Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1600/15-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М. Категорія 54 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу а матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та взаємозалік заборгованості між сторонами справи,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 січня 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив поновити його на роботі менеджера Департаменту з управління та повернення заборгованості Житомирського регіонального управління публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», стягнути з відповідача 202424 грн. 42 коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та 100000 грн. моральної шкоди, яка заподіяна незаконним звільненням.

Ухвалою Радомишльського районного суду від 14 грудня 2015 року позовну заяву у звязку із несплатою судового збору залишено без руху, а 05 січня 2016 року її визнано неподаною і повернуто ОСОБА_2 відповідно до положень ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати цю ухвалу, а справу передати на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Апелянт посилається на те, що суд не врахував норми закону щодо даних правовідносин, а саме відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позову, що випливають з трудових правовідносин. Крім того, суддею допущено порушення вимог ст. 21 ЦПК України про недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом, таким законом є Закон України «Про судовий збір».

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 20015, внесені зміни до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до нової редакції, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у наступним чином: «Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі». Редакція ж п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка була чинною до 01 вересня 2015, звільняла від сплати судового збору позивачів за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відтак з 01 вересня 2015 Закон України «Про судовий збір» не звільняє позивачів від сплати судового збору з позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, навіть якщо вона випливає з трудових правовідносин.

Як убачається із матеріалів справи позивач подав позов після 01 вересня 2015 року, а тому суддя обґрунтовано дійшов висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди має бути оплачена судовим збором.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті, зазначений в тексті ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 25 листопада 2015 року (а.с. 42-43).

У той же час, вважаючи позовну заяву не поданою і повертаючи її ОСОБА_2, суд не врахував можливість відкриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо вирішення питання поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в усіх судових інстанціях позивачі звільняються від сплати судового збору по даній категорії справ.

Таким чином, суд порушив процесуальний порядок вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, а тому у відповідності до положень п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, матеріали позовної заяви ОСОБА_2 підлягають поверненню для вирішення питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги, що колегія суддів у розумінні положень ст. 21 ЦПК України не має повноважень щодо направлення справи на розгляд іншому судді цього суду, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія судів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 05 січня 2016 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: