Справа № 466/507/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Химук В.І.

за участю представників ОСОБА_2, Мацієвської Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

у с т а н о в и в:

20.02.2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки і піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитини, отримання відповідних дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі для перетину державного кордону України - громадянці України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері ОСОБА_4 або уповноваженої нею особи за нотаріально посвідченою згодою, без заяви про згоду батька - ОСОБА_5 та надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон в країні ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_6 в супроводі матері - ОСОБА_4 або уповноважені нею особи за нотаріально посвідченою згодою, без заяви про згоду батька - ОСОБА_5 до досягнення донькою 16 - річного віку.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 серпня 2006 року, між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у них народилась донька ОСОБА_6, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 від 11 лютого 2008 р.

На даний час шлюбні відносини між ними розірвано, на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 24 грудня 2009 р. Після розлучення їх дитина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1. Батько дитини, ОСОБА_5 проживає окремо за адресою: АДРЕСА_2. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді дитини не приймає, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги для дитини не надає. Таким чином, виховання, розвиток, догляд за дитиною та її матеріальне забезпечення здійснює позивач самостійно. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, чим порушує права дитини. Чинить перешкоди позивачу у здійсненні батьківських обов'язків. Позивачка зазначає, що найближчим часом з дитиною планує здійснювати поїздку до Республіки Польща для участі у конкурсній програмі в складі групи яка займається хореографією в групі «Танці народів світу». Для організації даної поїздки та оформлення проїздних документів необхідно дозвіл відповідача. Однак, відповідач не надає у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон. Відмовляється контактувати з позивачем з приводу вирішення даного питання. За таких обставин змушена звернутися до суду, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_8 у поданих письмових запереченнях проти задоволення позову заперечили, однак будучи у суді відповідач визнав позов частково, а саме дав згоду на оформлення проїздних документів дитини та можливість виїзду за кордон протягом одного року, при цьому повідомити його про такий виїзд зачасно. Адвокат Мацієвська Г.І. також підтримала позицію відповідача.

Представники третіх осіб Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради та служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації у судове засідання не прибули, подали суду заяви про розгляд справи без їх участі та не заперечували щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - сторони по справі. Дитина проживає з матір'ю та повністю знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірваний, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24.12.2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлено законом.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвеції "Про права людини", кожен має право вільно залишити будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням.

Статтею 3, 6 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині таких захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду закордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 р. № 231 регламентує, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

У відповідності до ч. 4 п. 4 Порядку провадження за заявами про оформлення паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.12.2004 р. № 1603 за наявності заперечень батьків або законних представників неповнолітніх дітей, які залишаються в Україні, паспорт/проїзний документ оформляється на підставі рішення суду.

З матеріалів справи та з пояснень позивачки вбачається, що ОСОБА_4 ставить питання про дачу дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, оскільки останній відмовляє їй у наданні своєї згоди. Також позивачка пояснила, що наміру залишатися на постійне місце проживання за кордоном, чи залишити дитину вона не має.

На думку суду, звернення ОСОБА_4 до суду з даним позовом спрямоване на захист прав та інтересів дитини, відповідає бажанням дитини відпочити, відвідувати та побачити інші країни світу, удосконалити себе у заяттях танцями.

При цьому суд враховує думку батька, який погодився частково з вимогами щодо можливості виїзду дитини за кордон, а також обовязок матері завчасно повідомити батька про наступну подорож доньки.

Оцінюючи зібрані по справі, докази в їх сукупності, виходячи з інтересів дитини - ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, надати ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини, отримання дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі для перетину державного кордону України - гр. України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_4 або уповноваженої нею особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду батька ОСОБА_5 та надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в країни ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_4 або уповноваженої нею особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду батька ОСОБА_5 терміном 90 днів протягом року з моменту набрання рішення законної сили.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Надати ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проїзного документа дитини, отримання дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі для перетину державного кордону України - гр.України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_4 або уповноваженої нею особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду батька ОСОБА_5.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в країни ближнього та дальнього зарубіжжя ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_4 або уповноваженої нею особи за нотаріально посвідченою згодою без заяви про згоду батька ОСОБА_5 терміном 90 днів протягом року з моменту набрання рішення законної сили.

У решті у задоволенні вимог відмовити

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт