Номер провадження 2/631/94/16
Номер справи 631/2245/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

за участю позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представників позивачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

представника відповідача: Овчаренко І.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агролатінвест» про розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернення земельної ділянки співвласникам.

ВСТАНОВИВ:

До Нововодолазького районного суду Харківської області звернулися з позовною заявою позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агролатінвест» Нововодолазького району Харківської області про розірвання договору оренди землі та зобов'язання повернення земельної ділянки співвласникам. В судовому засіданні позивачі, що мають одну правову позицію, та їх представники, які діють на підставі доручень, в повній міра підтримали свої позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні в повному обсязі.

По суті справи стороною позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також їх представниками, які діють на підставі доручень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано суду свої пояснення з яких встановлено, що 28 жовтня 2006 року між ОСОБА_7, батьком позивачів по справі які між собою є рідними братами та сестрою, та ТОВ «АГРОЛАТІНВЕСТ» був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований Нововодолазьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 02.11.2007р. за № 30. В 2015 році право власності на земельну ділянку від померлого ОСОБА_7 перейшло до позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що підтверджено рішенням Нововодолазького районного суду по справі №631/261/14-ц, № провадження 2/631/239/14 від 18.03.2014 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №36443555 від 17.04.2015; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №37938134 від 22.05.2015; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №37938134 від 22.05.2015 року.

Позивачі чітко підкреслюють свою правову позицію посилаючись на норми п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, в якій закріплено, що право власності припиняється у разі смерті власника, а також на норму ст.1216 ЦК України якою також передбачено, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі вищевказаних норм законодавства до позивачів перейшли усі права та обов'язки за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 02.11.2007р. за №-30.

В підтвердження своєї правової позиції позивачі посилаються на п.12.5 Договору оренди землі, згідно якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни умов або розірвання договору. Посилаючись на зазначений пункт договору позивачі надіслали відповідачу лист-повідомлення про розірвання договору оренди землі, в якому виявили бажання розірвати договір оренди земельної ділянки та просили відповідача підписати додаткову угоду до договору оренди землі від 28.10.2006 про розірвання цього договору, звільнити належну їм земельну ділянку, привести її у відповідний стан та повернути позивачам па підставі акту прийому-передачі. На вимогу позивачів розірвати договір оренди земельної ділянки відповідач відмовився. Позивачі не погодилися з твердженням відповідача та вимушені були звернутися до суду з позовом про розірвання договору оренди землі від 28.10.2006, укладеного між ОСОБА_7 та ТОВ «Агролатінвест» зареєстрованого Нововодолазьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 02.11.2007р. за №-30, а також про зобов'язання ТОВ «Агролатінвест» повернути співвласникам ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,0531га., яка знаходиться на території Караванської сільської ради, Нововодолазького району, Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Представник відповідача, який представляє інтереси в судовому засіданні ТОВ «Агролатінвест» відповідно до доручення, позов не визнав в повному обсязі. По суті позовних вимог Овчаренко І.А. пояснив, що вимоги позивачів, які викладені в їх позовній заяві є незаконними, необґрунтованими, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню у судовому порядку з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті. Крім того представник відповідача наголошує, що ст.ст. 10,60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 28 жовтня 2006 р. між відповідачем, як орендарем, та ОСОБА_7 був укладений договір оренди земельної ділянки (договір), відповідно до якого орендодавець передав у тимчасове платне користування та володіння (оренду) орендарю земельну ділянку площею 4,0531 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Караванської сільської ради, яка належала орендодавцю на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 30.09.2005 року. Договір зареєстрований 02 листопада 2007 року за № 30, Нововодолазьким районним відділом реєстрації ХРФ ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України. Орендар прийняв зазначену земельну ділянку в тимчасове володіння та користування та зобов'язався сплачувати орендну плату в обумовленому договором розмірі, про що свідчать акт передачі-приймання земельної ділянки від 28.10.2006 року та інші додатки до договору. 16 лютого 2012 року між орендарем та орендодавцем земельної ділянки укладено додаткову угоду до договору оренди землі б/н від 28.10.2006 року, згідно якої викладено в новій редакції пункти договору: 2.1, 2.5, 3.1, 4.1, 4.2, 5.3, 12.5, доповнено пункти 4.1 та 9.3 договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер. Додаткова угода від 16.02.2012 року зареєстрована 23 квітня 2012 року за №-01510 відділом Держкомзему у Нововодолазькому районі Харківської області.

На підставі рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 18.03.2014 року у справі №631/261/14-ц, № провадження 2/631/239/14 та витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36443555 від 17.04.2015р., № 37131665 від 05.05.2015р. № 37938134 від 22.05.2015р., власниками земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 4,0531га., розташованої на території Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області є позивачі по даній справі. Але на думку представника відповідача згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Крім того Овчаренко І.А. в судовому засіданні акцентує увагу часників процесу, що відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. А згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст.7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставо держателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно положень ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі, а відповідно до ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Згідно п.3.1 Договору оренди землі від 28 жовтня 2006 року та додаткової угоди до нього від 16 лютого 2012 року договір укладено на десять років починаючи з дати його державної реєстрації з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Згідно п.9.5.4. договору земельна ділянка може бути передана у спадщину згідно до закону при передачі земельної ділянки (чи будь-якої її частини) у спадщину, всі права та обов'язки орендодавця за цим Договором переходять до спадкоємця (спадкоємців) земельної ділянки. Особливо представник відповідача звертає увагу суду на правове врегулювання відповідних правовідносин законодавчо. Так відповідно до ст.1216 ЦКУ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст.1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, на думку представника відповідача, смерть орендодавця не є підставою для припинення договору оренди землі, оскільки із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше прямо не передбачено в самому договорі. А проаналізувавши пункти 12.2, 12.3 договору можна переконатися, що не передбачено припинення договору внаслідок смерті орендодавця. Також, умовами договору не передбачено автоматичного розірвання або припинення його дії у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи. Згідно з п.12.1 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Пунктом 12.3 договору передбачено, що розірвання договору оренди землі допускається за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використання, а також з інших підстав, визначених законом, проте доказів цього позивачами не надано і вимог про розірвання договору оренди з таких підстав ними не заявлено. Згідно п.12.4 договору його розірвання в односторонньому порядку не допускається.

Підводячи підсумок своєї правової позиції представник відповідача Овчаренко І.А. наполягав на тому, що у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролатінвест» про розірвання договору оренди землі необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.8,10,11 ЦПК України, приймаючи до уваги принцип змагальності, надання доказів, а також доведеності їх з боку учасників процесу, суд вирішує позов в межах заявлених вимог, проаналізувавши свідчення позивачів, а також їх представників, представника відповідача, окремо, а також в сукупності з іншими доказами, дослідивши матеріали цивільної справи, суд віддає перевагу доводам сторони відповідача, а доводи сторони позивачів оцінює критично та вважає за необхідне відмовити позивачам в задоволенні позову.

Цивільно-правові відносини, які є предметом дослідження в судовому процесі базуються на позиції вини сторони цивільного провадження, яка допустила протиправність в своїх діях і дана обставина доведена в суді. В даному конкретному випадку стороною позивача не наведено, а також не надано доказів винної поведінки з боку відповідача, не доведено тези позивачів про малий відсоток виплати орендної плати, від якої позивачі в добровільному порядку відмовилися, незважаючи на той факт, що зі слів представника відповідача дану обставину спростовано тим, що орендна плата позивачам нарахована в максимальних розмірах, які передбачено законодавчо.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд приймаючи дане рішення виходить з того, що у даному судовому засіданні не доведено стороною позивача та не надано оригіналів документів які б підтвердили винну поведінку в діях відповідача, що є суттєвими для прийняття рішення по даному цивільному провадженні. До суду не надано оригіналів платіжних документів пов'язаних з виплатою орендної плати, що є також головною та беззаперечною підставою для задоволення позову, а інші обставини на які посилається представник позивача судом досліджені і їм з боку суду надана належна правова оцінка.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав про звільнення від доказування.

Суд, у відповідності до вимог ст.212 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вирішує, що позов в межах заявлених вимог, на підставі наявних в матеріалах доказів задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,8,22,24,55,57,64,68 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, ст.ст.3,11,15, 16,638-654 ЦК України, ст.ст.3-14,15,45,57-62,208,209,213-215,218,223,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства обмеженої відповідальності «Агролатінвест» Нововодолазького району, Харківської області, про розірвання договору оренди землі від 28.10.2006 року який укладений між ОСОБА_7 та ТОВ «Агролатінвест» Нововодолазького району, Харківської області, зареєстрований Нововодолазьким районним відділом Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 02.11.2007 року за №-30, та зобов'язання повернення земельної ділянки співвласникам - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Сторони які беруть участь у справі зможуть ознайомитися з повним текстом рішення 15 січня 2016 року.

Копію рішення направити усім учасникам цивільного процесу для відома.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Покальчук Ю.М.