АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2103/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із трудових правовідносин
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що з 10 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року перебувала у трудових відносинах з ПП «Ласунка-Маркет».

31 серпня 2015 року її звільнено, в той же день на її картковий рахунок надійшов остаточний розрахунок. Однак трудову книжку вона не отримала в день звільнення.

07 жовтня 2015 року нею отримано трудову книжку, яку ПП «Ласунка-Маркет» направило кур'єром «Нової пошти» на її заяву від 25 вересня 2015 року.

Вважає, що за затримку у видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу їй має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Внаслідок невидачі ПП «Ласунка-Маркет» трудової книжки вона не мала можливості працевлаштуватися, стати на облік до центру зайнятості та отримувати виплати по безробіттю.

Відсутність роботи та як наслідок відсутність коштів спричиняли їй моральні страждання, внаслідок протиправних дій вона не мала можливості належним чином утримувати сина, підготувати його для школи, вона була вимушена позичати грошові кошти, що призводило до втрати нормальних життєвих зв'язків.

Компенсацію моральної шкоди оцінює в розмірі 1000,00 грн.

Також для захисту своїх порушених прав вона вимушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката, вартість послуг якого склала 1000 грн.

Просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2603 грн. 69 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн.

Представник відповідача ПП «Ласунка-Маркет» заперечував проти заявлених позовних вимог. Посилався на те, що саме внаслідок неправомірної поведінки позивачки по зловживанню правом, ухилення від своєчасного отримання трудової книжки, затягування часу задля штучного збільшення суми відшкодування, ПП «Ласунка-Маркет» не міг вчасно видати їй трудову книжку. В день звільнення 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 покинула робоче місце на п'ять годин раніше встановленого часу, на телефонні дзвінки не відповідала. Після закінчення робочого часу 31 серпня 2015 року були складені відповідні акти при самовільне залишення робочого місця та неотримання нею трудової книжки та не ознайомлення із наказом про звільнення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в день звільнення працювала, підприємство не направило їй поштове повідомлення про необхідність отримання трудової книжки відповідно до положень п. 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. При цьому позивачка зверталась до підприємства для отримання довідки про її дохід, яку вона отримала 02 вересня 2015 року, однак від отримання документів про звільнення, в тому числі трудової книжки ухилилась, про що було складено відповідний акт.

Повторно ОСОБА_1 прийшла до офісу підприємства 22 вересня 2015 року, однак від отримання документів ухилилась, про що також було складено відповідний акт. В телефонній розмові на вимогу ОСОБА_1 видати їй трудову книжку, працівником підприємства їй було роз'яснено про необхідність письмового оформлення її заяви в разі бажання отримати трудову книжку поштовим повідомленням. Після отримання 28 вересня 2015 року письмової заяви, начальник відділу кадрів, яка перебувала на лікарняному до 02 жовтня 2015 року, негайно в перший робочий день 05 жовтня 2015 року дала розпорядження про відправлення «Новою поштою» на адресу позивачки трудової книжки. Вважає, що роботодавець прийняв усі міри по належному повідомленню про готовність видати трудову книжку.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, оскільки судом не взято до уваги всі обставини по справі.

Зазначає, що невідособлений структурний підрозділ у м.Харкові не має повноважень щодо прийняття та звільнення з роботи працівника, не має власної печатки, тому всі юридично значимі дії може вчиняти тільки керівник підприємства, який знаходиться в м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, 14 а.

У день звільнення трудову книжку відповідач їй не надав, посилаючись на те, що книжка знаходиться за місцем розташування підприємства та необхідно зробити відповідний запис у трудовій книжці на підставі наказу керівника підприємства, який також необхідно скласти, посвідчити належним чином та зареєструвати.

Документальним підтвердженням факту нез'явлення працівника за трудовою книжкою в день звільнення є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, де вказано про необхідність отримання трудової книжки у зв'язку із звільненням. Таке повідомлення їй надіслано не було.

Акти про відсутність працівника, неотримання трудової книжки, тощо, складені відповідачем для уникнення відповідальності по сплаті середнього заробітку за час затримки трудової книжки.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що трудова книжка не вручена позивачці саме з її вини.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 працювала в ПП «Ласунка Маркет» з 10 червня 2015 року по 31серпня 2015 року.

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 була звільнена згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно вимог ст. 47, 235 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно п. 2.27; 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 днем звільнення вважається останній день роботи.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

В останній день роботи - 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 була присутня на робочому місці, що відповідачем не оспорюється.

ОСОБА_1 отримала трудову книжку поштою 07 жовтня 2015 року згідно своє заяви від 25 вересня 2015 року.

Отже, оскільки ОСОБА_1 31 серпня 2015 року працювала, то відповідач зобов'язаний був видати їй в цей день трудову книжку.

За час невидачі трудової книжки -з 01 вересня по 07 жовтня 2015 року відповідач повинен сплатити їй середню заробітну плату.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню 2603 грн. 69 коп. за час затримки у видачі трудової книжки.

Посилання відповідача, що трудова книжка не отримана ОСОБА_1 з її вини, оскільки 31 серпня 2015 року вона залишила робоче місце за п'ять годин до закінчення робочого дня, про що складено акт; на неодноразові телефонні дзвінки не відповідала - безпідставне і судовою колегією не приймається.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок чітко визначено, що якщо працівник працював у день звільнення - роботодавець зобов'язаний видати трудову книжку в цей день; якщо не був присутній - зобов'язаний направити лист працівнику про необхідність отримати трудову книжку.

Сторонами не оспорюється, що 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 працювала.

При цьому відповідач не заперечує, що 31 серпня 2015 року ними було оплачено ОСОБА_1 середній заробіток у повному обсязі як за повний робочий день.

За таких обставин не мають правового значення складені акти, що ОСОБА_1 покинула робоче місце за п'ять годин до закінчення робочого дня.

Якщо відповідач вважав, що ОСОБА_1 не була присутня на роботі у день звільнення, то необхідно було направити ОСОБА_1 відповідного листа про необхідність отримати трудову книжку.

Своєчасна невидача трудової книжки спричинила ОСОБА_1 певні незручності, що спонукало її вносити зміни у звичайний спосіб життя.

Відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

ОСОБА_1 проживає з малолітньою дитиною та недієздатним братом, опікуном якого вона є.

За таких обставин колегія вважає для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 стягнути з відповідача на її користь одну тисячу гривень.

Відповідно до ст.ст. 84 ч.1, 88 ч. 3 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Для надання юридичної допомоги ОСОБА_1 звернулась до спеціаліста у галузі права та за надання юридичної допомоги нею сплачено одну тисячу гривень, що підтверджується квитанцією на а.с. 21.

Ця сума підлягає стягненню на користь позивачки.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 2603 грн. 69 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 грн. та 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Приватного підприємства «Ласунка-Маркет» в дохід держави судовий збір у сумі 2046 грн. 24 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: