Справа № 463/5196/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/2066/16 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

представника відповідачів ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про стягнення збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, про солідарне стягнення з відповідачів на її користь майнових збитків в розмірі 543 190 грн.44 коп. внаслідок неналежного утримання ними частки у нерухомому майні - житлового будинкуАДРЕСА_1 та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн..

Позов обґрунтовує тим, що відповідачі, будучи співвласниками будинку АДРЕСА_1 в розмірі 52/100 її частини, співвласником якого в розмірі 48/100 частини є позивач, не дбають про технічний стан цього будинку, не беруть участі в його утриманні та ремонті. Згідно висновку міжвідомчої комісії частина цього будинку з несучими конструкціям перебуває в аварійному стані, що потребує його капітального ремонту. У зв'язку з необхідністю відновлення технічного стану будинку вона понесла майнові витрати в розмірі 1 044 597 грн., половину з яких, на її думку, повинні понести відповідачі.

Для забезпечення цього позову позивач звернулась до суду із заявою про вжиття відповідних заходів, шляхомнакладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачам

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року цю заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

В забезпечення її позовних вимог до вирішення спору по суті та виконання рішення суду, в межах загального розміру заявлених позовних вимог в сумі 643190 грн. 44 копійок, судом накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Дану ухвалу суду від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_5 оскаржив його представник ОСОБА_2. Апелянт вважає таку незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Апеляційну скаргу мотевує тим, що суд обираючи спосіб забезпечення позову не пересвідчився в тому чи дійсно між сторонами виник спір з врахуванням заявлених позовних вимог та чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 пр. вжиття заходів забезпечення позову відмовити (а.с. 81-83).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_2 на обґрунтування апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для задоволення скарги.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд вправі за заявою особи яка бере участь у справі вжити заходи для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи характер позовних вимог, що між сторонами дійсно виник спір щодо відшкодування майнових збитків і немайнової шкоди, та існує можливість ускладнення вирішення спірних майнових правовідносин в майбутньому та виконання рішення суду без забезпечення позову в заявлений спосіб, суд, при вирішенні питання про забезпечення позову на час постановлення оскаржуваної ухвали, дотримався вимог ст.ст.151 - 153 ЦПК України та обґрунтовано застосував заходи забезпечення позову лише в межах заявлених позовних вимог, а обраний судом вид забезпечення позову відповідає характеру позовних вимог.

З огляду на викладене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом рішення, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

В той же час, відповідно до ст.154 ЦПК України сторони не позбавлені можливості звернутись до того ж суду першої інстанції, що розглядає справу із заявами про заміну виду забезпечення позову або скасування застосованих заходів забезпечення позову при наявності для того підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 12.01.2016 року було сплачено суму судового збору в розмірі 275 грн. 61 коп. за подання апеляційної скарги(а.с.80 2),.

19 лютого 2016 року апелянт ОСОБА_5 подав заяву про повернення судового збору, оскільки є інвалідом другої групи безстроково, що підтверджується довідкою №371741 (а.с. 102-103).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне повернути апелянту ОСОБА_5275 грн. 61 коп. судового збору, як помилково сплаченого при поданні апеляційної скарги на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п. 4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 18 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Повернути ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1)сплачений ним судовий збір в сумі 275 гривень 61 коп. через філію ЛОУ№10013 АТ "Ощадбанк" м.Львів, Банк одержувач: ГУ ДКСУ У ЛЬВІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, р/р 0006 в ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача: 825014, код отримувача 38007620.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в в касаційному порядку частині повернення судового збору. В решті вказана ухвала оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.