Справа № 139/41/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року. У шлюбі сторони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Важаючи, що фактично шлюб існує формально і не бажаючи підтримувати подружні стосунки, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 15).

Відповідач подав заяву, у якій позов визнав, не заперечив, щоб шлюб між ним та ОСОБА_1 було розірвано, справу просив слухати у його відсутності (а.с. 14).

Із позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що подружнє життя у сторін не склалось через різні погляди на життя і на вирішення багатьох сімейних проблем. Позивач зазначає, що їх сім'я розпалась і зберегти її неможливо.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (повторне на а.с. 5) стверджується, що сторони із 08 серпня 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвом про народження доводиться, що сторони мають спільну малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві обґрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позов та не заперечив проти розірвання шлюбу. Підтримання та визнання позову сторонами, на думку суду, свідчить про байдужість подружжя до існування їх шлюбу. З огляду на це суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, оскільки вважає, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб (а.с. 5), позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1. У позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, отримане у шлюбі.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 08 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Мурованокуриловецького районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 34 між ОСОБА_2, 1986 року народження та ОСОБА_1, 1990 року народження.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня його проголошення скарги.

Суддя: ___________