Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" лютого 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошей в розмірі 10000 грн. та 3000 дол.США, в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на час розгляду справи та моральної шкоди у розмірі 23000 грн.. В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що відповідачка зобовязувалася виконати певні роботи по оформленню приватизації земельної ділянки та оформлення самовільних забудов. Для виконання доручення позивач 20.09.2013 року передала їй особисто 3000 доларів США. ОСОБА_2 завіряла, що займається усіма питаннями і все буде вирішено позитивно. В лютому 2015 року відповідач повідомила, що документи вже на розгляді, але їй потрібно ще 10000 грн., які 05.02.2015 року позивач передала. Однак до теперішнього часу доручення не виконано і гроші не повернуто. У звязку з протиправними діями ОСОБА_2 позивач звернулася до правоохоронних органів. Крім того, діями відповідачки було завдано і моральну шкоду, оскільки вона порушила права позивача, в результаті чого у ОСОБА_1 погіршився стан здоровя, вона втратила спокій, змінився нормальний спосіб життя.

В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в засідання не зявилася, повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомляла, письмові заперечення проти позову не надсилала.

Оскільки відповідач заперечень проти позову не надав, то суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст.224 ЦПК України постановити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як було судом зясовано, 06.10.2013 року позивач ОСОБА_1 видала довіреність ОСОБА_2, якою уповноважила останню бути її представником у відповідних установах з питань замовлення і отримання документів для введення в експлуатацію самочинно збудованих будівель на належній їй земельній ділянці, що знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.Конноармійська, №27, та з питань оформлення всієї технічної документації і отримання правовстановлюючих документів на вказану ділянку та будівель, що на ній знаходяться (а.с.6).

20.09.2013 року ОСОБА_2 склала розписку про отримання на підставі довіреності з її умовами 3000 доларів США (а.с.4).

05.02.2015 року ОСОБА_2 склала розписку про отримання на підставі довіреності 10000 грн. (а.с.5).

Згідно з вимогами ст.1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Нормами ч.1 ст.1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Згідно з вимогами ст.1005 ЦК України повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Якщо договором доручення не передбачена можливість вчинення дій замісником повіреного або така можливість передбачена, але замісник у договорі не вказаний, повірений відповідає за вибір замісника.

Відповідно до вимог ст.1006 ЦК України повірений зобов'язаний:

1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення;

2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення;

3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.529 ЦК України).

Оцінивши усі надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини за договором доручення, для виконання певних дій від імені позивача відповідач отримала довіреність з відповідним переліком дій, однак укладений між сторонами договір відповідач не виконала, тому вимога про стягнення коштів підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути отримані нею гроші у розмірі 10000 грн. та 3000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 02.02.2016 року складає 76320 грн. (3000 дол. США Х 25,44 грн.) .

Щодо відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 р. № 1) надав розяснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання;3) сплата неустойки; 4)відшкодування збитків та моральної шкоди.

Оскільки окремим договором між сторонами не встановлювалося відповідальності, а виниклі правовідносини, як вже зазначено вище виникли з договору доручення і регулюються главою 68 ЦК України, нормами якої не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 863,20 грн., який розраховано в розмірі 1% від стягнутої суми та виходячи із курсу національної валюти НБУ 25,44 грн. за 1 дол.США станом на час розгляду справи.

Керуючись ст.cт.10,11,57,58,60,64,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000 грн. та 3000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 76320 грн. та судовий збір у розмірі 863,20 грн..

В іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: