Справа № 135/519/16-ц
Провадження у справі № 2-о/135/13/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Білодіда П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Друга тростянецька державна нотаріальна контора в місті Ладижині Вінницької області про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її рідною бабусею ОСОБА_2, яка померла 20 липня 2015 року в м. Ладижині Вінницької області.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що після смерті бабусі відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме ? частини квартири №61 в будинку №26, що по вулиці Будівельників в місті Ладижині Вінницької області. Спадщину після смерті бабусі вона прийняла у встановленому законом порядку, інших спадкоємців які б претендували на майно ОСОБА_2 не має . ЇЇ мати та донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3, померла 11 травня 2001 року. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, оскільки не підтверджуються родинні відносини із її бабусею. Свідоцтво про народження її матері ОСОБА_3, що є рідною донькою нині покійної ОСОБА_2 втрачено та відновити його не можливо так як вона народилась в Білорусі, точного місця народження матері їй невідомо. За таких обставин нотаріус Другої тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 лютого 2016 року. При цьому зазначила, що вона змінила прізвище із ОСОБА_3 на Костюк у зв'язку із реєстрацією шлюбу у 2011 році.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, письмово заявлені вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути без її участі (а.с. 26 ).

Друга тростянецька нотаріальна контора направила до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника (а.с. 25).

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 липня 2015 року в м. Ладижині Вінницької області померла ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 141 та видано свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 323367 від 22 липня 2015 року (а.с. 17).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 61, в будинку № 26, що по вулиці Будівельників в місті Ладижині Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом № 1854 від 25 липня 1994 року про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області, яку заявник бажає прийняти, однак зробити цього не може, оскільки не підтверджується факт родинних відносин між нею та померлою.

З метою прийняття спадщини після померлої заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.18), однак постановою від 09 лютого 2016 року державного нотаріуса Другої тростянецької нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у вигляді 1/2 частини квартири № 61, в будинку № 26, що по вулиці Будівельників в місті Ладижині Вінницької області після померлої ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю у ОСОБА_1 документів, що підтверджують родинні стосунки з померлою (а.с.8).

Звертаючись до суду з заявою заявник просить встановити факт родинних відносин між нею та її померлою бабою, встановлення якого необхідно їй для реалізації спадкових справ.

З доказів наданих заявником вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №005928 ОСОБА_1 народилась 14 березня 1979 року, про що в книзі актів громадянського стану 24 квітня 1979 року зроблено відповідний запис №1041. У графі батьки зазначено: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_3С.(а.с.15).

Відповідно свідоцтва про одруження серія І-КГ №066293 від 26 листопада 2011 року зареєстровано шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, після реєстрації одруження присвоєно прізвище дружині Костюк (а.с.6).

З довідки про склад сім'ї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги видно, що до складу сім'ї ОСОБА_2 входить її внучка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

З виписки з протоколу засідання виконкому Ладижинської міської ради народних депутатів вбачається, що рішенням № 154 від 06 серпня 1987 року вирішено задовольнити прохання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити її опікуном над внучкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати якої знаходиться на лікуванні від алкоголізму, а батько у вихованні дочки участі не приймає, проживає в м. Ровно. Покласти на ОСОБА_8 всі опікунські обов'язки по відношенню до ОСОБА_7 (а.с.16).

З технічного паспорту на квартиру № 61 в житловому будинку № 26 в м. Ладижині Вінницької області, копії рішення виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 166 від 20 липня 1994 року про безоплатну передачу квартири у власність та свідоцтва №1854 про право власності на житло від 25 липня 1994 року видно, що членом сім'ї ОСОБА_2 є ОСОБА_7 (а.с.10-14).

Вказаними доказами підтверджуються родинні стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_2М, яка померла 20 липня 2015 року є рідною бабою ОСОБА_1

Дані правовідносини регулюються ЦК України та ЦПК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Статтями 1269-1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що заявником суду надано достатньо доказів, які підтверджують факт, про встановлення якого вона просить суд, а тому заява підлягає задоволенню.

Встановлення факту про який просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті спадкодавця, іншого порядку чи можливості встановити такий факт заявник не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 15, 1216-1218, 1220-1233, 1258, 1265, 1269-1270, 1296, 1297 ЦК України ст.ст. 3, 4,10, 11, 57-64, 88, 169, 209, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 20 липня 2015 року була рідною бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя