справа № 208/7807/15-ц
№ провадження 2/208/355/16
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді Похвалітої С.М.

при секретарі Шешуревої Я.І.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1,

- представника позивача ОСОБА_2,

- представника відповідачів ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У своїх позовних вимогах позивач ОСОБА_1, з урахуванням уточнень до позовних вимог, зазначив, що 26 березня 2015 року він отримав попередження про відключення від газопостачання, тому як наявний борг в розмірі 2 336,25 грн. Був здійснений перерахунок та борг склав 1 663,20 грн. Але 18 серпня 2015 року до нього прийшли працівники відповідача та сказали, що повинні відключити газ, тому як є борг. Через час дізнався, що борг складає 844 грн., який в розмірі 855 грн. ним був сплачений відповідачу. Вважає дії відповідача протиправними, які виразилися в незаконному нарахуванні йому безпідставної заборгованості за спожитий природний газ та незаконного відключення від послуг з газопостачання йому було завдано та продовжує завдаватися значна моральна шкода. Так, після відключення від газопостачання він вимушений був звертатися за допомогою до лікаря, вимушений був лікуватися амбулаторно з 19 серпня 2015 року по 01 вересня 2015 року, при цьому вирішувати питання щодо сплати нарахованого боргу та підключення житла до газопостачання. Будучи пенсіонером та інвалідом третьої групи це призвело до значних як матеріальних витрат для позивача так і моральної шкоди, докладання значних зусиль для відновлення нормальних життєвих стосунків та побуту.

Враховуючи викладене позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» на його користь матеріальну шкоду у сумі 855 грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, посилався на обставини викладені у позові та просив суд стягнути з ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» на його користь матеріальну шкоду у сумі 855 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, посилався на обставини викладені у позові просив суд задовольнити вимоги позивача, просив суд стягнути з ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» на його користь матеріальну шкоду у сумі 855 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення позову, посилалась на обставини викладені в запереченнях на позов. Суду зазначила, що за адресою: вул.Войкова, 17 у м.Дніпродзержинську на позивача відкрито особовий рахунок та в будинку зареєстрована одна особа. Нарахування здійснювались з урахуванням вимог нормативно-правових актів, які регулюють порядок нарахувань, вартість послуги газопостачання та надання можливих пільг. 06.04.2015 року за адресою позивача було зафіксовано контрольні показники лічильника газу та з причини не оплати наданих послуг з газопостачання на особовому рахунку позивача на 30.04.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 2 336,25 грн. 25 травня 2015 року на адресу позивача було направлено рекомендованим листом з повідомленням письмове попередження про наявність заборгованість та можливе припинення газопостачання у випадку несплати. У червні позивач сплатив частину заборгованості в розмірі 1 663,20 грн., а 31 серпня 2015 року сплатив другу частину. Після оплати залишку заборгованості по газопостачанню, яке було припинено 18 серпня 2015 року, його було відновлено. Жодних штрафних санкцій до позивача з боку відповідача не застосовувалось та вимог щодо сплати заборгованості не виставлялось, а причиною припинення газопостачання стала заборгованість, яка утворилась через невиконання позивачем обовязку споживача щодо оплати наданої йому послуги по газопостачанню, а вини відповідача в цьому немає. Зазначила, що жодних доказів на підтвердження факту будь-яких втрат або матеріальних витрат, понесених позивачем, чи розрахунків матеріальних збитків позивачем не надано та не визначено їх розмір. Позивач також не зазначив, яке каліцтво або інше ушкодження здоровя, ким, коли та у якій спосіб було вчинено протиправну поведінку щодо нього, членів його сімї чи близьких родичів, яке майно позивача, ким та коли воно було пошкоджено чи знищено, тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. У звязку із зазначеним просить суд відмовити в задоволені позову.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, та вивчивши матеріали цивільної справи, дослідив докази надані сторонами, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримує послуги з газопостачання за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Войкова, буд. № 17, що свідчить надані позивачем копії розрахунків та не заперечується представником відповідача.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

За правилами ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 управління ПАТ «Дніпропетровськгаз» є відокремленим підрозділом юридичної особи - ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Таким чином належним відповідачем по даній справі є ПАТ «Дніпропетровськгаз».

Згідно п.29 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» від 09 грудня 1999 року №2246, споживач зобов'язаний укласти договір в письмовій формі, своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Тобто саме на споживача полягає обовязок скласти договір та своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: проведення планово-профілактичного обслуговування та/або капітального ремонту систем газопостачання; ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновних робіт; несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил; самовільного використання газу споживачем; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; зривання або пошкодження пломб на запірних пристроях, засувках на вводі в будинок, пошкодження або зняття інвентарних заглушок тощо; порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації; подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання; відмови споживача від встановлення лічильника газу з ініціативи і за кошти газопостачального підприємства.

У зазначених випадках газорозподільне підприємство зобов'язане поінформувати споживача про причини і строки припинення газопостачання, а газопостачальне підприємство - здійснити протягом одного місяця перерахунок оплати послуг, що надавалися споживачеві.

Відповідно до п.29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року №2246, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення предявив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

Судом встановлено, що 25 травня 2015 року та 08 червня 2015 року представниками відповідача ОСОБА_4 УЕГГ ПАТ «Дніпропетровсьгаз» на імя та адресу позивача було оформлено попередження про відключення його від мереж газопостачання, та зазначено про те, що сума заборгованості за використаний природний газ станом на 30 квітня 2015 року становить 2 336,25 грн. У разі несплати боргу протягом 10 днів після отримання попередження, постачання природного газу буде припинено.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій, останнім 04 червня 2015 року та 26 серпня 2015 року був сплачений нарахований відповідачем борг у розмірі 1 663,20 грн. та 855 грн., про що не заперечується представником відповідача.

Вимоги про відшкодування збитків в розмірі 855 грн. та 20 000 грн. у рахунок відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають, оскільки загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст.1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч.1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Тобто, однією з підстав виникнення зобов'язання є заподіяння шкоди іншій особі. Таке зобов'язання виникає у тому випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов'язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов'язальних правовідносин.

У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи в наслідок його пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, необхідність здійснення зайвих витрат з метою відновлення порушеного права.

Тому обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювана та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою.

В даному випадку не доведено наявність спричиненої шкоди, її розмір.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

В даному випадку судом не встановлено заподіяння шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), а тому не має підставі для відшкодування моральної шкоди.

Згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, позивачем не надано суду докази того, що дії відповідача щодо нарахування заборгованості є неправомірними, а також не надано доказів того, що діями відповідача було спричинено моральну шкоду, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України, та те, що позивача звільнено від сплати судового збору та в задоволені позовних вимог йому було відмовлено, а тому судовий збір компенсується за рахунок держави.

Враховуючи викладене та керуючись п.п.6, 19, 29 Постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з газопостачання» від 09.12.1999 року № 2246, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.526 ЦК України, ст. ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 3-6, 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», ОСОБА_4 управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Дніпропетровськгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.