Справа № 592/9482/16-ц
Провадження № 2-з/592/52/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м.Суми

Суддя Ковпаківського райсуду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ковпаківського районного суду в м. Суми знаходиться цивільна справа № 592/9482/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме на: автомобіль марки VOLVO, модель FH 12.380, 1998 р. випуску; автомобіль марки ГАЗ, модель 5327, 1981 р. випуску; автомобіль марки ЗИЛ, модель 431610, 1991 р. випуску; автомобіль марки ЗИЛ, модель 431610, 1990 р. випуску; автомобіль марки LANZ-MARTI, модель EU-18, 1988 р. випуску; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства Інформаційний центр Міністерства Юстиції України (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32) заяви про реєстрацію обтяжень на рухоме майно; обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань; заборону відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб у видачі відповідачу паспорта/проїзного документа; вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів, мотивуючи це тим, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання, а неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

При перевірці заяви виявлено порушення заявником вимог ст.ст.151,152 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України,- суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України,- забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України-, види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи обставини справи, предмет та ціну спору, суд приходить до переконання, що накладення арешту на рухоме майно, яке належить відповідачу ОСОБА_1 на праві власності, в межах загальної суми заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 71032,16 грн., є не співмірним із заявленими вимогами, а тому подана заява не підлягає задоволенню.

Крім того, заявником не надано відомостей на підтвердження наявного у відповідача майна, а також не подано відповідне клопотання про встановлення таких відомостей.

Щодо вимог позивача про застосовування як захід забезпечення позову - обмеження відповідача у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань; заборону відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб у видачі відповідачу паспорта/проїзного документа; вжиття заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідача паспортів/проїзних документів. Суд зазначає, що у цивільному процесі відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку,передбаченому ст.ст. 151-153 ЦПК України застосовувати такі заходи обмеження.

Тому, приймати заходи про забезпечення позову у спосіб, з підстав і у порядку, відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України у суду немає підстав.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Князєв