Дата документу 15.03.2016
Провадження № 2/334/654/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

- головуючого судді Лисенко Л.І.,

- при секретарі Матвієнко О.І.,

Розглянув у відкритому судовому засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про визнання права власності на депозитні внески в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовом про визнання права власності на депозитні внески в порядку спадкування за законом, вказавши, що 27 березня 2015 року померла бабуся позивачки, ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді депозитних внесків з відсотками в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», а саме: договору № SAMDN 9325 послуга накопичення «Скарбничка» від 15.03.2014р., заповідальне розпорядження відсутнє; договору № SAMDN WFD 600 внесок «Стандарт на 1 міс.» від 15.01.2015р. в сумі 30 000,00 грн., заповідальне розпорядження відсутнє; договору № SAMDN WFD 001 внесок «Стандарт на 6 міс.» ві 15.01.2015р. в сумі 56 830,00 грн., заповідальне розпорядження відсутнє; заяви № SAMDN 9140 від 18.09.2013р. внесок «Стандарт на 6 міс.» в сумі 35 000,00 грн. заповідальне розпорядження на користь позивачки.

За життя бабуся виказувала бажання залишити заповіт на імя позивачки, але зробити це не встигла, так як її стан здоровя різко погіршився.

Спадкоємцем першої черги на підставі ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є син, ОСОБА_4, відповідач по справі, який права на обовязкову частину у спадщині відповідно до ст.1241 ЦК України не має і на спадщину не претендує. Спадкоємців другої та третьої черги після смерті ОСОБА_3 немає.

З січня 2010 року по день її смерті, 27.03.2015 року, тобто більш пяти років, позивачка мешкала постійно разом з бабусею в квартирі АДРЕСА_1, у них був єдиний бюджет і вони вели спільне господарство. Крім того, 17.07.2013року за бажанням бабусі вони оформили договір довічного утримання (догляду).

Згідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Позивачка, як спадкоємиця четвертої черги, має право на спадкування після смерті бабусі.

Через юридичну необізнаність у встановлений законом строк позивачка не звернулася до нотаріуса, так як вважала, що це потрібно робити після спливу шестимісячного строку. У теперішній час отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не може, оскільки факт прийняття спадщини підтверджується судовим порядком, про що тримала лист приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Позивачка просить суд визнати за нею право власності згідно із заповітом на депозитний внесок № SAMDN 9140 від 18.09.2013р. внесок «Стандарт на 6 міс.» в сумі 35 000,00 грн.;

згідно із законом на депозитні внески за договором № SAMDN 9325 послуга накопичення «Скарбничка» від 15.03.2014р.; договором № SAMDN WFD 600 внесок «Стандарт на 1 міс.» від 15.01.2015р. в сумі 30 000,00 грн., договором № SAMDN WFD 001 внесок «Стандарт на 6 міс.» від 15.01.2015р. в сумі 56 830,00 грн. після смерті ОСОБА_3, померлої 27.03.2015 року.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився двічі, про день і час судового засідання повідомлявся, заперечень на позов не надав.

Третя особа ПАТ КБ «Приватбанк» позов не визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що пілягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.1 ст.1254 УК України встановлено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Відповідно до п.2 ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Судом встановлено, що 27 березня 2015 року померла бабуся позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ЖС № 319569 (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді депозитних внесків з відсотками в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк». Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 являється її син, батько позивачки, ОСОБА_4, який права на обовязкову частку на спадщину не має і до нотаріуса у встановлений законом строк, з 27.03.2015р. і по 27.09.2015р. із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Спадкоємців другої та третьої черги після смерті ОСОБА_3 немає.

З січня 2010 року по день її смерті, 27.03.2015 року, тобто більш пяти років, позивачка мешкала постійно разом з бабусею в квартирі АДРЕСА_1, у них був єдиний бюджет і вони вели спільне господарство, що підтверджується довідкою № 501 від 15.10.2015 року, видану ЖБК «Трансформаторщик № 1». Також, 17.07.2013 року ОСОБА_3 і позивачка ОСОБА_1 уклали договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий № 899 (а.с.10-13).

Як пояснили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, позивачка доглядала за бабусею, поховала її за власні кошти, вони вели спільне господарство і були єдиною сімєю.

Згідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що спадщину прийняла, тому суд вважає можливим визнати за нею право власності на депозитні внески в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.1217, 1218, 1228, 1241, 1245, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1 право власності на депозитні внески на рахунках: № 3100 на суму 12,74 грн.; № 9572 на суму 35272,44 грн.; № 9743 на суму 67207,35 грн.; № 5227 на суму 35 000,96 грн. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 27.03.2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.