Ухвала

іменем україни

14 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що приватним нотаріусом Крисюк Л.А. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її матері ОСОБА_8 а саме: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначала, що ОСОБА_5 на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2012 року, за яким його визнано власником житлового будинку, уклав з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу спірного житлового будинку та земельної ділянки під будинком. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 червня 2012 року було скасовано апеляційним судом Одеської області, тому договори купівлі-продажу є незаконними, оскільки ОСОБА_5 не був власником спірного майна та приховав цей факт від приватного нотаріуса.

Враховуючи викладене, позивачка просила визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарчими спорудами та будівлями, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, стягнути зі ОСОБА_5 на її користь 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними господарчими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений 26 листопада 2014 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.А., зареєстрований у реєстрі № 2261 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0612 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений 26 листопада 2014 року приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.А., зареєстрований у реєстрі № 2262 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимогах відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2015 року скасовано в частині задоволенні позову та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалась на те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 15 січня 2003 року та після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позову про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, обґрунтовано виходив з того, що вказані договори не підлягають визнанню недійсним в порядку ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Якщо таке майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право його витребувати від добросовісного набувача у всіх випадках у порядку ст. 388 ЦК України.

Крім того, апеляційний суд з урахуванням роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», про те, що у спадок переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право на витребування майна від добросовісного набувача, переходить до спадкоємців власника, встановивши, що спірна земельна ділянка під будинком на час відкриття спадщини до її складу не входила, а була зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва виданого реєстраційною службою Котовського міжрайонного управління юстиції Одеської області 06 лютого 2014 року, однак позивачем щодо визнання вказаного свідоцтва позовні вимоги в порядку ст. ст. 16, 21 ЦК України не заявлялись, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана