Ухвала

іменем україни

22 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, приватний нотаріус Новоодеського районного нотаріального округу Миколаївської області, про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом.

В обґрунтування позовних вимог указувала на те, що на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2013 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_6 придбала у власність житловий будинок № 56-а по вул. Петровського у м. Нова Одеса у Миколаївській області та земельні ділянки, що знаходяться за вказаною адресою, площею 0,0543 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,062 га для ведення особистого селянського господарства.

Зазначала, що при вчиненні указаних правочинів сторонами не було дотримано норм чинного законодавства, чим порушено її права, а саме: відчужено спадкове майно щодо якого існує спір; реєстрація майна на підставі укладених договорів є протиправною, оскільки земельні ділянки на час відчуження були зареєстровані за спадкодавцем, а не відповідачем; до укладення оспорюваного договору відповідач продав житловий будинок № 56 та господарські будівлі по вул. Петровського у м. Нова Одеса у Миколаївській області; ціну нерухомого майна занижено.

З огляду на зазначене просила позов задовольнити.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 05 серпня 2015 року змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 було стягнуто компенсацію вартості витраченого спадкового майна (житлового будинку, відчужених земельних ділянок, грошових внесків) у розмірі 53 949 грн 10 коп., суд апеляційної інстанції, оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України) дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання недійсними укладених 28 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договорів, оскільки ОСОБА_4 скористалася своїм правом визначеним ч. 1 ст. 1280 ЦК України (стягнення грошової компенсації за витрачене спадкове майно), а тому обраний нею спосіб перерозподілу спадщини як визнання недійсними правочинів щодо відчуження спадкового майна є не вірним.

На момент укладання оспорюванних договорів купівлі-продажу, житловий будинок та земельні ділянки, які є предметами цих договорів належали відповідачеві, після їх продажу право власності на них було зареєстровано за новим власником ОСОБА_6 Договори посвідчено у нотаріальному порядку, сторони правочину їх вчинення не оспорюють.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
В.І. Журавель
В.А. Черненко