Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Просвіріна А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просить збільшити розмір виплати аліментів відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на його утримання у твердій грошовій сумі з 200 гривень до 1 000 гривень з кожної.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що з він є інвалідом 2 групи, живе лише на незначну пенсію і потребує догляду та матеріальної допомоги на харчування і лікування.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2013 року стягнуто з дочок позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача аліменти в розмірі 200 гривень щомісячно.

Після ухвалення вищеназваного судового рішення сплило два роки, і за цей термін в країні сталася чимала інфляція національної валюти - гривні, значно зросли споживчі ціни на товари першої необхідності, у тому числі на ліки. Тому призначених позивачу судовим рішенням аліментів та пенсії не вистачає на лікування та придбання першочергових речей: харчів, зимового одягу тощо.

Також, 09 січня 2000 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позбавили права на проживання позивача ОСОБА_1 у належній йому квартирі АДРЕСА_1, при цьому викрали у нього всі документи.

В подальшому відповідачі зняли його з реєстраційного обліку за даною адресою, чим позбавили можливості оформлювати та одержувати пенсію, пільги, можливості працевлаштуватися.

Після січня 2000 року по теперішній час, відповідачі постійно погрожують позивачу фізичною розправою.

Позивач отримує маленьку пенсію, орендує житло у сторонніх осіб, в той час коли у нього є матеріально забезпечені, дорослі дочки.

Пенсії позивачу не вистачає навіть на харчі, лікування, оздоровлення, оплату житла.

Позивач вказує про те, що така поведінка рідних дітей є неприпустимою, і вони зобов'язані не лише гідно відноситись до позивача, а й допомагати йому матеріально. Відповідачі не сплачують аліменти на його утримання відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 27.11.2013 р..

У зв'язку вищевикладеним, позивач звернувся з цим позовом до суду .

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку, про те, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 27 грудня 2013 року, Суворовським районним судом м.Одеси видано виконавчий лист №523/11251/13-ц від 27.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 200 гривень, з кожного щомісячно (а.с.6);

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи довічно та отримує пенсію по інвалідності (а.с.5);

Із матеріалів справи вбачається про те, що позивач в обґрунтування позовних вимог про зміну розміру аліментів, надав до суду письмові докази про те, що відповідно до витягу з кримінального провадження №0000332, 16.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області з заявою про незаконне заволодіння його дочкою ОСОБА_2 6/25 частин будинку АДРЕСА_3 який належав його матері - ОСОБА_4 (а.с.13);

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15.04.2015 року, зобов'язано слідчого СВ Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області вчинити всі дії, щодо проведення досудового розслідування та прийняття юридично обґрунтованого рішення по кримінальному провадженню №0000332 (а.с.14-15);

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002921, 17.05.2013 року, Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області до єдиного реєстру внесено запис за ч.1 ст.297 КК України про надругательство над могилою ОСОБА_5, крадіжку пам'ятнику на території кладовища «Північне», чим завдало шкоду ОСОБА_1 (а.с.16);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.04.2010 року, вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_2 . Зобов'язано ОСОБА_6, ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою. В решті позовних вимог відмовлено (а.с.24);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23.04.2012 року, ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 . Зобов'язано ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у здійсненні ними права власності (а.с.25);

У судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, пояснили суду про те, що виплачують аліменти на утримання позивача ОСОБА_1, про що надали письмові квитанції, які є в матеріалах справи ( арк.сп.32-31);

Відповідно до квитанцій, які є в матеріалах справи відповідачі сплачують на користь позивача ОСОБА_7 аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно (а.с.31,32).

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу всі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, про те, що позивач ОСОБА_7 не надав суду письмових доказів про зміну його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Також, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 17,182,192 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя Аліна С.С.