Справа № 570/1125/16-ц
Номер провадження 2/570/602/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_2, Приватного підприємства "Автотранссервіс" про дострокове стягнення заборгованості , -

в с т а н о в и в :

вважаючи, що боржником і поручителем порушено права позивача, що полягало у невиконанні позичальником - відповідачем ОСОБА_2 кредитних зобовязань, а приватним підприємством «Автотранссервіс» зобов»зань за порукою, покликаючись на непогашення заборгованості по укладеному між сторонами кредитному договору від 23 березня 2007 року позивач у поданій до суду 17 лютого 2015 року заяві просить стягнути з відповідачів солідарно 28 699,28 дол.США боргу та в рівних долях сплачений судовий збір у загальному розмірі 10 118 грн. 38 коп.

Всіх учасників судового процесу відповідно до ст.ст.74-76 ЦПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи, але відповідачі до суду не з»явилися. У поданій до суду заяві представник позивача просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних осіб в заочному порядку і згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі представлених доказів, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.16 цього кодексу звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Вимоги ст.214 ЦПК Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 в межах Генеральної кредитної угоди № 014/89-07/057 від 23 березня 2007 року укладено кредитний договір на суму 94 000 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,00 % на рік строком до 22 березня 2017 року.

В цей же день на виконання боргових зобов»язань за Генеральною кредитною угодою укладено договір поруки між позивачем та ПП «Автотранссервіс», якою встановлена солідарна відповідальність відповідачів.

30 вересня 2009 року, 19 травня 2010 року, 30 січня 2014 року графік погашення кредиту викладено у нових редакціях.

10 листопада 2015 року відповідачам направлені письмові вимоги, які отримані 25 листопада 2015 року і не виконані, про дострокове виконання боргових зобов»язань та усунення порушень кредитного договору, однак заборгованість за кредитом не погашена.

У відповідності до розрахунку станом на 12 січня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 28 699,28 дол.США, а саме:

●26 839,16 дол.США - заборгованість за кредитом;

●1 860,12 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно ст.ст.1054 ЦК України за кредитним договором, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналогічні вимоги ставляться ч.1 ст.1049 ЦК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" вказано, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст.1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору і укладається саме для забезпечення виконання останнього. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Боржник зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства, за якими встановлено обов"язок боржника виконати зобов"язання належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору тому у позивача виникло право вимагати дострокового повного виконання зобов"язання за договором.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, про розмір боргу. Позивач надав до суду копії зазначених договорів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який в силу ст.ст.59, 64 ЦПК України являється допустимим доказом у справі, а відповідачі в свою чергу не надали суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростували подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову.

Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов'язань за кредитним договором та повернення кредиту за графіком, визначеним кредитором. Задовольняючи повністю позовні вимоги, суд виходить з того, що оскільки зобов"язання за договором не виконано, заборгованість за кредитним договором та процентами за користування кредитом не погашена, то відповідно дана заборгованість має бути стягнута з боржника та поручителя як солідарних боржників, бо така вимога позивача є підставна і ґрунтується на вимогах Закону.

У зв»язку із задоволенням позову згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних долях також підлягають стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст.526, 543, 572, 575, 589, 1054 ЦК України, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити цивільний позов Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" до ОСОБА_2, Приватного підприємства "Автотранссервіс" про дострокове стягнення заборгованості .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР номер 962918, виданий 08 травня 2003 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) та приватного підприємства «Автотранссервіс» () на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (р/р 1026, , МФО № 300335 вул.Лєскова, 9 м.Київ, 01011) заборгованість за кредитним договором від 23 березня 2007 року у розмірі 28 699,28 дол.США, а саме:

●26 839,16 дол.США - заборгованість за кредитом;

●1 860,12 дол.США - заборгованість по процентам за користування кредитом;

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР номер 962918, виданий 08 травня 2003 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (р/р 1026, , МФО № 300335 вул.Лєскова, 9 м.Київ, 01011) судовий збір в розмірі 5 059 грн. 19 коп.

Стягнути з приватного підприємства «Автотранссервіс» () на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (р/р 1026, , МФО № 300335 вул.Лєскова, 9 м.Київ, 01011) судовий збір в розмірі 5 059 грн. 19 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Кушнір Н.В.