АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/662/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради про визнання незаконним рішення та відшкодування збитків завданих його виконанням, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом до Черкаської міської ради, посилаючись на те, що він є сином ОСОБА_7, померлого 29-30 червня 2009 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 травня 2015 року йому надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. 29 травня 2015 року Перша черкаська державна нотаріальна контора зареєструвала спадкову справу після смерті ОСОБА_7

Позивач вказав, що за життя ОСОБА_7 належало 15/100 частин домоволодіння в м. Черкаси по вулиці Шевченка, будинок 135-137/55 на підставі договору купівлі-продажу від 15 вересня 1983 року за № 2-7573, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Загальна житлова площа цього домоволодіння складала 198 м2, а розмір прилеглої до домоволодіння земельної ділянки (що знаходилася в користуванні співвласників домоволодіння) - 1500 м2 (0,15 га).

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08 серпня 1984 року № 430 «Про виділення земельних ділянок управлінню капітального будівництва міськвиконкому, ремонтно-будівельному управлінню «Подольскремтресту», Цукрово-рафінадному заводу» земельну ділянку площею 2,26 га, у тому числі 4 020 кв.м. за рахунок міських земель та рахунок землекористування, виділено управлінню капітального будівництва міськвиконкому для будівництва 264-квартирного житлового будинку по вулиці Шевченка, 135. Виділена під будівництво земельна ділянка включала і земельну ділянку, на якій була розташована і частина будинку ОСОБА_7 та ще кількох сімей, який підлягав зносу на підставі ст..ст.35-38 земельного Кодексу УРСР.

Позивач вказав, що фактичне знесення будинку і виселення мешканців за вказаною адресою відбулося на початку 90-х років. На сьогоднішній день на місці домоволодіння ОСОБА_7 знаходиться прибудинкова територія 220-ти квартирного житлового будинку за адресою: бульвар Шевченка 135.

ОСОБА_6 зазначив, що виселення ОСОБА_7 з помешкання за адресою АДРЕСА_1 та вилучення його земельної ділянки та знесення самого помешкання є неправомірним, а тому просив суд визнати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 430 від 08.08.1984 року в частині, що стосується вилучення земельної ділянки зі зносом будинку у ОСОБА_7 незаконним; зобовязати Черкаську міську раду повернути у користування ОСОБА_6, як спадкоємцю ОСОБА_7, земельну ділянку розміром не меншим за 225 м2 га на місці знесеного домоволодіння його батька ОСОБА_7, зобовязати Черкаську міську раду надати ОСОБА_6 на праві приватної власності як спадкоємцю ОСОБА_7 приміщення житловою площею не меншою за 29,7 м2 в рахунок незаконно знесеної житлової власності його батька-спадкодавця ОСОБА_7 або ж відновити приміщення житловою площею 29,7 м2 на території земельної ділянки, якою користувався ОСОБА_7 і передати це приміщення спадкоємцю ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 висловив незгоду з ухваленим рішенням районного суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим. Тому просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 430 від 08.08.1984 року було ухвалено відповідно до ст. 36 ЗК УРСР, яка регулювала припинення права користування земельною ділянкою у звязку з вилученням її для державних чи громадських потреб. При цьому докази, що спадкодавець за життя звертався із заявою про отримання житла, та чи отримував житло у порядку відселення, відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції і при цьому виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-СР № 259397, виданого повторно 20 травня 2015 року, ОСОБА_7 помер 29-30 червня 2009 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 лютого 2015 року встановлено факт, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_7, про що внесено зміни в актовий запис про народження позивача.

12 травня 2015 року рішенням того ж суду ОСОБА_6 визначено додатковий строк терміном в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі було зареєстровано спадкову справу ОСОБА_7, померлого 29-30 червня 2009 року.

Згідно з Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 08 серпня 1984 року № 430 «Про виділення земельних ділянок управлінню капітального будівництва міськвиконкому, ремонтно-будівельному управлінню «Подольскремтресту», Цукрово-рафінадному заводу» відповідно до проекту забудови мікрорайону У по вулиці Шевченко, земельну ділянку площею 2,26 га, у тому числі 4 020 кв.м. за рахунок міських земель та рахунок землекористування, виділено управлінню капітального будівництва міськвиконкому для будівництва 264-квартирного житлового будинку по вулиці Шевченка, 135. Виділена під будівництво земельна ділянка включала і земельну ділянку, на якій була розташована і частина будинку ОСОБА_7 та ще кількох сімей, який підлягав зносу на підставі ст.ст.35-38 земельного Кодексу УРСР.

Як видно з повідомлення департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради від 03.04.2015 року за № 956-2 інформація стосовно надання житла ОСОБА_7 у відділі житлового обліку департаменту житлово-комунального комплексу відсутня, оскільки облікові справи зберігаються протягом 5 років після одержання громадянами жилих приміщень. Після закінчення вказаного строку справи знищуються в установленому порядку.

Відповідно до ст. ст. 37, 38 Земельного Кодексу УРСР (який був чинним на час виникнення даних правовідносин) вилучення земельної ділянки чи її частини для державних або громадських потреб провадиться на підставі постанови Ради Міністрів Української РСР або рішення виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів у порядку, встановлюваному законодавством.

Вилучення земельних ділянок для державних або громадських потреб провадиться:

виконавчими комітетами міських (селищних) Рад народних депутатів - із земель населених пунктів (крім земель, закріплених за колгоспами, радгоспами та іншими сільськогосподарськими підприємствами, організаціями і установами в безстрокове користування, а також випадків, передбачених статтею 41 цього Кодексу) незалежно від розміру земельних ділянок у відповідності з генеральним планом забудови населених пунктів.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позивач не довів в судовому засіданні чим порушені його права як спадкоємця. Відсутні докази стосовно того що ОСОБА_7 звертався за отриманням житла, або компенсації вартості помешкання, яке підлягало зносу; чи отримував спадкодавець відшкодування вказаного майна у вигляді нерухомості, чи у формі грошової компенсації. Не встановлено що входило у спадщину після його смерті.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У своєму позові ОСОБА_6 просить визнати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 430 від 08.08.1984 року незаконним , оскільки вважає, що воно порушує його права як спадкоємця, при цьому посилається на статтю 1230 ЦК України якою передбачено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобовязаннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України до збитків відносяться: 1) реальні збитки, тобто втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права та 2) упущена вигода, тобто доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відносини, які склалися між виконавчим комітетом Черкаської міської ради та ОСОБА_7 не є договірними, крім того по справі не доведено завдання спадкодавцю ОСОБА_7 відповідних збитків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районним судом правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази і підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :