ЄУН № 337/5209/15-ц
Провадження № 2/337/688/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запорожжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до ОСОБА_7, ОСОБА_8, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про визнання приватизації недійсною, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, який після уточнень, обґрунтовують тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2010р. було задоволено позов ОСОБА_7 і вказаним рішенням ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №8 в будинку №10 по вул.Дорошенка в м.Запоріжжя.

20.03.2013р. за заявою ОСОБА_7 квартира АДРЕСА_1 була приватизована.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2013р. рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2010р. було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 було відмовлено. В звязку з цим була поновлена реєстрація позивачів за вказаною адресою.

Вважають, що вони були незаконно позбавлені права на приватизацію спірної квартири, в звязку з чим були порушені їх права та права неповнолітніх дітей.

Крім того, на даний час вони зареєстровані в спірному помешканні, але вільного доступу до вищевказаної квартири не мають через перешкоди зі сторони відповідачів.

На підставі викладеного просять визнати незаконним та скасувати розпорядження №119р від 20.03.2013 року голови районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району про приватизацію житла за адресою: 69124, АДРЕСА_2; визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло №505 від 20.03.2013 року, видане районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Хортицькому району на імя ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та вселити їх в спірне помешкання.

Позивач ОСОБА_3 та представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_11 в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 додатково пояснила, що відповідач ОСОБА_7 її рідна сестра, якій в 1998 році за ордером була надана в користування спірна квартира на сімю з чотирьох осіб, в тому числі, членом сімї сестри була зазначена і вона. В спірній квартирі вона була зареєстрована з 1999 року. Деякий час в 2001 році мешкала з колишнім чоловіком у гуртожитку, зараз орендує житло з молодшим сином, двоє з старших її неповнолітніх дітей навчаються у школі-інтернаті. В 2013 році дізналась про те, що сестра звернулась до суду і було ухвалено судове рішення, яким вона разом з дітьми визнана такою, що втратила право користування спірною квартирою. Вказане рішення було нею оскаржено до апеляційної інстанції, після скасування вищевказаного рішення, вона в грудні 2013р. поновила з дітьми реєстрацію в спірній квартирі, але дізналась, що ОСОБА_7 встигла приватизувати спірну квартиру. Між нею та ОСОБА_7 тривалий конфлікт через користування спірною квартирою. Здійснивши приватизацію квартири в той час, коли її з дітьми було незаконно знято з реєстрації, ОСОБА_7 позбавила її та її дітей права на приватизацію спірної квартири. В звязку з чим просила визнати приватизацію недійсною.

В звязку з тим, що у власності або у постійному користуванні іншого житла у неї немає, вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогою надати їй з дітьми можливість мешкати в спірній квартирі, але їй було відмовлено без пояснень причин. Доступу до квартири у неї немає, ключі відповідачі від квартири на її прохання не надають, чинять перешкоди у користуванні помешканням, в якому вона зареєстрована та має право мешкати разом з дітьми, тому просить вселити її з дітьми до спірної квартири.

Позивачі ОСОБА_1А, ОСОБА_2 в судовому засіданні надали аналогічні пояснення. Пояснили, що ОСОБА_7 - рідна сестра ОСОБА_1 та тітка ОСОБА_2 Спірна квартира надавалась на сімю складом чотирьох осіб, в тому числі і на них. Власного житла вони не мають, звертались до ОСОБА_7 з проханням вирішити питання щодо можливості їм мешкати в спірній квартирі, але остання їм відмовила. В 2013 році дізнатись про те, що зняті з реєстрації в спірній квартирі. Реєстрація в спірній квартирі поновлена після скасування судового рішення про визнання їх такими, що втратили право користування помешкання. ОСОБА_7 в цей проміжок часу встигла приватизувати квартиру. Вважають, що також мають право на приватизацію спірної квартири та право мешкати у ній. Просили позов задовольнити.

Представник Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що дійсно 20.03.2013 року було задоволено заяву ОСОБА_7 та прийнято рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та передачу її у спільну часткову власність ОСОБА_7 та її дітям - ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 1/3 частки кожному. Таке рішення було прийнято на підставі документів, які подала ОСОБА_7 до органу приватизації, в тому числі довідки про зареєстрованих в квартирі осіб. Згодом їм стало відомо, що позивачі були незаконно зняті з реєстраційного обліку у вказаній квартирі. Вважає, що оскільки відповідачі на час приватизації квартири мали право користуватися нею, неправомірно були зняті з реєстрації, то позов в частині визнання приватизації недійсною слід задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просили в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 пояснила, що дійсно їй в 1998 році за ордером було надано в користування спірну квартиру на сімю з чотирьох осіб. Позивачі вказані в ордері як члені її сімї. Оскільки відповідачі без поважних причин протягом тривалого строку не мешкали в спірній квартирі, не користувалися помешканням без поважних причин, вона в 2010 році звернулась до суду з позовом про визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2010 року її позов було задоволено та позивачів було визнано такими, що втратили право користування спірним помешканням. Після цього вона звернулась до районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району з заявою про приватизацію квартири, яке було задоволено та прийнято рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1 і передачу її у спільну часткову власність їй та її дітям - ОСОБА_9, ОСОБА_10, які були в ній зареєстровані, по 1/3 частки кожному. Вважає, що оскільки позивачі не користувалися спірною квартирою, не сплачували комунальні послуги та не приймали заходів щодо утримання квартири в належному стані, вони не мають право на приватизацію. З тих же причин вони також не мають права мешкати в спірній квартирі.

Відповідач ОСОБА_8 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення. Зокрема, пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_7ВА., тривалий час мешкає в спірному помешканні, зареєстрований в ньому після того, як дружина вказану квартиру приватизувала. Вважає, що позивачі без поважних причин тривалий час не користувались квартирою, тому не мають права ні на приватизацію, ні на користування нею.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

Вислухавши пояснення представника позивачів, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_11, відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з через таке.

Судом встановлено, що 01.09.1998р. на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради №156/6 від 26.03.1998р., ОСОБА_1 (на даний час ОСОБА_7А.) було видано ордер серії М №1697 на житлове приміщення трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 на сімю з 4 осіб, в тому числі: ОСОБА_1 (сестра), ОСОБА_12 (сестра, на даний час ОСОБА_10А.), ОСОБА_2 (племінник). В 1999 році особи, зазначені в ордері були зареєстровані у вказаній квартирі.

Вказані обставини сторонами не спростовуються.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2010 року за позовною заявою ОСОБА_7, позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 визнано такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою №8 в будинку №10 по вул.Дорошенка в м.Запоріжжя через те, що вони не проживають в спірній квартирі без поважних причин протягом останніх шести місяців (ст.71, 72 ЖК України).

На підставі вказаного судового рішення ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 та її неповнолітні діти: ОСОБА_13, ОСОБА_5 були зняти з реєстраційного обліку вказаної квартири.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2013 року вищевказане рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.12.2010 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 було відмовлено через недоведеність відсутності позивачів (за даним позовом) у спірному приміщенні з 1998 року без поважних причин.

Крім того, судом апеляційної інстанції по вищевказаній цивільній справі було встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 набули право користування спірним житловим приміщенням в установленому порядку, тому слід виходити з того, що вони на законних підставах користуються жилим приміщенням і відповідно до ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, мають право на житло та не можуть бути обмежені у праві користування інакше ніж з підстав і порядку визначеному законом.

Відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської Ради по Хортицькому району №119р від 20.03.2013 року, було задоволено прохання наймача ОСОБА_7 та прийнято рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та передачу її у спільну часткову власність ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 по 1/3 частки кожному.

Згідно матеріалів приватизаційної справи, заяву про приватизацію вказаної квартири ОСОБА_7 подала 26.02.2013р. До заяви нею була надана довідка №17 від 21.02.2013 року, видана МКП «Основаніє» Запорізької міської ради, про склад сімї та займані приміщення, відповідно до якої в спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.03.2013 року районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Хортицькому району було видано свідоцтво №505 про право власності на житло, згідно якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях громадянам: ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Згідно довідки ЦОА МКП «Основаніє» Запорізької міської ради №336 від 22.01.2015р. в спірній квартирі зареєстровані 10 осіб: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_11

Згідно довідок №01/35-53, 01/3554 від 23.01.2015р. виданих КЗ «Новомиколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Паросток» Запорізької обласної ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.09.2008р., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.09.2009р. навчаються в зазначеному навчальному закладі та знаходяться на території школи-інтернату цілодобово крім вихідних, святкових та канікулярних днів.

ОСОБА_3 21.08.2014р. та 21.11.2014р. зверталась до Хортицького РВ ГУМВС України в Запорізькій області із заявами щодо перешкоджання їй доступу до спірної квартири зі сторони відповідача ОСОБА_10 (а.с.17,18), на які були надані відповіді про можливість вирішення вказаного спору в цивільно-правовому порядку.

Допитані за клопотанням відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому засіданні, кожний окремо, пояснив, що тривалий час знають сімю ОСОБА_8, є їх сусідами, часто спілкуються з ними, бувають у них в квартирі. Позивач в спірній квартирі не мешкають, їх там ніколи не бачили.

Відповідно до ст. 65-1 ЖК України наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача займаних квартир здійснюється на праві спільної сумісної або часткової власності: за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно проживають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Частина 5 статі 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення .

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

З аналізу положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та норм ст.ст.1,6,9,61 ЖК України, ст.29 ЦК України, місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст.64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак, і право на його приватизацію разом з іншими членами сімї.

Суд при вирішенні даної справи враховує, що судовим рішенням апеляційної інстанції від 03.07.2013р., яке має преюдиціальне значення, було встановлено, що позивачі на час розгляду справи про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мали право користування спірним жилим приміщенням в установленому законом порядку, підстав для позбавлення їх прав на користування спірним житлом не було.

Інших судових рішень про визнання позивачів такими, що втратили право користування спірною квартирою, не приймалось.

На підставі викладеного суд встановив, що на час приватизації спірної квартири за позивачами зберігалось право користування цим житловим приміщенням, таким чином вони мали право брати участь в приватизації спірної квартири нарівні з іншими наймачами житла відповідачем ОСОБА_7 та її неповнолітніми дітьми.

Проте, приватизація за розпорядженням №119р від 20.03.2013 року була проведена без їх участі, що в даному випадку є незаконним, тому вказане розпорядження голови районної адміністрації та свідоцтво №505 від 20.03.2013 року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, видане районною адміністрацією Запорізької міської Ради по Хортицькому району, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло підлягає задоволенню.

Доводи відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що розпорядження про приватизацію квартири та свідоцтво про право власності на житло були прийняті законно, а позивачі не брали участі у приватизації, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, вони були визнані такими, що втратили право користування цією квартирою, суд до уваги не приймає, оскільки вказане рішення суду в подальшому було скасоване саме з підстав недоведеності відсутності позивачів у спірному жилому приміщення без поважних причин, і ця обставина має суттєве значення для вирішення питання про законність приватизації спірної квартири.

Посилання у запереченнях відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8 на те, що у разі скасування розпорядження та свідоцтва про право власності на квартиру буде порушене право власності ОСОБА_7 її неповнолітніх дітей, суд також до уваги не приймає, оскільки при набутті цього права власності на підставі приватизації було порушене право позивачів на участь у приватизації житла, скасування розпорядження та свідоцтва про право власності, не позбавляє відповідача ОСОБА_7 повторно звернутись з заявою про приватизацію спірного житла.

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Статтею 9 ЖК України встановлено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбачених законом.

При цьому, судом встановлено, що будучи зареєстрованими в спірному жилому приміщенні, маючи право проживати в спірному помешканні нарівні з іншими користувачами і право на вільний безперешкодний доступу до спірної квартири, позивачі фактично позбавлені права користування спірною квартирою про що свідчать неодноразові звернення до правоохоронних органів щодо перешкод у доступі до спірного помешкання зі сторони ОСОБА_7

В обґрунтування своїх заперечень про відсутність у позивачів права користуватися спірною квартирою та можливості вселитися до неї, відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 надали акти про те, що позивачі не проживають у спірній квартирі, зокрема, акт ЖРЕУ №50 від 18 травня 2010 року та акт ЦОА №7 МКП «Основаніє» від 22 березня 2016 року.

При цьому, суд враховує, що вказані акти не містять причин не проживання позивачів за місцем їх реєстрації, а оцінку акту ЖРЕУ №50 від 18 травня 2010 року вже було надано рішенням апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2013р.

Крім того, в судовому засіданні сторони не оспорювали того факту, що позивачі не користуються спірним помешканням, при цьому відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні категорично заперечують наявність у позивачів права користування спірною квартирою та вважають, що вони не мають права вселитися в спірне помешкання, мешкати в ньому та користуватися ним.

Таким чином, оскільки відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 не надають можливості позивачам користуватися помешканням, в якому вони зареєстровані та мають право користування, суд вва жає доведеним факт наявності перешкод в користуванні позивачів спірною квартирою.

Оцінивши усі докази у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення в квартиру також є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст. 47 Конституції України, ст. 393 ЦК України, 1,6,9,61,71 ЖК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.10,11,60,208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови районного адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №119р від 20.03.2013 року про приватизацію житла за адресою: 69124, АДРЕСА_4

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло №505 від 20.03.2013 року, видане районною адміністрацією Запорізької міської ради по Хортицькому району на імя ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на квартиру АДРЕСА_1.

Вселити в квартиру АДРЕСА_5 ОСОБА_17, ОСОБА_2, ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: М.В.Сидорова

06.04.2016