Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

СавченкоВ.О., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 07 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем з 30 вересня 1991 року по 14 січня 2013 року вони придбали у с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства площею 0,496 га.

В період з 2005 року по 2008 рік вони за спільні кошти та відповідно до дозвільної документації збудували житловий будинок та господарські будівлі. Також за час спільного проживання ними придбано транспортний засіб марки «Volkswagen Caddу» 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, транспортний засіб марки «Trafik», номер кузова № НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_3 та транспортний засіб марки «Fiat Ducato», 2006 року випуску, номер кузова № НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_4, які зареєстровані на ім'я ОСОБА_4 та відчужені останнім.

Відповідач у добровільному порядку відмовляється від поділу спільного майна подружжя, просила позовні вимоги задовольнити, встановити факт проведення будівельних робіт незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 нею спільно із відповідачем у шлюбі; визнати спільною сумісною власністю подружжя всі будівельні матеріали, обладнання, конструктивні елементи, які були використані в процесі будівництва; провести поділ незакінченого будівництвом будинку, виділивши їй 504/1000 частин будинку, ступінь готовності якого складає 100 %, загальна площа 237, 60 кв. м, що розташований по АДРЕСА_1, а саме: коридор 18,80 м.кв на першому поверсі, гараж 28,40 кв.м на першому поверсі, санвузол 7,80 кв.м на першому поверсі, кухню 31, 60 кв.м на першому поверсі, кімнату 33,20 кв.м на першому поверсі, всього 119, 80 м.кв.

ОСОБА_4 просила виділити 496/1000 частин незакінченого будівництвом жилого будинку, ступінь готовності якого складає 100 %, загальна площа 237,60 м.кв, що розташований по АДРЕСА_1, а саме: коридор 27,90 кв.м на мансардному поверсі, кімнату 32,70 кв.м на мансардному поверсі, кімнату 28,30 кв.м на мансардному поверсі, кімнату 28, 90 кв.м на мансардному поверсі, всього 117, 80 м. кв.

В спільному користуванні просила залишити літню кухню (літ. Б), вбиральню (літ. В), яму вигрібну (літ. І), огорожу №12, криницю № 3, що розташовані по АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію половини вартості транспортних засобів «Volkswagen Caddу» 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, транспортний засіб марки «Renault Trafik», номер кузова № НОМЕР_5, державний номерний знак НОМЕР_3 та транспортний засіб марки «Fiat Ducato», 2006 року випуску, номер кузова № НОМЕР_6, державний номерний знак НОМЕР_4, у розмірі та судові витрати.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Кіцманського районного суду від 10 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 07 квітня 2015 року скасовано рішення Кіцманського районного суду від 10 листопада 2014 року та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Встановлено факт спільного проведення будівельних робіт ОСОБА_3 та ОСОБА_4 незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 половину вартості будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, використаних на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 розмірі 195 195 грн та половину вартості транспортних засобів у розмірі 122 090 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення з ОСОБА_4 на її користь половини вартості будівельних матеріалів, виробів та конструкцій, використаних в будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 195 195 грн та в частині відмови у задоволенні позову щодо поділу

незакінченого будівництвом будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, в іншій частині рішення апеляційного суду залишити без змін. Справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Встановлено, що з 30 вересня 1991 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно договору купівлі-продажу від 30 червня 2004 року ОСОБА_5 придбала земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0, 2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0, 0496 га, що розташовані за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Шипинці. На підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2004 року ОСОБА_5 отримала 13 вересня 2004 року два державних акти на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 13 жовтня 2004 року ОСОБА_5 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

06 січня 2005 року Відділом містобудування і архітектури Кіцманської РДА ОСОБА_5 видано дозвіл на виконання будівельних робіт.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. 17 червня 2005 року ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, до нього перейшли майнові права забудовника. З червня 2005 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розпочали будівельні роботи на підставі дозвільних документів, виданих ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 січня 2013 року шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 розірвано.

Ступінь готовності житлового будинку АДРЕСА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 21 серпня 2013 року становить 100 %.

За ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на

новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону

підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа

вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-2710цс15 від 16 грудня 2015 року).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Встановивши спільність праці й коштів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 у створенні будинку по АДРЕСА_1, стягуючи на користь ОСОБА_3 половину коштів, витрачених на придбання будівельних матеріалів, та відмовляючи у поділі будинку, апеляційний суд виходив із того, що поділ незакінченого будівництвом будинку є неможливим з огляду на положення ст. 331 ЦК України, оскільки у такому випадку об'єктом спільної сумісної власності подружжя є лише матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Разом з тим, у порушення вимог ст. ст. 214, 303, 316 ЦПК України апеляційний суд не вирішив питання про те, чи можна, враховуючи ступінь готовності спірного будинку, визначити окремі частини для виділу та чи технічно можливо сторонами довести це будівництво до кінця.

Стягнувши на користь ОСОБА_3 частку у вартості будівництва будинку, апеляційний суд всупереч її волі припинив право власності позивача на зведений у шлюбі будинок. За змістом ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Крім того, позивач одночасно просила визнати спільною сумісною власністю подружжя всі будівельні матеріали, обладнання, конструктивні

елементи, які були використані в процесі будівництва та провести поділ незакінченого будівництвом будинку, тобто заявила взаємовиключні вимоги, які суд першої інстанції не уточнив, а тому в частині вирішення позову про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва, рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду скасовуються за межами касаційної скарги на підставі повноважень ст. 335 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню у частині вирішення позову про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва, та поділ незакінченого будівництвом будинку. В цій частині справа передається на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

В іншій частині вирішення спору заявник просить рішення апеляційного суду залишити без змін, підстав для виходу за межі касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду від 10 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 07 квітня 2015 року скасувати у частині вирішення позову про визнання спільною сумісною власністю подружжя будівельних матеріалів, обладнання, конструктивних елементів, які були використані в процесі будівництва, та поділ незакінченого будівництвом будинку, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині вирішення позову (встановлення факту спільного проведення будівельних робіт, стягнення вартості половини транспортних засобів) залишити без змін рішення апеляційного суду Чернівецької області від 07 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

О.В.Попович

В.О. Савченко

О.В.Ступак