Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3211/15-ц

Номер провадження: 2/511/95/16

05 квітня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванова О. В.,

секретаря судового засідання Кирилової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовом Роздільнянської районної державної адміністрації, в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, КУ "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 "Сонечко", за участю прокурора про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року Роздільнянська районна державна адміністрація Одеської області в особі органу опіки та піклування звернулася з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав, відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки остання будучи матір'ю не виконує свої батьківські обов'язки. Відповідачка зарекомендувала себе в суспільстві добре, працює за наймом, але не має власного житла, проживає у тітки у якої не має умов для утримання дитини, залишила народжену дитину в пологовому будинку, не виконує свої обов'язки по утриманню і вихованню малолітнього сина та не має бажання забирати його, у зв'язку з чим хлопчик знаходиться на обліку у службі у справах дітей районної державної адміністрації, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах. Крім того позивач просить залишити малолітню дитину під наглядом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації до подальшого влаштування, та стягнути з відповідача аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутку чи доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

Представник позивача, ОСОБА_3, яка діє за довіреністю від 23.12.2015 року № 3267/1/18/01-33, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що ОСОБА_2 залишила новонародженого сина ОСОБА_1 в пологовому будинку відразу після народження та жодного разу його не провідувала. Відповідач умов для можливості проживання дитини з нею не має, з пояснень представників сільської ради вона забирати дитину не бажає, у в зв'язку з чим наполягала на задоволенні вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилася, про місце, дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що в справі є відповідні докази.Будь-яких заяв, пояснень, заперечень на спростування доводів, викладених в позовній заяві, суду не надала.(а.с.55).

Представник третьої особи - Єгорівської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність.

Представник третьої особи - Єреміївської сільської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглядати у його відсутність.

Справа слухалася за участю прокурора.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи письмову думку прокурора, врахувавши заяви третіх осіб, що не заявляли самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

В силу п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження дитини, матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 (а.с.19;43-46).

Реєстрація народження дитини здійснена 10.04.2015року, актовий запис № 193 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України та за заявою ОСОБА_3 (а.с.13, 46).

Згідно з листом КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» від 08.04.2015 року №139, ОСОБА_2, яка проживає в с.Бринівка Роздільнянського району Одеської області, народила дитину(хлопчика), являється матеріально не забезпеченою та не маючої власного житла.(а.с.14).

11.04.2015 року в дитячому відділенні КЗ «Роздільнянська центральна районна лікарня» була залишена дитина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 року, про що було складено акт закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я.(а.с.20).

Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації від 23.11.2015 року № 164/А-2015 ОСОБА_1 був влаштований в КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» м. Одеса.(а.с.12).

Згідно листів КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» № 973 від 17.12.2015р. та № 267 від 04.04.2016р. за весь час перебування малолітнього ОСОБА_1 в зазначеному закладі мати та родичі дитиною не цікавилася, мати не відвідувала сина, не цікавилася його станом здоров'я, не брала участі у вихованні дитини, письмових чи усних запитів на адресу будинку дитини ніхто не надсилав ( а.с.27).

Адміністрація КУ «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № З «Сонечко», де на повному державному забезпеченні з квітня 2015 року по теперішній час перебуває малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до служби у справах дітей Роздільнянської райдержадміністрації направляла клопотання про необхідність вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно її малолітньої дитини, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.56)

Згідно довідки від 09.12.2015 року вих. № 35/2623 Роздільнянського РС ГУДМС України в Одеській області, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1(а.с.23), але згідно довідки №468 від 10.11.2015 року виданої Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області, власного житла та майна на території Єреміївської сільської ради вона не має, а фактично проживає без реєстрації в с. Єгорівка (а.с. 62).

Відповідно до актів обстеження умов проживання від 05.11.2015 року та від 20.01.2016 року складеного Єгорівською сільською радою, за участю фахівця з соціальної роботи РРЦСССДМ ОСОБА_4, депутата с/ради ОСОБА_5, сім'ї ОСОБА_2, яка проживає в будинку тітки, ОСОБА_6 в будинку одна житлова кімната, два дивана, стіл, електрична плита. Кухні не має, туалет на вулиці. Санітарний стан будинку не задовільний, в кімнаті брудно. Умов для проживання дитини не має.(а.с.10;61).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов мешкання ОСОБА_2 складеного 01.04.2015 року комісією у складі Секретаря сільської ради ОСОБА_7, інших осіб: ОСОБА_8, ОСОБА_9, за місцем фактичної реєстрації відповідача до складу її сім'ї входить батько ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, брати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12ІНФОРМАЦІЯ_7, сестра ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8, племінниця ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, вони мешкають в будинку, окрім ОСОБА_2.(яка проживає з тіткою), вказані особи ніде не працюють, постійного доходу не мають, присадибну ділянку не обробляють, підсобного господарства не ведуть. Технічні умови будинку не відповідають санітарним нормам, в домі брудно, стіни не побілені, не має газу. Будинок потребує капітального ремонту.(а.с.17).

За місцем проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе задовільно, але до дитини за час його перебування в будинку дитини не навідувалася, не цікавилася його станом, має статус матеріально не забезпеченої людини та такою, що не має власного житла, проживає у рідної тітки без реєстрації, де утримувати дитину не має умов, працює за наймом.(а.с.9)

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, які вони звернули до органу опіки та піклування, вказано, що ОСОБА_2 за час проживання в с.Єгорівка з односельцями не сварилася, працювала за наймом, шкідливих звичок у неї не спостерігали, чому вона так повелася зі своєю дитиною не знають.(а.с.63-64).

Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, відносно малолітньої дитини, сина ОСОБА_17, розглянуто на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини 30.11.2015 року де було вирішено надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_1 (а.с.5-7).

Окрім того, суд розцінює як небажання виконувати свої батьківські обов'язкі відповідачем, а також виховувати, піклуватися про фізичний та духовний розвиток дитини, написану нею заяву під час розгляду справи до органу опіки та піклування, в якій вона просить позбавити її батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1, завірену Єгорівською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.(а.с.ю78-79).

Таким чином, ОСОБА_2 від обов'язків щодо виховання і утримання своєї малолітньої дитини, ОСОБА_1, свідомо ухиляється. Малолітня дитина фактично залишились без батьківського піклування. Для ОСОБА_2 її малолітня дитина, залишилась байдужою, адже відповідач вихованням дитини не займалася і не займається, а саме : не піклується про його фізичний і духовний розвиток, фактично не спілкувалася і не спілкується з дитиною, не дбала і не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не надає доступу до духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для його проживання разом з нею.

Представник позивача, підтримав висновок та вважає, що позивачка має бути позбавлена батьківських прав щодо її сина, оскільки свідомо ухиляється від виконання своїх прямих батьківських обов'язків.

Прокурор в письмовій заяві позовні вимоги підтримала, вважала за необхідне позбавити відповідача батьківських прав та позов задовольнити у повному обсязі.

Отже, своїми діями, відповідачка свідомо порушує свої зобов'язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».

В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.

При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка, свідомо не виконує свої обов'язки по вихованню дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1: не забезпечує належний рівень життя достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для проживання, після влаштування дитини до державного дитячого закладу, не цікавилася долею дитини, не відвідувала його, проте не стала на шлях виправлення, не створює необхідних умови для проживання та виховання дитини.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачки.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст.166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне положення відповідачки.

Відповідно до ст.ст.182, 183 СК України, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 30 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого законом на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачем до суду, а саме: з 08.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Роз'яснити відповідачці, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав».

Керуючись положенням ст.ст.10, 11, 31, 44, 57, 60, 79, 88, 131, 174, 209, 212, 213-215, 223, 294 ЦПК України; ст.ст.164 ч.1 п.2, 165, 169, 180, 181, 243, 244 СК України; ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402; ч.2 ст.3 Конвенції «Про права дитини» від 27 вересня 1991 року; принципу №6 Декларації «Про права дитини», проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Роздільнянської районної державної адміністрації, в особі органу опіки та піклування в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області,КУ "Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 "Сонечко", за участю прокурора про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13 народження, уродженку с.Бринівка Роздільнянського району Одеської області, позбавити батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с.Бринівка Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 - аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які будуть перераховуватися на особистий рахунок НОМЕР_1 ТВБВ №10015/0589 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» розташованого за адресою: ОПЧ м. Одеса просп. Добровольського, 159, з дня подачі позову до суду , а саме: починаючи з 08.12.2015 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів прибутку чи доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11 року.

У відповідності зі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Залишити малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, під наглядом органу опіки та піклування Роздільнянської райдержадміністрації до подальшого влаштування.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції Одеської області - для виконання.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Іванова