Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 3 грудня 2003 року, укладений між ним та Рівненською міською радою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 3 грудня 2003 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 120 кв.м, яка знаходиться в м.Рівне, вул..Павлюченка, 49, строком на 49 років. Орендна плата була встановлена в розмірі 3 % від 1 % грошової оцінки земельної ділянки. До 2015 року орендна плата становила 1,69 грн., нині її розмір складає 1540,39 грн. Він є пенсіонером і за своїм фінансовим станом не може здійснювати таку орендну плату. Вважає, що підвищення орендної плати в 911 разів є істотною зміною обставин, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали повністю та з аналогічних підстав. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що звернень щодо припинення права користування земельною ділянкою від позивача до Рівненської міської ради не надходило. Питання щодо припинення права на оренду земельної ділянки повинно вирішуватися виключно міською радою, а тому вважає позовні вимоги передчасними.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 3 грудня 2003 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивачу передано в оренду строком на 49 років земельну ділянку по вул..Павлюченка, 49 в м.Рівне розміром 120 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до п.2.6 договору оренди грошова оцінка земельної ділянки згідно з довідкою Рівненського міського управління земельних ресурсів від 3 жовтня 2003 року № 3-2/74 становить 5643,01 грн.

Згідно із п.2.2 договору оренди річна орендна плата встановлюється в розмірі 3 % від 1 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки і не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється чинним законодавством України.

В травні та вересні 2016 року позивач отримав податкові повідомлення-рішення № 698-1305 та № 43173-17, відповідно до яких орендна плата становить 1540,39 грн. та 1056,79 грн. відповідно.

Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України використання землі в ОСОБА_3 є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України ).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в ОСОБА_3» від 27 березня 2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України та поширено на всі категорії земель вимогу, згідно якої мінімальний розмір орендної плати за землі державної та комунальної власності не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як встановлено ч.1 та ч.2 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни ( тарифи, ставки тощо ), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно із вимогами ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Представник позивача ОСОБА_1 зверталася до Рівненської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по вул..Павлюченка, 49 в м.Рівне, до якої було долучено заяву позивача про згоду на вилучення з його користування вказаної земельної ділянки. Зазначена заява не набрала достатньої кількості голосів депутатів для ухвалення відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторонни керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.2 ст.652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторонни виходили з того, що така зміна умов не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всіх турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що законодавчими змінами щодо нарахування орендної плати встановлено розмір такої плати, який значно перевищує розмір, що ним сплачувався - 1,69 грн. Крім того, нормативна грошова оцінка земель міста Рівне підлягає щорічній індексації, що також вплине на формування розміру орендної плати.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію в середньомісячному розмірі 1372,99 грн. На орендованій земельній ділянці обєктів житлової нерухомості не розташовано.

Аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що значне зростання розміру орендної плати є істотною зміною обставин, якими керувалися сторони при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Суд визнає, що в момент укладення договору оренди сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Суд також визнає, що причини значного зростання розміру орендної плати не можуть бути усунені позивачем при всій його турботливості та обачності, оскільки дані причини не залежать від його волі, а зумовлені обєктивними чинниками - фінансовою кризою, прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в ОСОБА_3», яким внесено зміни до Податкового кодексу України та поширено на всі категорії земель вимогу щодо мінімального розміру орендної плати, яка не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Суд вважає, що виконання договору оренди земельної ділянки призведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні договору від 3 грудня 2003 року.

Суд також не вбачає із суті укладеного між сторонами договору оренди та звичаїв ділового обороту, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, а саме позивач.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договору оренди, про що беззаперечно свідчить сама позиція сторін у справі, і одночасно наявні всі умови, передбачені ч.2 ст.652 ЦК України, суд вважає, що наявні достатні підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки від 3 грудня 2003 року, укладеного між сторонами.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.651, 652 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 3 грудня 2003 року, укладений між Рівненською міською радою та ОСОБА_5, зареєстрований 3 грудня 2003 року за № 434.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :