського району Івано-Франківської області, умови проживання задовільні, ведеться особисте селянське господарство.

З копії повідомлення служби у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області № 70/01-23/7 від 21.07.2016 року встановлено, що заява ОСОБА_2 щодо усунення перешкод в участі у спілкуванні та вихованні дитини, виносилася на розгляд засідання органу опіки та піклування, проте для вияснення обставин, проведення бесіди, виявлення ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особистої прихильності дитини до кожного з батьків, стану здоровя дитини та інших обставин, що мають істотне значення для винесення рішення органу опіки та піклування, відповідачка ОСОБА_5 не зявлялася. Винесення рішення без зясування зазначених обставин неможливе, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення цього питання в судовому порядку.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у звязку з чим загострились взаємовідносини між відповідачкою та позивачем. Така ситуація в їх відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі та враховувати при цьому інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до вимог частин 1-3 ст.157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 даного Кодексу передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Отже, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, батько зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір'ю. Не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування позивача із дитиною виключно за домовленістю із відповідачем та у його присутності може протиправно обмежити їх участь у вихованні дитини.

У частинах 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною.

Надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стан здоровя та інтереси дитини, принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Суд вважає, що систематичні побачення батька із сином будуть сприяти налагодженню відносин між ними та забезпечать дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Отже, виходячи з інтересів дитини, суд вважає необхідним зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі: повідомляти батька ОСОБА_2 про місце проживання та/або місце перебування малолітнього сина, стан його здоровя, не перешкоджати та погоджувати зустрічі батька та сина відповідно до затвердженого графіку; визначити ОСОБА_2 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4 у вигляді систематичних побачень першої та третьої суботи щомісяця з 10 години до 18 години за проживання/перебування дитини з можливістю відвідання місць відпочинку громадян відповідно до віку дитини без присутності матері ОСОБА_3, один тиждень в зимовий період в січні місяці за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_3, будь-який один місяць літнього періоду за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_3 з правом відвідування інших місць на території України з метою відпочинку та оздоровлення з повідомленням про це матері ОСОБА_3, короткострокові зустрічі з сином до однієї години у будні дні, коли ОСОБА_2 перебуватиме у місці проживання/перебування сина овича з попереднім повідомленням ОСОБА_3 в присутності матері чи без її присутності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.227, 228, 208, 209, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі: повідомляти батька ОСОБА_2 про місце проживання та/або місце перебування малолітнього сина ОСОБА_4, стан його здоровя, не перешкоджати та погоджувати зустрічі батька та сина відповідно до затвердженого графіку.

Визначити ОСОБА_2 способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4 таким чином:

- у вигляді систематичних побачень першої та третьої суботи щомісяця з 10 години до 18 години за проживання/перебування дитини з можливістю відвідання місць відпочинку громадян відповідно до віку дитини без присутності матері ОСОБА_3;

- один тиждень в зимовий період в січні місяці за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_3;

- будь-який один місяць літнього періоду за попереднім погодженням між батьками за місцем проживання батька ОСОБА_2 без присутності матері ОСОБА_3 з правом відвідування інших місць на території України з метою відпочинку та оздоровлення з повідомленням про це матері ОСОБА_3;

- короткострокові зустрічі з сином ОСОБА_4 до однієї години у будні дні, коли ОСОБА_2 перебуватиме у місці проживання/перебування сина ОСОБА_4 з попереднім повідомленням ОСОБА_3 в присутності матері чи без її присутності.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 21 копійку сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя

«Повний текст рішення суду виготовлено 02.11.2016 року. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи»

Суддя