єдиний унікальний номер справи 423/964/16-ц
номер провадження 6/423/49/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючого - судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Жилякової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі подання відділу Державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1у праві виїзду за кордон, -

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника відділу ВДВС Попаснянського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, оскільки він ухиляється від виконання зобовязань за рішенням суду.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС знаходиться провадження з виконання виконавчого листа №415/6400/13-ц, виданого 13.12.2013 року Лисичанським містким судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.2013 року і до 09.12.2015 року, а також виконавчого листа №1214/8919/2012, виданого 05.03.2013 року Лисичанським містким судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2012 року і до повноліття дитини.

Представник ВДВС просив розглянути подання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає подання обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

З подання державного виконавця та матеріалів, доданих до нього встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №415/6400/13-ц, виданого 13.12.2013 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 18.10.2013 року і до 09.12.2015 року, а також виконавчого листа №1214/8919/2012, виданого 05.03.2013 року Лисичанським міським судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2012 року і до повноліття дитини.

Згідно розрахунку заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 станом на 01.03.2016 складає 5 185,48 грн., на утримання дитини 9 253,86 грн.

З письмових пояснень боржника від 27.03.2013 вбачається, що боржнику відомо про наявність аліментних зобовязань за судовим рішенням, боржник ознайомлений з постановами про відкриття виконавчого провадження та попереджений про наслідки ухилення від виконання рішення суду.

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України боржник виїжджає за межі України; останній перетин кордону на територію України - 05.02.2016 року.

Отже, маючи невиконані зобовязання зі сплати аліментів на утримання дитини та матері дитини за рішенням суду, про що боржник був повідомлений належним чином, не сплачуючи щомісячні аліментні платежі, внаслідок чого заборгованість досягла 9 253,86 грн. та 5 185,48 грн. відповідно, що свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязання, враховуючи, що ОСОБА_1 залишає межі України, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Подання відділу Державної виконавчої служби Попаснянського районного управління юстиції Луганської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1у праві виїзду за кордон задовольнити.

Обмежити виїзд за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5 (Леніна), 131/159, до виконання ним зобовязань за виконавчими листами №415/6400/13-ц, виданим 13.12.2013 року Лисичанським міським судом Луганської області, №1214/8919/2012, виданим 05.03.2013 року Лисичанським міським судом Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Попаснянський районний суд Луганської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Лизенко