Справа № 713/984/16-ц
Провадження №2/713/458/16
15.07.2016 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., позивача, представника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні 1/2 частки житлового будинку та вселення, -
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні 1/2 частки житлового будинку та вселення.
У позові вказував, що згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року він є власником 1/2 частки житлового будинку, який розташований в с. Лукавці по вул. Млинській, 9, Вижницького району, Чернівецької області. Інша 1/2 частка вказаного нерухомого майна на підставі вказаного рішення суду належить його брату, ОСОБА_3 Зазначене нерухоме майно є спадщиною після смерті їх матері, ОСОБА_4 На момент смерті матері був зареєстрований і проживав з нею у даному житловому будинку. На даний час також там зареєстрований, іншого житлового будинку не має та не мав.
Посилався на те, що на даний час позбавлений можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки відповідач ОСОБА_3 без його дозволу і його відома змінив замок, і ключ від будинку тільки у нього, поставив грати на вікна і викинув всі його особисті речі на вулицю. Доступу до своєї власності він не має. Відповідач не приїжджає до будинку, а знаходиться по місцю свого постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач розпочав роботи по реконструкції - з вікон зроблені двері, перегороджений коридор, поклав грати на вікна, роботи розпочаті без відповідних на те документів та його дозволу, як співвласника.
Тобто відповідач чинить йому перешкоди у користуванні власністю, у зв'язку з чим змушений ночувати на прохідній колишнього колгоспу, яка не є житловим приміщенням.
Зазначав, що неодноразово намагався порозумітися з відповідачем, щоб він надав доступ до його частки у будинку і не чинив перешкоди у його проживанні, але відповідач не йде на контакт і не хоче мирно вирішити дані питання.
Тому змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.
Просив усунути перешкоди в користуванні 1/2 житлового будинку, що розташований по вул. Млинська, 9 в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, що належить йому на праві приватної власності, шляхом вселення.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлений позов підтримали, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просили позовні вимоги задовольнити. Щодо винесення заочного рішення по справі не заперечували.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про місце, день та годину слухання справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року по цивільній справі №713/1236/14-ц (провадження №2/713/5/15) задоволено позов ОСОБА_3 до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно. Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, що розташовані в с. Лукавці по вул. Млинській, 9 Вижницького району Чернівецької області. Також задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про визнання права власності на спадкове майно. Встановлено факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, що розташовані в с. Лукавці по вул. Млинській, 9, Вижницького району Чернівецької області. Рішення набрало законної сили 06.04.2015 року, що підтверджується його копією.
Вказані обставини в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України не потребують доказуванню.
Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №62560802 від 02.07.2016 року, виданої Центром надання адміністративних послуг Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області - 28.08.2015 року Реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/1236/14-ц від 24.03.2015 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вул. Млинська, 9 у с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №23976050 від 28.08.2015 року.
Також згідно вказаної копії Інформаційної довідки, 21.04.2015 року Реєстраційною службою Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області №713/1236/14-ц від 24.03.2015 року проведено державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частку житлового будинку, що розташований по вул. Млинська, 9 у с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №20804271 від 21.04.2015 року.
Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок №9 по вул. Млинська в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, він виготовлений 14.08.2015 року КП «Вижницьке РБТІ» на ОСОБА_2.
Згідно довідки виконавчого комітету Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області №1760 від 20.05.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно запису в погосподарській книзі №17, особовий рахунок №0667-1, сторінка 53 за 2011-2015 роки, іншого будинку для проживання в нього немає.
Згідно довідки виконавчого комітету Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області №172 від 24.05.2016 року ОСОБА_2 на даний час не проживає в спадковому будинку в с. Лукавці по вул. Млинська, 9, так як рідний брат ОСОБА_3 замінив вхідний замок і встановив грати на вхідні двері без попередження. На даний час ОСОБА_2 проживає на прохідній колишнього колгоспу, яка не є житловим будинком і не придатна для проживання.
Згідно акту обстеження житлового будинку у с. Лукавці по вул. Млинська, 9, складеного виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області 03.08.2015 року №790, - в будинку розпочаті роботи по реконструкції (його поділу) з вікна зроблені двері, перегороджено коридор, заґратовані вікна. Зі слів ОСОБА_2 розпочаті роботи його братом ОСОБА_3 без відповідних документів Вижницького РБТІ. Своїми діями ОСОБА_3 вчиняє перешкоди в користуванні спадковим майном своєму брату ОСОБА_2, який згідно рішення суду є власником 1/2 даного житлового будинку, а саме викинув його особисті речі, поміняв замки в дверях. ОСОБА_2 постійно користується даним будинком, іншого житла немає.
Згідно акту обстеження житлового будинку у с. Лукавці по вул. Млинська, 9, складеного 24.03.2016 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області - житловий будинок складається із двох кімнат, коридору, кладової. Коридор між кімнатами перегороджений перегородкою із фанери. В будинку є два входи, двері одного входу замкнені на висячий замок, на других вхідних дверях замок відсутній. На період перевірки в житловому будинку ніхто не проживав, умови для проживання в будинку відсутні (відсутні ліжка, інші меблі та побутова техніка). Зі слів ОСОБА_2 він немає можливості жити в спадковому будинку тому, що не має ключів.
Вказані обставини також підтверджуються актом обстеження житлового будинку у с. Лукавці по вул. Млинська, 9, складеним 05.07.2016 року виконавчим комітетом Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Згідно ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування розпорядження майном, а згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У частині 1 ст.356 ЦК України зазначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Вказані положення закріплені також у ст.321 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
А згідно ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (негаторний позов).
Предметом негаторного позову є вимога позивача про усунення з боку відповідача будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Негаторний позов - це позадоговірна вимога власника, що володіє річчю, до третьої особи про усунення перешкод у здійсненні правомочностей користування та (або) розпорядження майном. Право на пред'явлення такого позову передбачено абз.2 ч.2 ст.16, ст.ст.391, 396 ЦК України. Перешкодою у здійсненні правомочностей власника є неправомірні дії порушника цих прав. Підставою негаторного позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює перешкоди у здійсненні цих правомочностей. Як відповідач виступає особа, що своїм противоправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права титульного володіння).
Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.
Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Пунктом 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення ст.391 ЦК України, суд має виходити з того, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суд повинен брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.
За змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться у спільній частковій власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час.
Оскільки ОСОБА_2 є власником 1/2 частки житлового будинку, який розташований по вул. Млинська, 9 в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, він має право користуватися своєю власністю.
Враховуючи зазначені вимоги закону та досліджені в судовому засіданні письмові докази, Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 своїми неправомірними діями чинить перешкоди ОСОБА_2 у користуванні належною йому власністю, чим порушується право приватної власності ОСОБА_2 на належну йому частку у зазначеному житловому будинку, а тому воно підлягає захисту.
Оскільки право власності є абсолютним правом, що включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник, у даному випадку ОСОБА_2, на підставі ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України має право захистити своє порушене право шляхом вселення до спірного будинку, що відповідає ст.16 ЦК України і є способом захисту, який відповідає встановленому порушенню.
Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні 1/2 частки житлового будинку та вселення обґрунтовані та підлягають до задоволення.
Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами.
На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 15, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 власністю, а саме 1/2 часткою житлового будинку, що розташований по вул. Млинська, 9 в с. Лукавці Вижницького району Чернівецької області, шляхом вселення його у вищезазначений будинок.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І. В. Пилип'юк