Справа № 192/3229/16-ц
Провадження № 2/192/635/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"02" грудня 2016 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербини Н.О., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, визнання права власності за кожним на ? частину домоволодіння та земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про:

визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння на імя ОСОБА_4 та скасування державної реєстрації права власності на нього;

про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину домоволодіння на імя ОСОБА_3 та скасування державної реєстрації права власності на нього;

про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки на імя ОСОБА_4;

про визнання недійсним виданого 03 листопада 2006 року державним нотаріусом Солонянської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки на імя ОСОБА_3;

про визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину домоволодіння та на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування;

про визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки в порядку спадкування.

Подана позивачами позовна заява, яка надійшла до канцелярії суду поштою, не відповідає вимогам частини 2 ст.119 ЦПК України, а саме:

- п.4 позивачі звернулися до суду з десятьма позовними вимогами, з яких шість вимог немайнового характеру, а чотири позовних вимоги майнового характеру: про визнання права власності за ОСОБА_1 права власності на ? частину домоволодіння та на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування; про визнання права власності за ОСОБА_2 на ? частину домоволодіння та ? частину земельної ділянки в порядку спадкування, але ціна позову в позовній заяві з урахуванням положень ст.80 ЦПК України позивачами не зазначена;

- п.6 не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, чи наявність підстав для звільнення від доказування, в тому числі в частині родинних стосунків між позивачами та померлим 03 березня 2006 року дідом ОСОБА_5.

Крім цього, подана позивачами позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, якою передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачі звернулися до суду з шістьма позовними вимогами немайнового характеру, при цьому судовий збір за даними позовами сплачено лише в сумі 1653 гривні 60 копійок, що вбачається з доданих до позову квитанцій №0.0.615363311.1 від 12 вересня 2016 року та №0.0.603754440.1 від 19 серпня 2016 року, тобто за трьома вимогами не майнового характеру, а за іншими вимогами немайнового характеру судовий збір взагалі не сплачено, в той час як згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного року, розмір якої станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у розмірі 551 гривня 20 копійок, тобто судовий збір не доплачено в сумі 1653 гривні 60 копійок.

Крім цього, згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, розмір якої станом на 01 січня 2016 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у розмірі 1378 гривень.

В той же час, позивачами до позовної заяви в частині чотирьох позовних вимог майнового характеру квитанції про сплату судового збору взагалі не додано, а п.1 прохальної частини позовної заяви заявлено клопотання про відстрочення доплати судового збору до моменту отримання фотокопій правовстановлюючих документів на спірне майно та проведення експертної оцінки його вартості. При цьому дане клопотання взагалі не містить обґрунтування такого відстрочення в тексті позовної заяви.

Положеннями ст.82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, тобто норми цивільно-процесуального законодавства взагалі не передбачають зазначеної в позові підстави відстрочення доплати судового збору, у звязку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.

Оскільки позивачем взагалі не зазначена ціна позову, а до позовної заяви не додано будь-яких доказів вартості майна за позовами майнового характеру, суд позбавлений можливості визначити суму судового збору, який підлягає сплаті в частині позовних вимог майнового характеру, але при цьому його розмір повинен становити 1% ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

Згідно п.9 ч. 1 ст.80 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - визначається дійсною вартістю нерухомого майна, на день звернення з позовом до суду.

Частиною 2 ст. 80 ЦПК України передбачено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Законом України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної вимоги майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивачі в разі відсутності на час звернення з позовом до суду доказів дійсної вартості спірного нерухомого майна, не позбавлені можливості здійснити сплату судового збору в максимальному розмірі 6 890 гривень 00 копійок пропорційно розміру вимог кожного позивача на наступні реквізити: отримувач коштів - УДКСУ Солонянського району, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37916143, банк отримувача ГУДКСУ в Дніпропетровській області, код банку отримувача (МФО)805012, рахунок отримувача 0305, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу - судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солонянський районний суд Дніпропетровської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням того, що подана позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, тому є підстави для залишення її без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали.

Крім того, згідно акта від 29 листопада 2016 року під час розкриття конверта, надісланого від ОСОБА_1, не виявилося в додатку копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, а відповідно до вимог ЦПК України додатки надсилаються відповідно до кількості сторін у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80,119, 120,121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Солонянської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння та земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на домоволодіння, визнання права власності за кожним на ? частину домоволодіння та земельної ділянки, залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали.

Роз'яснити позивачам, що якщо недоліки не будуть усунені у встановлений строк, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачам.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо визначення розміру судових витрат до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд шляхом подання протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, а в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. О. Щербина