Головуючий суду 1 інстанції - Карягіна В.А.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 408/5358/15-ц
Провадження № 22ц/782/59/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Заіки В.В., Романченка В.О.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Луганської державної академії культури і мистецтв

на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Луганської державної академії культури і мистецтв, 3-ї особи - управління державної казначейської служби України в Печерському районі м. Києва про стягнення допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 1 вересня 2004 року (наказ про прийняття на роботу №87-к від 01.09.2004 року) працює у Луганській державній академії культури і мистецтв, останній час - на посаді старшого викладача кафедри теорії і практики перекладу. З 26 серпня 2014 року по 29 грудня 2014 року вона знаходилася у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами на підставі листка непрацездатності від 26.08.2014 р. №551226. Листок непрацездатності був наданий нею до адміністрації відповідача 29.09.2014 року, де їй була нарахована допомога в сумі 23793,84 грн., яка була включена до платіжної відомості за вересень місяць 2014 року. Однак в жовтні-листопаді 2014 року їй відмовили у виплаті лікарняних з посиланням на відсутність фінансування закладу, а на її письмове звернення 23.06.2015 року відповідач відмовив їй у виплаті з посиланням на те, що вона не є працівником Академії, яка 10.11.2015 року перемістилася до м. Києва. З 10.11.2014 року вона перебуває як вимушений переселенець разом з дитиною на підконтрольній державі Україна території в смт. Біловодськ Луганської області.

Позивач, зазначаючи, що згідно статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи /посади/, заробітної плати /допомоги/ у випадках, передбачених цим Законом, просила стягнути з відповідача на її користь допомогу по вагітності і пологах в розмірі 23793,84 грн. як працівнику, якому надана соціальна відпустка.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що оскільки Луганська державна академія культури і мистецтв у зв'язку із соціально-політичною ситуацією, що склалася в Україні, змінила своє місцезнаходження з м. Луганська на м. Київ, всі оригінали документів щодо ведення фінансово-господарської, освітньої діяльності, штатний розпис, кадрові документи та інше залишилося на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території, не можна встановити працівників, які перебували в трудових відносинах з академією, тому відповідач не знав, кого слід повідомляти про переміщення Академії до м. Києва. Про те, що позивач вважає себе працівником відповідача і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, відповідачу стало відомо 23.06.2015 року після отримання заяви позивача з вимогою виплатити лікарняні по вагітності та пологах. Оскільки позивач не став до роботи 30.12.2014 року після закінчення лікарняного, не написав заяву про надання йому відпустки по догляду за дитиною до 3 років, тому він не є працівником відповідача і не перебуває у трудових відносинах з останнім.

Оскаржуваним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Луганська державна академія культури і мистецтв просить рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Доводами апеляційної скарги є те, що виплата відповідних сум проводиться за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, визначеному чинним законодавством. Всі оригінали документів щодо ведення фінансово-господарської, освітньої діяльності, штатний розпис, кадрові документи та інше за попередні періоди по теперішній час знаходяться в приміщенні будівлі, розташованої в м. Луганськ, що залишилася на території, тимчасово неконтрольованій органами державної влади України. Зобов'язання ж по виплаті позивачу допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами може виникнути виключно за наявності отриманих від Фонду коштів. Вказані кошти станом на час винесення оскаржуваного рішення суду від Фонду не надходили.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справ , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_3 з 1 вересня 2004 року працює в Луганській державній академії культури і мистецтв (Наказ про прийняття на роботу №87-к від 01.09.2004 року ), останнім часом на посаді старшого викладача, про що свідчать записи в трудовій книжці позивача (а.с. 15-17).

З 26 серпня 2014 року по 29 грудня 2014 року позивач перебувала на лікарняному, їй виданий листок непрацездатності у зв'язку із вагітністю та пологами від 26.08.2014 року №551226 (а.с. 18-19).

Вказаний листок непрацездатності був наданий ОСОБА_3 до адміністрації відповідача 29.09.2014 року, про що свідчить підпис відповідальної особи - інспектора відділу кадрів Галата та бухгалтера на лікарняному, їй було здійснено нарахування оплати лікарняного в розмірі 23793,84 грн. (а.с. 19).

Згідно з наказом Міністерства культури №966 від 10.11.2014 року Луганська державна академія культури і мистецтв змінила місцезнаходження з адреси: м. Луганськ, Червона площа ,7 на адресу: м. Київ, вул. І Франка, 19 (а.с. 35).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15.09.2015 року Луганська державна академія культури і мистецтв зареєстрована під тим же ідентифікаційним кодом 26204964 за адресою м. Київ, вул. І Франка, 19 (а.с. 21).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходив з доведеності протягом розгляду справи того факту, що позивач є працівником Академії, тобто особою, застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, і за умови наявності належно оформленого листка непрацездатності, по якому комісією (уповноваженим) із соціального страхування на підприємстві відповідача було прийняте рішення про нарахування допомоги, останній повинен був виконати вимоги закону щодо оплати лікарняного.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Як правильно встановлено судом, позивач, будучи працівником Луганської академії культури і мистецтв, має належно оформлений листок непрацездатності №551226 від 26.08.2014 р., по якому до теперішнього часу не виплачено допомога по вагітності та пологах.

Згідно статі 17 Закону України «Про відпустки» на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами тривалістю: - до пологів - 70 календарних днів; - після пологів - 56 календарних днів (70 календарних днів - у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів), починаючи з дня пологів.

Оскільки для страхових випадків, що настали до 01.01.2015, слід керуватись Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 №2240, то на спірні правовідносини розповсюджується дія вказаного закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону №2240 загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Згідно ч. 1 ст. 38 №2240 Закону допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону №2240 матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім видів матеріального забезпечення, передбачених пунктами 1, 2 статті 34 цього Закону, яке надається за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України).

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону №2240 є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону №2240 документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Частиною 2 ст. 52 Закону №2240 передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується: застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 5 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року №26 /далі - Порядку), для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01 січня 2011 року), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Як свідчать матеріали справи, згідно даних Реєстру листків непрацездатності Є1АС Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонду) 13.11.2014 року відповідач як страхувальник на виконання зазначених вимог закону надав до Ленінської міжрайонної виконавчої дирекції заяву-розрахунок від 13.11.2014 року № 4532, в яку включений листок непрацездатності по вагітності та пологах ОСОБА_3 АГБ № 551226 з 26.08.2014 року по 29.12.2014 року, заява-розрахунок не була профінансована.

Згідно повідомлення виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду від 19.02.2016 року № 05-08-237/СД відповідно до Порядку ведення реєстру страхувальників Фонду, затвердженого наказом Виконавчої дирекції Фоду від 20.04.2011 року № 114-ос, актом приймання-передачі від 29.12.2014 року № 0064 страхувальник Луганська державна академія культури і мистецтв був переданий Ленінською міжрайонною виконавчою дирекцією Луганського обласного відділення Фонду до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду. Зазначеним актом приймання-передачі була передана заборгованість за Фондом, в тому числі по листку непрацездатності ОСОБА_3 АГБ № 551226 з 26.08.2014 року по 29.12.2014 року (а.с. 98).

Те, що позивач є працівником відповідача на час настання страхового випадку і виникнення спірних правовідносин, визнав в суді апеляційної інстанції представник відповідача, і це витікає з тексту апеляційної скарги, адже доводом апеляційної скарги є лише неможливість оплати лікарняного внаслідок відсутності його фінансування і застосування до спірних відносин Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.12.2014 № 37.

До Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду, де зараз відповідач перебуває на обліку як страхувальник, і куди було передано зобов'язання Фонду перед страхувальником станом на 01.10.2014 року на загальну суму 53216,39 грн., останній із заявкою-розрахунком для виплати матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_3 не звертався (а.с. 114-116).

Довід апеляційної скарги про неможливість виконання вимог закону щодо заявки до Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду на фінансування оплати лікарняного ОСОБА_3 внаслідок відсутності документів щодо ведення фінансового-господарської, освітньої діяльності, штатного розпису, кадрових документів та іншого за попередні періоди, які залишилися на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території, не заслуговує на увагу, оскільки згідно п. 5 вищезазначеного Порядку страхувальник повинен надати до робочого органу Фонду за місцем обліку заяву-розрахунок за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Неспроможним є і довід апеляційної скарги про те, що оплата лікарняного ОСОБА_3 можлива лише за наявності коштів, отриманих від Фонду, оскільки після переміщення установи до іншої місцевості і з'ясування, що позивач є працівником Академії і має неоплачений листок непрацездатності, який заповнений належним чином самим відповідачем, останній як страхувальник не виконав вимоги ст. 31 Закону №1105 та не подав до відповідного відділення Фонду заяву-розрахунок для фінансування позивачу матеріального забезпечення.

Довід апеляційної скарги про те, що для отримання виплат матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду позивач як внутрішньо переміщена особа повинна самостійно звернутися до відповідної виконавчої дирекції Фонду згідно Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26.12.2014 року № 37, є помилковим, оскільки в даному випадку у виконавчої дирекції Фонду відсутній обов'язок здійснювати оплату листків непрацездатності безпосередньо працівнику і остання не є тією особою, з якою у позивача виник матеріально-правовий спір. До того ж, на спірні правовідносини розповсюджується дія лише Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 року №2240.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 є працівником Луганської Академії культури і мистецтв, особою, застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, з якою стався страхований випадок, а відповідач не виконав покладені на нього як на страхувальника обов'язки, то він винен відшкодувати позивачу матеріальне забезпечення за листком непрацездатності.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки ґрунтуються на обставинах, які встановлені в судовому засіданні, наданих сторонами доказах, у відповідності з нормами матеріального і процесуального законодавства, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги немає, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Помилкове посилання суду першої інстанції на застосування до спірних правовідносин вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105 від 23.09.1999 року №1105 в редакції, що діє з 01.01.2015 року, не спростовує правильних висновків суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог, і згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Луганської державної академії культури і мистецтв відхилити.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 09 грудня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: