24.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/6817/15-ц
Справа №2/205/491/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» до ОСОБА_1 про визнання веселів такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання веселів такими, що не підлягають виконанню (а.с.1-4).

Одночасно із даним позовом позивач звернувся до суду із трьома позовами до ОСОБА_1 про визнання веселів такими, що не підлягають виконанню, які на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2015 року обєднані в одне провадження (а.с.59).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в грудні 2014 року ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» були предявлені ОСОБА_1 до оплати прості векселі: серії АА 1716630 номінальною вартістю 199 483,62 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716628 номінальною вартістю 77 045,89 грн. складений 05.04.2010 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716627 номінальною вартістю 182 400,00 грн. складений 11.04.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716629 номінальною вартістю 150 000,00 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську.

Вказані прості векселі предявлені позивачу актами №№ 01, 02, 03, 04 предявлення векселів до оплати від 23.12.2014 року та направлені листами від 23.12.2014 року. Строком платежу за предявленням, але не раніше 2014 року.

Вищевказані прості векселі на підставі договорів купівлі-продажу від 18.12.2014 року були придбані ОСОБА_1 в ТОВ «Аналітично-фінансова компанія «ГЕРМЕС» та отримані на підставі актів прийому-передачі цінних паперів.

Прості векселі серії АА 1716630, серії АА 1716628, серії АА 1716629 з боку позивача підписані ОСОБА_2 поряд із написом «Директор», а простий вексель серії АА 1716627 підписаний директором ОСОБА_3 та ОСОБА_4, - головним бухгалтером позивача, скріплені печаткою і за своїм змістом містять зобовязання ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» сплатити суму грошових коштів на користь ТОВ «НПК «Ресурспром», ТОВ «Придніпровський метисний завод», ПП «Ясінь», на загальну суму 608 929,51 грн.

Позивач наголошує на тому, що вищевказані прості векселі були підписані не уповноваженими особами, а тому не підлягають виконанню, у зв'язку із чим, він вимушений був звернутися до суду із позовами про визнання векселів серії АА 1716630 номінальною вартістю 199 483,62 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716628 номінальною вартістю 77 045,89 грн. складений 05.04.2010 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716627 номінальною вартістю 182 400,00 грн. складений 11.04.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716629 номінальною вартістю 150 000,00 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську такими, що не підлягають виконанню в частині зобовязань ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» сплатити за векселями на користь ОСОБА_1 у строк платежів за предявленням, але не раніше 2014 року.

Позивач в особі своїх представників за довіреністю ОСОБА_5, ОСОБА_6, судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить письмова розписка представника ОСОБА_5 в матеріалах справи (а.с.195). До суду представники надали письмову заяву, в якій просять розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.198).

Відповідач в особі своїх представників за довіреністю у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Відносини, повязані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 7 червня 1930 р.), а також законами України від 5 квітня 2001 р. № 2374-ІІІ Про обіг векселів в Україні (ст. 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), від 23 лютого 2006 р. № 3480-ІV Про цінні напери та фондовий ринок, від 6 липня 1999 р. № 826-ХІV Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, від 6 липня 1999 р. № 827-ХІV Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, від 6 липня 1999 р. № 828-ХІV Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 р. про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Також враховується, що вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобовязання (статті 202211, 215236, 509609 Цивільного кодексу України. Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 31 березня 2011 року ТОВ «ШПЛІНТ.УА» складений простий вексель серії АА №1716630, номінальна вартість якого становить 199 483,62 грн., строком виконання за предявленням, але не раніше 2014 року, на користь ТОВ «НПК «Ресурспром» (а.с.8);

05 квітня 2010 року ТОВ «ШПЛІНТ.УА» складений простий вексель серії АА №1716628, номінальна вартість якого становить 77 045,89 грн., строком виконання за предявленням, але не раніше 2014 року, на користь ТОВ «Придніпровський метизний завод» (а.с.70);

11 квітня 2011 року ТОВ «ШПЛІНТ.УА» складений простий вексель серії АА №1716627, номінальна вартість якого становить 182 400,00 грн., строком виконання за предявленням, але не раніше 2014 року на користь ПП «Ясінь» (а.с.99);

31 березня 2011 року ТОВ «ШПЛІНТ.УА» складений простий вексель серії АА №1716629, номінальна вартість якого становить 150 000,00 грн., строком виконання за предявленням, але не раніше 2014 року на користь ТОВ «НПК «Ресурспром» (а.с.130).

Рішенням загальних зборів ТОВ «ШПЛІНТ.УА», найменування товариства було змінено на «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» (а.с.21-23).

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 придбав у власність в ТОВ «Аналітично-фінансова компанія «Гермес» цінні папери, а саме: прості векселі серії АА 1716630 номінальною вартістю 199 483,62 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716628 номінальною вартістю 77 045,89 грн. складений 05.04.2010 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716627 номінальною вартістю 182 400,00 грн. складений 11.04.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716629 номінальною вартістю 150 000,00 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську (а.с. 10,48-50).

Згідно актів прийому-передачі від 18.12.2014 року вищевказані прості векселі передані ОСОБА_1 (а.с.12,69,98,129).

26 грудня 2014 року ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» прийнято від ОСОБА_1 акти про предявлення простих векселів за №№ 1,2,3,4 віл 23.12.2014 року, на загальну суму 608 929,51 грн. (а.с.6).

Відповідно до ст.. 194 ЦК України, цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобовязань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно ст..195 ЦК України, в Україні в цивільному обороті можуть бути такі групи цінних паперів: 1) пайові цінні папери, які засвідчують участь у статутному капіталі, надають їх власникам право на участь в управлінні емітентом і одержання частини прибутку, зокрема у вигляді дивідендів, та частини майна при ліквідації емітента; 2) боргові цінні папери, які засвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов'язання; 3) похідні цінні папери, механізм розміщення та обігу яких пов'язаний з правом на придбання чи продаж протягом строку, встановленого договором, цінних паперів, інших фінансових та (або) товарних ресурсів; 4) товаророзпорядчі цінні папери, які надають їхньому держателю право розпоряджатися майном, вказаним у цих документах.

Законом можуть визначатися також інші групи цінних паперів.

Види цінних паперів та порядок їх обігу встановлюються законом.

У відповідності до ст. 75 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», простий вексель містить: 1. назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; 2. безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; 3. зазначення строку платежу; 4. зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; 5. найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж; 6. зазначення дати і місця видачі простого векселя; 7. підпис особи, яка видає документ (векселедавець)

Згідно п.7 ст..1 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», індосант - власник ордерного цінного паперу (його уповноважена особа), який вчиняє індосамент. Індосамент може бути повним (іменним) - виписаним на ім'я (найменування) конкретної особи або бланковим (на пред'явника) - виписаним без зазначення імені (найменування) особи.

Відповідно до ст. 14 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», індосамент - це передаточний напис на векселі, за допомогою якого права, що витікають з векселя та права на сам вексель, передаються від останнього держателя векселя до наступного держателя.

Згідно з індосаментом до особи, якій передаються права, посвідчені цінним папером (індосата), переходять усі ці права. Індосамент може бути бланковим (без зазначення особи, щодо якої має бути здійснене виконання зобовязань) або ордерним (із зазначенням такої особи).

На зворотному боці вищевказаних простих векселів містяться ордерні індосаменти, відповідно до яких відповідач отримав права, що витікають з вищевказаних векселів від ТОВ «НПК «Ресурспром», ПП «Ясінь», ТОВ «Придніпровський метизний завод».

За ст.. 77 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», до простих векселів застосовуються такі самі положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Згідно зі ст.ст. 7, 77 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», зобовязання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є юридично дійсними.

У відповідності до ст..7 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов'язуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все-таки юридично дійсними.

Отже, відповідно до вимог п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 08.06.2007 року «Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів», законний векселедержатель не зобовязаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними.

Згідно зі ст.ст. 75, 76 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», простий вексель містить такі реквізити: найменування «вексель», яке включене безпосередньо в текст і висловлене тією мовою, якою цей документ складений; просте і нічим не обумовлене обіцяння сплатити визначену суму; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж; найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен буди здійснений; зазначення дати і місця складання векселя; підпис того, хто видає документ (векселедавця).

Документ, у якому відсутній який-небудь з реквізитів не має сили простого векселя.

Як вбачається з реквізитів простих векселів серії АА 1716630 номінальною вартістю 199 483,62 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716628 номінальною вартістю 77 045,89 грн. складений 05.04.2010 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716627 номінальною вартістю 182 400,00 грн. складений 11.04.2011 року в м. Дніпродзержинську; серії АА 1716629 номінальною вартістю 150 000,00 грн. складений 31.03.2011 року в м. Дніпродзержинську, встановлено, що вони повністю відповідають вимогам ст. 21 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу» та ст.. 75 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі».

В п.4,5 постанови Верховного Суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів» №5 від 08.06.2007 року, зазначено, що згідно зі ч. 3 ст. 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Також судом достовірно встановлено, що немає жодних підстав сумніватися у справжності напису на векселях немає. Оскільки позивачем не надано доказів і крім цього, немає висновку експертизи. Тому, доводи позивача щодо відсутності у посадових осіб повноважень на підписання векселів, не знаходить свого підтвердження в наявних матеріалах справи.

Відповідно до абзацу 1 ст. 11 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», будь-який переказний вексель, у тому числі виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту. Вчинений на векселі, що не має обмежень на його передачу за індосаментом, або на приєднаному до нього аркуші (алонжі) напис про передачу прав на вексель іншій особі повинен розглядатися як індосамент, якщо з його змісту не випливає, що особа, яка вчинила такий напис, має намір передати права в загально-цивільному порядку (у порядку відступлення права вимоги).

Усі положення про індосамент поширюються і на простий вексель.

Тому, суд вважає, що підстави для визнання вищезазначених векселів недійсними відсутні.

Крім того, у разі предявлення законним векселедержателем вимоги про оплату векселя зобовязана за ним особа не має права відмовитися від виконання з посиланням на відсутність або недійсність зобовязання, крім випадків, передбачених ст. 17 Уніфікованого закону.

Згідно із цією статтею особи, до яких предявлено позов за переказним векселем, не можуть протиставляти вимогам держателя заперечення, що ґрунтуються на їхніх особистих відносинах із трасантом або з попередніми держателями, якщо держатель при придбанні векселя не діяв свідомо на шкоду боржнику. На свої особисті відносини з іншими особами, у тому числі з попередніми векселедержателями, боржник вправі посилатися лише в тому разі, коли векселедержателями при придбанні векселя діяв свідомо на шкоду боржникові, тобто якщо він знав про відсутність законних підстав для видачі (передачі) векселя до або під час його придбання.

Наявність обставин, що свідчать про недобросовісність власника векселя, доводиться особою, до якої предявлено позов. Зобовязана за векселем особа звільняється від платежу, якщо доведе, що кредитор, який предявив вимоги, знав або повинен був знати в момент придбання векселя про недійсність чи відсутність зобовязання, що було підставою для видачі (передачі) векселя, або отримав вексель унаслідок обману, крадіжки чи брав у них участь.

Дана позиція також викладена в постанові Верховного Суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, повязаних з обігом векселів» №5 від 08.06.2007 року.

Отже, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що не встановлено жодних підстав для визнання простих векселів такими, що не підлягають виконанню, а усі доводи позивача, викладені у позові є його припущеннями, які не підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Відповідно до ст..60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими, в повному обсязі недоведеними, безпідставними, а тому не підлягають задоволенню, внаслідок чого суд у повному обсязі відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» у задоволенні позову.

Крім того, вирішуючи питання щодо сплати судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 11,15,16,194,-198, 526, 626 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд, ?

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» до ОСОБА_1 про визнання веселів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Шавула