Справа № 496/4616/15-ц
Провадження № 6/496/106/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

при секретарі Поцелуйко К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до суду з заявою, в якій просить змінити спосіб виконання рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року по справі № 496/4616/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 138701,29 грн. шляхом солідарного стягнення з ТОВ «Хотвуд» () вартості частини майна товариства, що пропорційно частці учасника боржника ОСОБА_2 та становить 50% від статутного капіталу товариства, а також з ТОВ «Укрекоенерго» () вартості частини майна товариства, що пропорційна частці учасника боржника ОСОБА_2 та становить 50% від статутного капіталу товариства, крім того, просить накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_2 в ТОВ «Хотвуд» та ТОВ «Укрекоенерго» і здійснити запис про накладення арешту корпоративних прав в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підставою необхідності зміни способу виконання зазначеного рішення суду, на думку державного виконавця, є те, що після вчинення ним всіх можливих та необхідних виконавчих дії з метою встановлення майна та коштів боржника встановлено, що будь-яке нерухоме або рухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення, у боржника не виявлено. При цьому, боржник є засновником (учасником) ТОВ «Хотвуд» та ТОВ «Укрекоенерго» з часткою у статутному капіталі розміром по 50000 грн. у кожному, що становить 50 % статутного капіталу товариств. А тому, керуючись ст. 149 ЦК України та ст. 57 Закону України «Про господарські товариства» просить звернути стягнення на частину майна товариств, яка належить ОСОБА_2 у звязку з недостатністю у боржника іншого майна для задоволення вимог стягувача.

Державний виконавець та боржник ОСОБА_2 до судового засідання не зявилися, хоча були повідомлені належним чином, повідомлення про причини неявки від них не надходило.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона вказала, що на задоволенні подання державного виконавця наполягає і просить справу розглянути без її участі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява державного виконавця не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», якою визначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Як встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19.11.2015 року по справі № 496/4616/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 132160,09 грн., витрати за правову допомогу у розмірі 5000 грн., а також судовий збір у розмірі 1541,20 грн. (а.с. 66-67).

Відповідно до розяснення п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу і порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення державний виконавець просить змінити спосіб виконання судового рішення шляхом солідарного стягнення з ТОВ «Хотвуд» та ТОВ «Укрекоенерго» вартості частини майна товариств, що пропорційна частці учасника боржника ОСОБА_2, та становить по 50% від статутного капіталу товариств.

В якості підстав, що утруднює виконання рішення заявник зазначає наступні обставини: боржник рішення суду не виконує, виконавчий документ не виконано, стягнення заборгованості є утрудненим з підстав відсутності у боржника ОСОБА_2 нерухомого майна та іншого майна, на яке може бути звернуто стягнення для задоволення вимог стягувача.

Однак, суд вважає, що зазначені обставини не є тими обставинами, що утруднюють виконання рішення суду та не є винятковими по своїй суті.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту та суті.

Суд вважає, що запропонована зміна способу виконання рішення суду фактично змінює його суть, що заборонено нормами процесуального права.

Предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було стягнення боргу за договором позики.

В даному випадку державний виконавець фактично ставить питання про солідарне стягнення з ТОВ «Хотвуд» та ТОВ «Укрекоенерго» частини майна шляхом передачі її у натуральній формі стягувачу, що фактично призводить до зміни змісту рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 листопада 2015 року, адже судом взагалі не досліджувалися правові підстави стягнення частини майна товариств шляхом передачі її у натуральній формі.

При вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення, суд враховує правову позицію Верховного Суду України розяснену у постанові прийнятій у справі № 6-1829цс15 від 25 листопада 2015 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені заявником вимоги до задоволення не підлягають, оскільки вони стосуються вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що заява задоволення не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 373 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3