АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3742/16 Головуючий 1 інстанції: Шалімов Д.В.
Справа № 613/86/16-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Кружиліної О.А., Хорошевського О.М..

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2016 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Богодухівський районний сектор Державної міграційної служби України у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що ОСОБА_4 переїхала мешкати у м. Харків ще у червні 2015 року, вона вирішила жити окремо від нього, зайнялась влаштуванням свого особистого життя, проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, знайшла нову роботу.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем позов не доведений.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Відповідно до ст.. 71 ЖК УСРС при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців, якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За правилами ст.. 72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строку,. провадиться в судовому порядку.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що відповідач не проживає за місцем за реєстрації починаючи з червня 2015 року і вважає, що вона втратила право користування жилим приміщенням.

Жодного доказу на підтвердження того, що відповідач не проживає в квартирі з зазначеної позивачем дати, суду не надано.

Довідка, яка 14.01.2016 року видана позивачу головою кв. комітету про те, що відповідач не проживає в квартирі з червня 2015 року не є безперечним доказом позовних вимог.

З'ясовуючи причини відсутності відповідача у житловому приміщені, судом першої інстанції встановлено, що відповідач, до подання позивачем позовної заяви до суду, зверталася до поліція з приводу порушення її права на проживання у квартирі.

Позивач у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що стосунки з колишньою дружиною неприязнені і спільне проживання в одній квартирі є небажаним , .

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

Відмова у позову не позбавляє позивача права у майбутньому при наявності підстав звернутися до суду з аналогічним позовом.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії