АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7413/16 Головуючий 1 інст. - Довготько Т.М.
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики

02 листопада 2016 року позивачем подане до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно відповідача: квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Заборонено відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з відмовою позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що заява позивача не містить посилань на докази щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне, розглянути справу у відсутність ОСОБА_2, осільки вона належно та за вчасно повідомлялася про час та місце розгляду справи у апеляційному суді, згідно поштового врученя повістки та зворотнє повідомленя про належне отримання повідомлення з відміткою про її не бажання отримувати поштове повідомлення про надходження повістки за вказаною нею адресою у поданій нею апеляційній скарзі.

У відповідності до вимог ст.77 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_2 не зявилася у судове засідання до суду апеляційної інстанції на розгляд поданої нею ж апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без поважних причин, оскільки до суду апеляційної інстанції не надавала заяви про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Тому, відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України вищевказані обставини не перешкоджають розгляду справи судом апеляційної інстанції

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом спірних правовідносин є стягнення суми заборгованості за договором позики у розмірі 60 000 доларів США, що еквівалентно 1 317 000 грн. за курсом НБУ на час подачі позовної заяви.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313, п.1 ч.1 ст.312, ст. 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Кокоша

Н.О. Міненкова