У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області - Снісарчук М.М. на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області (далі - Фонд) 48 720 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, що була отримана за час роботи на ВАТ «Вендичанський комбінат хлібопродуктів» при виконанні трудових обов'язків.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області на користь ОСОБА_3 39 410 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час виконання трудових обов'язків 10 лютого 2004 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого завдано шкоду здоров'ю та висновком МСЕК йому вперше 20 травня 2004 року встановлено 20 % втрати працездатності внаслідок трудового каліцтва, тому саме Фонд повинен нести відповідальність за завдання моральної шкоди потерпілому.

Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням компенсації за перенесені ним моральні страждання, а також вартість коригувальних заходів, спрямованих на нормалізацію його психічного стану.

Рішення суду відповідає нормам ст. ст. 21, 28, ч. 3 ст. 34, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Посилання в касаційній скарзі скаржника на порушення позивачем строку позовної давності, оскільки його право на відшкодування моральної шкоди було порушено у 2002 році, є безпідставними, тому, що позовна давність на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (і на вимогу про відшкодування моральної шкоди) не поширюється, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України.

Аналогічні роз'яснення викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема в п. 16.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанції, є законними та обґрунтованими, не дають підстав для висновків про неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області - Снісарчук М.М. на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Могилів-Подільському районі Вінницької області про стягнення моральної шкоди, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В.Попович