Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2367/15-ц

11 січня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого -судді:ОСОБА_1

секретаря: Шутки А.Д.

з участю позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

відповідача: ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - Встановив: ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_2 позов підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, який просить задоволити та не заперечує проти зменшення розміру аліментів. Відповідач по справі в судовому засіданні позов визнав частково, однак просить зменшити розмір аліментів на утриманні неповнолітніх дітей. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з»ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню всіх обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі проживають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Брошнів- Осадською селищною радою Рожнятівського району Івано- Франківської області, актовий запис № 6 / а.с.3/. Від спільного проживання у сторін по справі народилося двоє дітей-сини: Юрій, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Григорій, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження / а.с. 4-5/. Як встановлено в судовому засіданні діти проживають з позивачем по справі та перебувають на її утриманні та вихованні, що стверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача по справі ОСОБА_2, складеного депутатом Молодьківської сільської ради Івано-Франківської області /а.с.7/.

Даний факт ствердила в судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_2

Враховуючи положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має права на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі судом враховано положення ч. 1 ст. 184 СК України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до передбаченого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років становить 1167 грн.

Відповідач по справі, як встановлено в судовому засіданні не має постійного місця праці, має нерегулярний заробіток, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, з врахуванням того, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, а отже, на думку суду взмозі сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн., тобто по 600 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання неповнолітніх дітей синів: Юрія, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Григорія, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про часткове задоволеня позову.

На підставі ст.ст.180, 181, 184 СК України, керуючись ст.ст. 88, 213-215, 218, 299 367 ЦПК України,суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 - задоволити частково. Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, інд. НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 (одна тисяча двісті ) грн., тобто по 600 (шістсот) грн. на кожну дитину щомісячно на утримання неповнолітніх дітей- синів: Юрія, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Григорія, ІНФОРМАЦІЯ_2 Стягнення аліментів розпочати з 03.12.2015 року і проводити до повноліття дітей. Стягнути з ОСОБА_4 551 ( п»ятсот п»ятдесят одну) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору в дохід держави. Стягнути з ОСОБА_4 700 ( сімсот) грн. судових витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги адвокатом. Рішення суду в межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляу справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Мужик І.І.

Повний текст рішення виготовлено 13.01.2016 року