Справа № 214/2230/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 червня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Рімашевській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 25.06.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що по вул. Севастопольській в АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_3 та її чоловік ОСОБА_4. За рішенням виконкому Центрально-Міської районної ради депутатів трудящих від 02 жовтня 1963 року за № 25 ОСОБА_4 був призначений опікуном над позивачем та її братом. Вони проживали однією родиною, позивач вважала, що вони її удочерили, називали її татом та мамою, видавали її заміж. Після смерті ОСОБА_4, позивач з братом проживали разом з матір'ю ОСОБА_3 до її смерті, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, позивач піклувалася про останню. Донька позивача та онуки називали її бабусею і не знали, що вона їм не рідна. Дівоче прізвище позивача - ОСОБА_5. Вперше позивач вийшла заміж 31 грудня 1969 року і змінила прізвище на ОСОБА_6. Стала проживати в іншому місці. Після розлучення ще декілька разів виходила заміж. 25 червня 1992 року позивач повторно зареєструвалася у вказаній квартирі, де проживала з матір'ю ОСОБА_3 та донькою з онуками. 25 вересня 1992 року позивач вийшла заміж за гр. ОСОБА_7, взяла його прізвище, яке в подальшому не змінювала. 28 липня 1994 року була приватизована вказана квартира, в приватизації приймали участь всі особи, що були на той час зареєстровані в квартирі. Було видано свідоцтво про право власності на житло. Право власності на приватизовану квартиру належало її матері - ОСОБА_3 та членам її сім'ї на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_3. Спадкоємці після її смерті відсутні. Позивач продовжує проживати за даною адресою, оплачує комунальні послуги, ремонтує квартиру, слідкує за технічним станом господарських будівель. Позивач 09 листопада 2015 року звернулась до державного нотаріуса сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою для одержання Свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовила в оформленні спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 року, оскільки не надано документального підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше 5 років до дня відкриття спадщини. Встановлення даного факту необхідно позивачу для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а саме її частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2.

Представник позивача - ОСОБА_8 до судового засідання не з'явилася, повідомлялася заздалегідь та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_9 до судового засідання не з'явилась, повідомлялась заздалегідь та належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просить прийняти рішення на розсуд суду.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній даних та доказів за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 822 (а.с. 5).

Згідно архівного витягу з Державного архіву Дніпропетровської області №Г-175-2015 від 12.10.2015р ОСОБА_4 було призначено опікуном над сиротами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12).

28 липня 1994 року ОСОБА_3 приватизувала квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, про що 22 листопада 1995 року було видано свідоцтво про право власності на житло (а.с.13). В приватизації приймали участь особи, які були на той час зареєстровані в квартирі, в тому числі і позивач.

25 вересня 1992 року позивач вийшла заміж за ОСОБА_7, та взяла його прізвище, яке в подальшому не змінювала (а.с.17).

Право власності на приватизовану квартиру належало матері позивача - ОСОБА_3 та членам її сім'ї на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.5).

Згідно довідки №140 від 06.10.2015р., виданої головою вуличного комітету №4, ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 1949 року і по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Також разом із нею проживала та була прописана позивач - ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно довідки №107 від 26.08.2015р., виданої головою вуличного комітету №4, ОСОБА_2 проживає та ареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 разом із ОСОБА_13, ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (а.с.10).

Позивач звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 та отримала відмову, оскільки нею не було надано документального підтвердження факту проживання зі спадкодавицею однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та їй було запропоновано звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім'єю (а.с.6).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Тобто в четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, ніж п'яти років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім'єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п'ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім'єю.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Це можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть бути також особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем. Юридичний факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем протягом п'яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30 травня 2008 року N 7 „Про судову практику у справах про спадкування" п. 21 - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Так, факт постійного проживання позивача з спадкодавцем ОСОБА_3 протягом п'яти років однією сім'єю до часу відкриття спадщини встановлено судом на підставі письмових доказів, що маються в матеріалах справи, а саме: на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано на підставі розпорядження (наказу) органу приватизації від 28.07.1994р., оскільки в приватизації приймали участь всі особи, які на той час були зареєстровані у квартирі, а також на підставі довідок №140 від 06.10.2015р. та №107 від 26.09.2015 року, виданих головою вуличного комітету №4, згідно яких позивач була зареєстрована та проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_3 Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 потрібно позивачеві для того щоб оформити спадщину як спадкоємиця четвертої черги.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст. 1264 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, однією сімє'ю із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 25.06.1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 рік.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів із дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б.Щеняєва