Справа № 209/3056/16-ц
Провадження № 2/209/1483/16
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Кулік О.О.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Камянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 29 січня 2016 року батька ОСОБА_4, на 1/2 частину квартири, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для реєстрації права власності в органах державної реєстрації.

На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_4 з 14 січня 2011 року, хоча фактично однією сім'єю вони мешкали з 2003 року. 30 березня 2005 року у них народився син ОСОБА_3, відносно якого чоловіком було визнано батьківство у передбаченому законом порядку. Вони з чоловіком і сином постійно проживали у ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначена квартира належала в рівних частках матері чоловіка - ОСОБА_5, та чоловікові - ОСОБА_4, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23 листопада 2006 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, згідно з розпорядженням №5/4583-р від 23 листопада 2006 року. Складається квартира із трьох ізольованих кімнат, житловою площею 37,7 кв.м, загальною площею 63,8 кв.м. 29 січня 2016 року її чоловік, а батько неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 трагічно загинув. За фактом його загибелі відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України та справа розглядається в Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська. Поховали ОСОБА_4 вона та його мати ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є вона - дружина померлого, неповнолітній син померлого ОСОБА_3, та мати померлого ОСОБА_5. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. У встановленому законом порядку вона, діючи від імені неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, звернулась до Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини для неповнолітнього сина після смерті його батька - ОСОБА_4, а також звернулась у нотаріальну контору від свого імені із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь свого неповнолітнього сина ОСОБА_3. ОСОБА_5 до нотаріальної контори не зверталась із заявами про прийняття спадщини, вона протягом багатьох років постійно мешкає у м. Калінінград (Росія). Після смерті чоловіка його мати, приїхавши на поховання, забрала всі правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно і , по-суті, вигнала їх із сином із квартири АДРЕСА_3, в якій вони постійно проживали родиною з 2003 року по день смерті ОСОБА_4, впустивши туди для проживання незнайомих їй людей. Тому, при зверненні до нотаріальної контори вона не змогла надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкову квартиру, у зв'язку з чим Постановою державного нотаріуса Третьої дніпродзержинськоі державної нотаріальної контори №2002 від 02 серпня 2016 року їй, як представнику неповнолітнього сина ОСОБА_3, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на належну йому частку квартири АДРЕСА_4, та було рекомендовано звернутись до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Камянської міської ради.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надійшла заяву про розгляд справи без участі представника Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі представників відповідача та третьої особи.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2005 року народився ОСОБА_6. Його батьками в свідоцтві про народження записані ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (а.с.16).

14 січня 2011 року позивач ОСОБА_2 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.17).

23 листопада 2006 року Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого квартира АДРЕСА_5 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках ОСОБА_5 та члену її сімї ОСОБА_4 (а.с.18).

Право власності на цю квартиру було зареєстровано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується відповіддю ОКП "Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації"на запит Завідувача Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори (а.с. 9).

Згідно технічного паспорту на квартиру №115, що знаходиться в будинку № 14 по пр-ту Карла Маркса в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, вказана квартира складається з трьох ізольованих кімнат, житловою площею 37,7 кв.м, загальною площею 63,8 кв.м. (а.с.19-20).

29 січня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.12).

Як зазначено в позові і підтверджується договором-замовленням № 000971 на організацію та проведення поховання (а.с.13), похованням ОСОБА_4 займалися позивач ОСОБА_2 та мати померлого - ОСОБА_8

Згідно довідок, виданих ТОВ «Абонент ХХІ» 12.04.2016 року, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27.06.1995 року, знятий з реєстрації по смерті 11.03.2016 року. Інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на ? частку квартири № 115, що знаходиться в будинку № 14 по пр. Карла Маркса в місті Дніпродзержинську Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на права спільної часткової власності.

12 квітня 2016 року Позивач ОСОБА_2 звернулась до Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, як законний представник, від імені свого малолітнього сина ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом після померлого 29 січня 2016 року батька дитини - ОСОБА_4 (а.с.11).

В Третій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 203/2016 після померлого 29.01.2016 року, ОСОБА_4, копія якої долучена до метеріалів цивільної справи (а.с. 46-52).

В той же день 12 квітня 2016 року Позивач ОСОБА_2, яка була дружиною померлого ОСОБА_4, надала нотуріусу заяву про відмову від спадщини за законом після нього на користь малолітнього сина ОСОБА_3, що підтверджується копією заяви від 12.04.2016 року (а.с.10).

У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру під номером 115, що знаходиться в будинку під номером 14 в м. Камянське Дніпропетровської області, 02.08.2016 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого 29 січня 2016 року, про що їй була надана відповідна постанова (а.с.7).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбаченно, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_2, як законний представник, від імені свого малолітнього сина ОСОБА_3 у встановлені законом строки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте не змогла здійснити своє право на спадкування права на ? частину квартири за вказаних обставин.

Інші спадкоємці першої черги за законом спадщину післі померлого 29 січня 2016 року батька ОСОБА_4 не прийняли.

З урахуванням викладеного вище, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Камянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Третя дніпродзержинська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 29 січня 2016 року батька ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири, загальною площею 63,8 кв.м., житловою площею 37,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення (отримання) рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив..

Суддя Г.А. Байбара.