Справа № 462/96/14 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2093/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого - судді Берези В.І., суддів: Мельничук О.Я., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ТзОВ «Вердикт Фінанс» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20 січня 2016 року у справі за позовом ТзОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_2, третя особа «ПАТ «Омега Банк» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" заборгованість за кредитним договором №004.24/064-ф від 28.12.2005 р. в сумі 1110,92 дол. США, що по курсу НБУ станом на 25.12.2013р. становить 8876 (вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 25 коп., в тому числі 110,92 дол. США, що по курсу НБУ станом на 25.12.2013р. становить 886 грн. 25 коп., заборгованості по відсотках та 1000 дол. США, що по курсу НБУ станом на 25.12.2013р. становить 7990 грн, заборгованості по пені. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" 229 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач, просить таке скасувати.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі неправлиного дослідження та оцінки доказів, що мають істотне значення для справи. Суд не взяв до уваги доводи, що жодних повідомлень ні від фактора, ні від клієнта про укладення договору факторингу станом на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_2 не отримував, натомість ухвалив рішення на основі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.07.2013 року, яке було відправлено ОСОБА_2 за адресою, що не відповідає фактичному місцю проживання ОСОБА_2 До того ж, не маючи жодних підстав, суд врахував, що з даним повідомленням про вручення поштового відправлення надсилалась саме вимога позивача про добровільну сплату заборгованості

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України,рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, оскаржуване рішення відповідає вищезазначеним вимогам.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2005р. ОСОБА_2 отримав у ПАТ "Сведбанк" грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 7565 дол. США, на строк з 28.12.2005р. по 27.12.2010р. із відсотковою ставкою у розмірі 12 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, про що сторони уклали кредитний договір №004.24/064-ф від 28.12.2005р. та додаткові угоди до кредитного договору від 16.07.2007р. та від 26.12.2007р. (а.с.7, 11, 12). Зокрема, згідно із п. 3.1.1 даного договору позичальник погодився здійснити погашення кредиту та сплату процентів шляхом здійснення періодичних (ануїтетних) платежів у сумі 168 доларів США. Відповідно до п. 10.6 вказаного договору такий діє з моменту його підписання і до повного виконання зобов'язань за даним договором.

Також встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.10.2011р. у справі №2-2225/11, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Сведбанк" 1526,40 дол. США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 04.10.2011р., становить 12165,41 грн. - заборгованості по кредиту, 147,68 дол. США, що в еквіваленті, згідно курсу НБУ станом на 04.10.2011р., становить 1177,01 грн. - заборгованості по відсотках, 2723,36 грн.- заборгованості по комісії, 6,42 грн. - пені по комісії, а всього 16148,12 грн. заборгованості по кредитному договору №004.24/064-ф від 28.12.2005р. Рішення суду набрало законної сили.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 17.12.2013р. (а.с.124) старшого державного виконавця Залізничний ВДВС ЛМУЮ Драмбяна А.С. закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2225/2011р., виданого 04.11.2011р. Залізничним районним судом м.Львова, так як ОСОБА_2 сплачено, згідно пред'явлених квитанцій за №20 від 05.11.2013р., №324 від 20.11.2013р., №325 від 20.11.2013р., №35 від 30.01.2013р., №111 від 29.08.2013р., №133 від 30.07.2013р., №175 від 27.08.2013р., №76 від 08.08.2012р., №130 від 28.02.2013р., №589 від 20.11.2012р., №434 від 19.04.2013р., №179 від 26.06.2012р., №87 від 29.05.2012р., №329 від 24.09.2013р., №127 від 20.10.2012р., заборгованість в повному обсязі закредитним договором №004.24/064-ф від 28.12.2005р. в сумі 16148,12 грн. Постанова не оскаржувалася і набрала законної сили.

Встановлено, що згідно з договором факторингу №11 від 02.02.2012р. (а.с.21-32) та актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей Боржників за договором факторингу №11 від 02.02.2012р. (а.с.122), ПАТ "Сведбанк", яке є правонаступником АКБ "ТАС -Комерцбанк", відступило ТзОВ "Вердикт Фінанс" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача за кредитним договором №004.24/064-ф від 28.12.2005р.

Відповідно до п. 2.2.3 даного договору з моменту відступлення клієнтом факторові прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії надані боржником щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги фактору переходять всі пов'язані із цим права, зокрема, право грошової вимоги щодо нарахованих та невиплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов"язкових платежів.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на адресу ОСОБА_2 надсилалась вимога ТзОВ «Вердикт Фінанс» про добровільну виплату заборгованості, та такий отримав повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання 06.07.2013 року. Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушив взяті на себе згідно з кредитним договором зобов'язання, зокрема не виконував умови кредитного договору №004.24/064-ф від 28.12.2005р., а відтак, ТзОВ "Вердикт Фінанс" вправі вимагати від ОСОБА_2 відсотки за період з травня по грудень 2013р. та пеню за період з серпня по грудень 2013р. за вказаним кредитним договором.

Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, обґрунтовуючи апеляційну скаргу саме відсутністю доказів отримання повідомлення ні від фактора, ні від клієнта про укладення договору факторингу, мотивуючи тим, що адреса: АДРЕСА_1, куди скеровувалось повідомлення, не є фактичним місцем його проживання.

З урахуванням положень ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість оскарженого рішення в межах зазначених доводів апеляційної скарги.

Так, відповідно до ст.ст. 1077, 1082 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Вердикт Фінанс" надіслало відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання від 02.07.2013 року та таке вручено боржнику 06.07.2013 року (а.с. 203, 204). В даному повідомленні міститься інформація щодо порушення взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором та відступлення ПАТ «Сведбанк» на користь ТзОВ "Вердикт Фінанс" усіх своїх прав по Кредитному договору та Договору забезпечення.

Крім того, ТзОВ "Вердикт Фінанс" надіслало ОСОБА_2 повідомлення про відступлення права грошової вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_2 ТзОВ "Вердикт Фінанс" повідомило ОСОБА_2 про наявну заборгованість станом на 06.11.2013 рокув сумі 15379 грн. 72 коп. Дане повідомлення вернулось на адресу ТзОВ "Вердикт Фінанс" з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

До того ж, згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ТзОВ "Вердикт Фінанс" 22.01.2014 року надіслало відповідачу копію Договору факторингу з витягом, який отримано адресатом особисто 25.01.2014 року. Акт комісії ЛКП «Цитадель-Центр», який долучено до апеляційної скарги, не є доказом зміни місця проживання особи, такий датований 08.04.2014 року та не містить інформації про час зміни місця проживання. Окрім того, повідомлення, адресовані відповідачу, надсилались позивачем до дати складання відповідного акта.

Вищезазначені докази підтверджують обставину повідомлення відповідача про зміну кредитора у зобов`язанні.

Щодо обґрунтувань апеляційної скарги в частині відправлення ОСОБА_2 відповідного повідомлення за адресою: вул. АДРЕСА_1, що не відповідає його фактичному місцю проживання, то такі не заслуговують на увагу, з огляду на те, що боржник вказав своє місце проживання та місце реєстрації у Кредитному договорі - вул. АДРЕСА_1. Дана адреса вказана і у паспорті громадянина України (а.с.18).

Згідно з п 5.1.6 Кредитного договору боржник зобов`ячався протягом трьох банківських днів письмово повідомляти Банк про зміну місця проживання (реєстрації).

Відповідно до п.10.9 Кредитного договору усі повідомлення за цим Договором вважаються належним чином відправленими Банком, якщо вони направлені на адресу Позичальника, вказану Позичальником у реквізитах Договору, або на адресу Позичальника, повідомлену ним відповідно до п 5.1.6 Кредитного договору.

Доказів надіслання на адресу позивача повідомлення про зміну місця реєстрації, фактичного місця проживання відповідача останнім не представлено.

Акт комісії ЛКП «Цитадель-Центр», який долучено до апеляційної скарги, не є доказом зміни місця проживання особи, такий датований 08.04.2014 року та не містить інформації про час зміни місця проживання. Окрім того, повідомлення, що містять відомості про зміну кредитора у зобов`язанні, надсилались позивачем відповідачу до складання відповідного акта.

Отже, позивач при надісланні повідомлень правомірно використовував адресу відповідно до інформації, зазначеної в Кредитному договорі та паспортних даних Боржника, тому всі листи, за таких обставин, вважаються належним чином відправлені та з урахуванням наявних доказів у справі- належним чином вручені.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу як таку, що не спростовує висновків суду першої інстанції, слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ТзОВ «Вердикт Фінанс»відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Мельничук С.М.

Штефаніца Ю.Г.