Провадження № 2-н/520/782/16
УХВАЛА

02.11.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву КП «Теплопостачання міста Одеси» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за оплату наданої теплової енергії у розмірі 9789 гривень 59 копійок та витрат по сплаті судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Заявник КП «Теплопостачання міста Одеси» 01.11.2016 року звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, заборгованості за оплату наданої теплової енергії у розмірі 9789 гривень 59 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 689 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від №14 від 23.12.2011 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 2 ч. 3, ч. 7 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право. Питання про відкриття наказного провадження або відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу суддя вирішує не пізніше наступного дня з дня надходження заяви до суду.

Згідно з п. 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) (1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (435-15 ).

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

До заяви про видачу судового наказу КП «Теплопостачання м. Одеси» було надано лише розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що борг боржника в сумі 9789 гривень 59 копійок складається за період з березня 2013 року по вересень 2016 року. Крім того з розрахунку також вбачається, що станом на березень 2013 року заборгованість боржника становить в сумі 16841 гривня 32 копійки, дата вводу заборгованості з 01.11.2006 року.

Зазначаємо, що відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З вказаного розрахунку заборгованості доданого до заяви вбачається, що заявник просить стягнути з боржника суму заборгованості за період, який перевищує три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Таким чином, заявлені вимоги не є безспірними, оскільки з'ясування питання щодо дотримання строків позовної давності можливо лише в порядку позовного провадження.

Крім того, заявником не надано на підтвердження відповідних договорів про надання послуг з теплової енергії, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання боржником таких послуг, не додано документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З урахуванням вищевикладеного, суддя дійшов висновку, що з наданої КП «Теплопостання міста Одеси» заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається наявність спору про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101, 122, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви КП «Теплопостачання міста Одеси» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, заборгованості за оплату наданої теплової енергії у розмірі 9789 гривень 59 копійок та витрат по сплаті судового збору в сумі 689 гривень 00 копійок.

Роз`яснити стягувачеві, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою завою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Калініченко Л. В.