УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Садівниче товариство «Смерічка», Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно та визнання недійсними державні акти,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на транспортний засіб марки «Peugeot 305» державний номерний знак НОМЕР_1, та на земельну ділянку площею 0,0420 га у садівничому товаристві «Смерічка» у с. Солонка, Пустомитівського району, Львівської області, а також визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім'я ОСОБА_5 26 червня 1995 року, та державний акт на право власності на землю виданий на ім'я ОСОБА_7 24 листопада 2000 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_7 Разом з цим, відповідачі у справі є дітьми померлого від першого шлюбу, при цьому останні з 2002 року постійно проживають у США. Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, а саме: транспортний засіб марки «Peugeot 305» державний номерний знак НОМЕР_1, який було придбано за спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_7, та земельна ділянка, площею 0,0420 га у садівничому товаристві «Смерічка» у с. Солонка, Пустомитівського району, Львівської області. ОСОБА_2, після смерті ОСОБА_7, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак прийняти її не може, з тих підстав, що інші спадкоємці (діти від першого шлюбу) не вчиняють ніяких дій щодо прийняття спадщини, а у неї немає жодного контакту із ними. Разом з цим, ОСОБА_2 посилалася на те, що згідно довідки архівного відділу Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, прізвища ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у протоколах від 10 червня 1994 року і від 20 листопада 2000 року не значаться, як і рішення виконкому Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а тому вважає, що державні акти на право власності на землю на ім'я вище вказаних осіб (видані за одним номером та серією - НОМЕР_2) слід визнати недійсними.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 4/6 частки транспортного засобу марки «Peugeot 305» » державний номерний знак НОМЕР_1. Визнано недійсними державні акти на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 26 червня 1995 року та від 24 листопада 2000 року, видані на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі рішень Солонківської сільської Ради народних депутатів від 10 червня 1994 року та виконавчого комітету Солонківської сільської Ради народних депутатів від 20 листопада 2000 року. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 грудня 2015 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 червня 2015 року скасовано в частині задоволених вимог ОСОБА_2 щодо визнання недійсним державного акту виданого на ім'я ОСОБА_5 і ухвалено в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги залишено без задоволення. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи в частині нове рішення у справі, дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним державного акту виданого на ім'я ОСОБА_5, оскільки суд вирішуючи питання про її права та інтереси не вирішив питання про залучення останньої до участі у справі в якості відповідача, що є порушенням положень ч. 4 ст. 10, ст. 3 та п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Садівниче товариство «Смерічка», Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно та визнання недійсними державні акти.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук