Справа №: 671/1153/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року Волочиський районний суд Хмельницьккої області

в складі головуючого судді Намистюка В.П.

при секретарі Щербініній І.І.

за участю адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Волочиську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа житлово-будівельний кооператив Світанок, про визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя і визнання права власності на 1/2 частину цього майна,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності подружжя і визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те, що 04.06.1977 р. зареєструвала шлюб із відповідачем, який було розірвано 10.07.2000 р. і перебуваючи в шлюбі сім'ї було надано квартиру АДРЕСА_2, яка була приватизована відповідачем, донькою ОСОБА_5, її матір'ю ОСОБА_6 22.03.1996 р. і 21.12.2005 р. продана ними, а 31.01.2007 р. за спільні із ОСОБА_4 кошти придбали квартиру АДРЕСА_1, яку оформили на відповідача. При цьому ОСОБА_4 продовжував весь цей час з 2000 р. проживати з нею в належній їй кооперативній квартирі АДРЕСА_3 і вести спільне господарство. З того часу вважала себе співвласником цієї квартири. В травні 2015 р. ОСОБА_4 покинув її і повідомив, що житиме в спірній квартирі із сім'єю доньки, котра перестала допускати її до квартири. В зв'язку з цим вимушена звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом і просить сул визнати кооперативну квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю подружжя і визнати за ним право

власності на 1/2 ідеальну частку посилаючись на те, що ця квартира була набута під час шлюбу із ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтвво про право особистої власнсті на квартиру від 10.03.1992 р.. В зв'язку із вимогою ОСОБА_3 про

визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 вимушений звернутися із зустрічним позовом, так як з 2000 р. після розірвання шлюбу він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, ніяких коштів із ОСОБА_3 не набув, грошей на придбання спірної квартири вона не давала це кошти його і доньки, котра працювала у Волочиському відділенні СБУ і не хотіла оформляти квартиру по вул.Музейній в м.Волочиську на себе.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, зустрічні не визнала і пояснила, що до реєстрації шлюбу вступила в ЖБК Світанок та сплатила 2220 крб. паю за рахунок коштів батьків, всю суму в розмірі 5478 крб сплатила до шлюбу. Протягом 1977-1979 рр. виплатила всі кошти в ЖБК. В 1992 р. отримала на квартиру свідоцтво про право власності жодних коштів на квартиру ОСОБА_4 не давав. В 2000 р. фіктивно розівали шлюб, щоб зберегти кооперативну квартиру. Після розірвання шлюбу разом вели спільне господарство в с.Мислова Підволочиського району, в с.Бронівка Волочиського району, де вирощували городину, птицю і весь цей час ОСОБА_4 жив з нею, сплачував комунальні платежі. Крім того разом святкували всі сімейні свята. В 2006 р. продали квартиру по вул.Незалежності в м.Волочиську за 18000 дол.США і купили квартиру по вул.Музейній в м.Волочиську за 35000 дол.США за спільні кошти. Оформили договір в нотаріуса в її присутності на ім'я ОСОБА_4 в 2007 р. тому, що він має пільги, але вважала, що придбали квартиру на двох. На даний час в квартирі живе донька із співвмешканцем.

Відповідач- позивач ОСОБА_4 позов не визнав, зустрічний підтримав і пояснив, що в 1977 р. зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, в 1978 р. народилася донька. Спочатку жили в с.Мислова Підволочиського району, потім до 2000 р. в квартирі АДРЕСА_3. Після розірвання шлюбу жив в с.Мислова Підволочиського району, але постійно сплачував комунальні послуги за кооперативну квартиру, так як вважав себе співвласником, так як ОСОБА_3 вносила гроші в ЖБК під час шлюбу, які були спільними. Ключі від цієї квартири мав до травня 2015 р.. Дійсно допомагав ОСОБА_3 в с.Бронівка по господарству по просьбі її брата, святкували сімейні свята родичів, але окремо дарували подарунки, нікоили не сиділи разом за столом. В 2007 р. придбали квартиру АДРЕСА_1 за рахунок власних коштів, коштів доньки, частини коштів від продажу квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 грошей не давала, хоча була присутня в нотаріуса при оформленні договору купівлі-прордажу. Квартиру оформили на нього, так як донька працювала в СБУ. Визнав, що не є членом ЖБК Світанок.

Представник ЖБК Світанок ОСОБА_7 пояснила, що є головою кооперативу з 2008 р.. Їй відомо, що ОСОБА_3 є членом ЖБК і є власником квартири, сплачувала пай. На даний час багато документів втрачено і вона не знає, коли пай

було сплачено.

Вислухавши учасників, допитавши свідків. дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до довідки № 71 від 14.03.2004 р. відділу ДРАЦС Волочиського райуправління юстиції 04.06.1977 р. між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, а 10.07.2000 р. він був розірваний. За даними копії квитанції № 2 від 24.03.1977 р. ОСОБА_8 сплатила 2220 крб. внеску в ЖБК Світанок. Відповідно до копій договорів купівлі-продажу від 21.12.2005 р. ОСОБА_4, ОСОБА_6Ф,, ОСОБА_5 продали квартиру АДРЕСА_2, а 31.01.2007 р. ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1. При цьому була присутня ОСОБА_3, що визнали вона і ОСОБА_4, свідок ОСОБА_9. Крім того, ОСОБА_3 в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що незважаючи на розірвання шлюбу в 2000 р. продовжувала проживати із ОСОБА_4 однією сім'єю. Однак її посилання про це шляхом періодичного надання допомоги ним у вирощуванні городини, птиці в с.Бронівка, що частково підтверджується показами свідка ОСОБА_10, спростуваються показами свідків - ОСОБА_11 про те, що з 2000 р. рідко бачив ОСОБА_4 в будинку по вул.Уральських танкістів в м.Волочиську, ОСОБА_12, котрий пояснив, що зі слів ОСОБА_4 йому відомо, що той переїхав в село, а також оригіналами квитанцій про оплату в с.Мислова Підволочиського району спожитого газу і електоенергії, які спростовують довідки Підволочиського РЕМ про спожитих 416 кВТ/год. електроенергії ОСОБА_4, Тернопільгаз про оплату ним всього 158,28 грн. за спожитий газ. Свідок ОСОБА_13 пояснив, що є сусідом ОСОБА_4 в с.Мислова і йому відомо, що той тимчасово приживає в селі.Також на наданих ОСОБА_3 фото з родинних свят сторони жодного разу не зафіксовані разом, за винятком фото сторін із внуком, на якому ОСОБА_3 дописала дату та місце події, що вона визнала в суді. Також відсутні докази надання позивачкою-відповідачкою коштів для придбання спірної квартири. Навпаки свідок ОСОБА_5 - донька сторін пояснила, що їй відомо, що батьки сплачували гроші за кооперативну квартиру. ОСОБА_4 отримав квартиру по вул.Незалежності в м.Волочиську, власниками якої були вона, батько, ОСОБА_6. Цю квартиру продали, в 2007 р. придбали з батьком квартиру по вул.Музейній для неї, але оформили на ОСОБА_4, так як вона працювала в м.Волочиську у відділенні СБУ. ОСОБА_3 знала про придбання квартири. Їй відомо, що в 2000 р. батьки розірвали шлюб, ОСОБА_4 переїхав в с.Мислова, але допомагав ОСОБА_3 в с.Бронівка по господарству, він платив за квартиру по вул.Уральських танкістів, часом гроші на це давала вона. На сімейні свята батьки дійно ходили, але за столом сиділи окремо, подарунки дарували також окремо.

Таким чином судом встановлено, що позивачці-відповідачці ОСОБА_3 з 31.01.2007 р. було відомо про те, що спірна квартира належить ОСОБА_4, нею не надано переконливих доказів проживання із ним однією сім'єю після розірвання шлюбу і набуття права на майно згідно ст. 74 СК України, тому відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України в позові ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Що стосується вимоги ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної

власності на квартиру АДРЕСА_3, то ним в

порушення ст. 10 ЦПК України не доведено обставин придбання спірної квартири за кошти подружжя, так як згідно копії квитанції № 2 від 24.03.1977 р. внесок в розмірі 2220 крб. сплатила ОСОБА_8, а сплату решти пайових внесків - коли і скільки саме ним не доведено. Посилання на оцінку квартири станом на 16.10.2015 р. з вимогою про визнання права власності на 1/2 ідеальну її частку не може бути доказом, тому що ОСОБА_3 документально довела сплату нею 2220 крб. внеску в ЖБК Світанок. В зв'язку з цим в позові ОСОБА_4 також необхдно відмовити.

В зв'язку з цим після набарання рішенням законної сили необхідно зняти заборону і арешт із спірних квартир.

Керуючись ст.ст. 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст.74 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

в задоволенні позовів ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Після набрання рішенням законної сили зняти заборону для ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії по відчуженню квартири АДРЕСА_1 і зняти арешт з квартири № 23 по вул.Уральських танкістів в м.Волочиську.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення через Волочиський районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя