АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/1131/15
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7885/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись до суду з позовом, просив визнати, що поширена ОСОБА_4 на засіданні правління СТ «Сулимівське-3» 19 липня 2015 року інформація - «...член правління ОСОБА_3 викрадає електроенергію для потреб своєї «бані» з електромережі товариства. Лінія електропередачі прокладена ОСОБА_3 напряму до бані, минаючи встановлений на бетонному стовпі лічильник» є недостовірною і такою, що порушує право ОСОБА_3 на повагу до його честі, гідності та ділової репутації. У зв'язку з чим підлягає спростуванню з відшкодуванням на його користь моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права.

Зазначаючи також, що суд безпідставно поклав в основу рішення покази свідків викликаних до суду відповідачем - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, так як вони є колишніми членами СТ, виключеними зборами товариства із свого складу через порушення норм статуту. Вони не були присутні на засіданні правління 19.07.2015 року, але суд першої інстанції прийняв до уваги саме їх свідчення. Як і свідчення ОСОБА_8, дружини відповідача, яка не має технічної освіти і, як власниця будинку на території товариства, п'ятий рік позивається до різних судів з позовами до товариства. Крім того відповідач не зазначив ніяких доказів на підтвердження обставин про які ним було заявлено.

У судовому засіданні позивач підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Відповідач та його представник не визнали апеляційну скаргу, заперечували проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що 19.07.2015 року відбулося засідання Правління СТ «Сулимівське - 3» на якому були присутніми серед інших як позивач так і відповідач, який хоча і не є членом товариства, однак на засіданні розглядалося одним із питань підключення будинку в якому проживає відповідач разом з дружиною до лінії електропередач.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказував на те, що недостовірна інформації була розповсюджена відповідачем на спеціальному обладнаному місцями для сидіння майданчику для проведення зборів в той час коли там перебувало не менше як 10 осіб, серед яких також був голова та члени правління.

Суд першої інстанції оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. З урахуванням того, що ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

На думку суду не підлягали задоволенню і вимога про відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. А як встановлено в судовому засіданні жодних порушень прав позивача не відбулося. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні, засідання правління відбулося 19.07.2015 року, а до лікаря позивач звернувся 04.08.2015 року, крім того, з дев'яти наданих копій фіскальних чеків лише один чек виданий після 19.07.2015 року.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив визнати поширену ОСОБА_4 на засіданні правління СТ «Сулимівське-3» 19 липня 2015 року інформацію недостовірною і такою, що порушує його право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.

Судом першої інстанції при розгляді справи було встановлено, що в ході проведення засідання правління садового товариства відповідач заявив про можливі порушення правил користування та обліку електроенергією які допускає ОСОБА_3 шляхом перевірки законності підключення до електромережі будівлі бані до якої проведений електрокабель від лінії електропередачі до будівлі поза встановленого лічильника. Ці факти ( за висновками суду) підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і саме покази цих свідків суд вважав за необхідне покласти в основу рішення та не брати до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки вони є працівниками СТ «Сулимівське - 3», в якому позивач обіймає посаду члена правління.

Отже, у поширеній інформації йдеться мова про протиправні діяння позивача. Відповідачем вживаються фактичні твердження про те, що позивач, як член правління викрадає електроенергію для потреб своєї бані з електромережі товариства. Лінія електропередачі прокладена ОСОБА_3 напряму до бані, минаючи встановлений на бетонному стовпі лічильник.

Свідки, що були допитані в суді першої інстанції як з боку позивача так і відповідача підтвердили факт розповсюдження відповідачем інформації, яка вказувала на протиправні дії позивача, щодо підключення кабелю на стовпі.

Тобто, дані твердження у розумінні ст. 30 Закону України «Про інформацію» не є оціночними судженнями, оскільки містять фактичні дані про діяльність позивача та надають змогу перевірити висловлювання на предмет їх відповідної дійсності.

Позивачем на спростування заяв відповідача було надано акт. Згідно акту від 19 липня 2015 року комісія в складі: члена правління ОСОБА_10, уповноваженого мікрорайону № 8 ОСОБА_12 та електрика товариства ОСОБА_13 19 липня 2015 року за дорученням голови правління ОСОБА_11 провели обстеження електропостачання ділянок НОМЕР_1 і НОМЕР_2, які належать на праві приватної власності члену товариства ОСОБА_3 (позивачу). Комісією було встановлено, що електропостачання усіх об'єктів на ділянках НОМЕР_1 і НОМЕР_2 здійснюється через загальний лічильник, встановлений за межами ділянок на залізобетонному стовпі електропередач. Лічильник опломбовано, пломба не порушена. Оплата за спожиту електроенергію здійснюється ОСОБА_3 згідно з укладеним договором, заборгованість відсутня.

Відповідачем на підтвердження своєї позиції було надано до суду фотокартки ( а.с. 58), де останній вказує, що кабель підключений на стовпі і до будинку бані позивача. Та зазначено, що саме позивачем інформація яка була ним висловлена сформульована в такому контексті як звинувачення у викраденні електроенергії. У той час як ним лише повідомлялося про необхідність здійснення перевірки щодо підключення позивачем бані до електромережі.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів у розумінні положень ст. 58, 59 ЦПК України відповідачем у ході розгляду справи до суду надано не було.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

У відповідності зі ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

За ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що інформація, яка була висловлена відповідачем 19 липня 2015 року в присутності більше ніж однієї особи, тобто розповсюджена є недостовірною та такою що порушує честь і гідність позивача та підлягає спростуванню.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України висловлених в Постанові Пленуму Верховного суду № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи те, що внаслідок розповсюдження відповідачем недостовірної інформації позивач перетерпів душевні страждання, був змушений витрачати час на відновлення своїх порушених прав та виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 500 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст.. 309 ЦПК України про часткове задоволення вимог позивача з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 квітня2016 року скасувати та постановити нове, за яким

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити, що поширена ОСОБА_4 під час проходження правління СТ «Сулимівське-3» 19 липня 2015 року інформації такого змісту «член правління ОСОБА_3 викрадає електроенергію для потреб своєї бані з електромережі товариства. Лінія електропередачі прокладена ОСОБА_3 напряму до бані, минаючи встановлений на бетонному стовпі лічильник» є недостовірною і такою, що порушує повагу на його честь та гідність.

Зобов'язати ОСОБА_4 у строк не пізніше ніж на черговому засіданні правління СТ «Сулимівське-3» після набрання рішення в даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом публічного оголошення резолютивної частини судового рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає за адресою АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (проживає за адресою 01011, АДРЕСА_1) моральну шкоду у розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: