"12" квітня 2016 р. Справа № 363/1322/16-ц
УХВАЛА

12 квітня 2016 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, ПАТ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Євробуд 77» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування дозволу на виконання будівельних робіт,

встановив:

позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому порушують питання про:

-визнання незаконним і скасування рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради Київської області від 7.07.2004 року № 384 «Про погодження проектної документації та надання функцій замовника», зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Київської області від 18 лютого 2015 року №54 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань житлових будинків по вул. Набережній пров. Прожекторному» в частині І. «Про будівництво житлового мікрорайону (групи житлових будинків) по вул. Набережній та провулку Прожекторному у місті Вишгороді»;

-визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_4 міської ради Київської області №19/13 від 27 грудня 2012 року «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки»;

-визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 січня 2006 року між ОСОБА_4 міською радою Київської області та ЗАТ «Дніпрожилбуд» з послідовними змінами та доповненнями від 29 січня 2009 року та 28 грудня 2012 року та договір суборенди цієї земельної ділянки, украдений між ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» від 28 грудня 2012 року;

-визнання незаконним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 11 березня 2016 року, виданого ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», ТОВ «Євробуд 77» на будівництво житлового комплексу за адресою м. Вишгород, провулок Прожекторний.

Вимоги мотивовано тим, що виконком міської ради, діючи за межами своїх повноважень, з порушенням вимог ЗК України, без вилучення земельних ділянок у встановленому Законом порядку для суспільних потреб у користувачів, прийняв оскаржене рішення й тим самим порушив права позивачів як землекористувачів.

Встановлено, що оскаржені рішення прийнято в звязку з виконанням відповідачем своїх владних управлінських функцій у сфері містобудування, планування і забудови територій. Вказані правовідносини регулюються Законами України «Про місцеве самоврядування», «Про основи містобудування», «Про планування і забудову територій».

Зокрема, замовнику ПАТ «Дніпрожилбуд» на умовах оренди надано земельну ділянку площею 2,0 га для будівництва житлового мікрорайону по вул. Набережній та провулку Прожекторному в м. Вишгороді.

Згідно розяснень даних у п. 3 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17 КАС України), віднесено до компетенції адміністративних судів.

У звязку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Разом з тим згідно розяснень даних у п. 12 ППВАСУ від 20.05.13 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», з аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації», частини першої статті 116 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що управління та розпорядження державним і комунальним майном є організаційно-правовою діяльністю субєктів владних повноважень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які здійснюють її шляхом прийняття актів з дотриманням встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, статті 148 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV власниками землі є держава, ОСОБА_5 Крим та територіальні громади. Конституційний Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 КАС України вирішив, що органи місцевого самоврядування у земельних відносинах з громадянами та юридичними особами, в тому числі щодо вирішення питань розпорядження, передачі у власність, у користування земельних ділянок, а також їх вилучення, виступають виключно як субєкти владних повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до статті 69 Закону України від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обовязковими до виконання.

За змістом позову спірним є саме дотримання субєктами владних повноважень нормативно-урегульованої процедури по здійсненню управлінських дій в сфері вилучення земельних ділянок для суспільних потреб, містобудування, планування і забудови територій, надання дозволу на будівництво. Вказані управлінські дії належать до виключної компетенції субєктів владних повноважень згаданих у позові.

Так, згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В цьому звязку слід зазначити, що позивач оскаржує нормативно-правові акти не індивідуальної дії, скасування яких може вплинути на права і обовязки невизначеного кола осіб, оскільки стосується будівництва житлового мікрорайону (групи житлових будинків по вул. Набережній та провулку Прожекторному у м. Вишгороді.

У той же час особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради АРК, органів місцевого самоврядування та інших субєктів владних повноважень врегульовано ст. 171 КАС України. Вказаною нормою передбачено особливу процедуру судового провадження, виконання якої дозволяє дотриматися прав всіх заінтересованих осіб, коли рішення у справі може вплинути на їхні права та обовязки.

За таких обставин та, виходячи з викладених обґрунтувань позову й висунутих вимог, на розгляд суду представлено спірні правовідносини у сфері публічно-правових, яким притаманні ознаки відносин, що формуються за принципом «влада-підпорядкування» й за відсутності ознак спору про цивільне право.

Відтак за своєю суттю й правовим визначенням вказані відносини є публічно-правовими, які не можна вважати приватно-правовими, що регулюються ЦК України в розумінні розяснень даних у п. 6 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

При цьому висунуті позовні вимоги щодо визнання незаконним і скасування рішень відповідача ОСОБА_4 міської ради Київської області та визнання незаконним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт є взаємоповязаними, що безпосередньо випливають одна з одної, що унеможливлює їх окремий розгляд.

Оскільки відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинств, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства (правова позиція Верховного Суду України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі №6-1323цс15).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що спір щодо визнання незаконним і скасування рішень відповідача ОСОБА_4 міської ради Київської області та визнання незаконним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає, а має бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження в цивільній справі в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, позовна вимога щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки підсудна Вишгородському районному суду Київської області та відповідає вимогам ст.ст. 119-121 ЦПК України, а тому провадження в цій частині підлягає відкриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст. 122 ЦПК України,

ухвалив:

на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦК України відмовити у відкритті провадження в даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, ПАТ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Євробуд 77» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», третя особа інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, про визнання незаконними та скасування рішень, скасування дозволу на виконання будівельних робіт, і зокрема в частині вимог щодо визнання незаконним і скасування рішення виконкому ОСОБА_4 міської ради Київської області від 7.07.2004 року № 384 «Про погодження проектної документації та надання функцій замовника», зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Київської області від 18 лютого 2015 року №54 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань житлових будинків по вул. Набережній пров. Прожекторному» в частині І. «Про будівництво житлового мікрорайону (групи житлових будинків) по вул. Набережній та провулку Прожекторному у місті Вишгороді»; визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_4 міської ради Київської області №19/13 від 27 грудня 2012 року «Про продовження терміну дії договору оренди та надання дозволу на передачу в суборенду земельної ділянки»; визнання незаконним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 11 березня 2016 року, виданого ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», ТОВ «Євробуд 77» на будівництво житлового комплексу за адресою м. Вишгород, провулок Прожекторний.

Відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області, ПАТ «Дніпрожилбуд», ТОВ «Євробуд 77» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1», третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, і зокрема в частині вимог щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 січня 2006 року між ОСОБА_4 міською радою Київської області та ЗАТ «Дніпрожилбуд» з послідовними змінами та доповненнями від 29 січня 2009 року та 28 грудня 2012 року та договір суборенди цієї земельної ділянки, украдений між ПрАТ «Дніпрожилбуд» та ТОВ «Вишгородміськреконструкція-1» від 28 грудня 2012 року.

Призначити судовий розгляд справи під головуванням судді Чіркова Г.Є. на 14год. 00 хв. 31 травня 2016 року.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України запропонувати відповідачу подати в зазначений строк письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала про відмову у відкритті провадження, а також про відкриття провадження у справі з підстав недотримання правил підсудності може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня отримання ї копії шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя: