З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Профатило П.І.,
при секретарі Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -
03 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27.04.2014 року померла ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, яким усе своє майно заповідала їй. Після смерті ОСОБА_3 вона прийняла спадщину у встановлений строк, надала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки в м. Горлівка розпочалася АТО та нотаріальні контори в м. Горлівці не працюють. Тому просить суд визнати за нею право власності на квартиру загальною площею 39,3 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, проспект Леніна, 170/54, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 27.04.2014 року.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Донецької області, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення.
Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору міни, ОСОБА_3 належить квартира , житловою площею 25,1 кв.м, що розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, проспект Леніна, 170/54 (а.с.8).
Із заповіту складеного ОСОБА_3 07.02.2008 року, вбачається, що вона заповідала все майно, що їй належить на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі, все те, на що вона матиме право за законом, вона заповідала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб 13.04.2011 року, та після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище - ОСОБА_6 (а.с. 6).
Зі свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_3 померла 27 квітня 2014 року, актовий запис про смерть № 658 (а.с. 9).
Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 надано відповідь ОСОБА_1, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 було заведено в м. Горлівці, тому спадкова справа повторному заведенню не підлягає та рекомендовано звернутися до суду для подальшої реалізації своїх прав (а.с. 13).
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство,що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.
Викладене також підтверджено і роз'ясненням, наданим у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).
Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 померлої 27.04.2014 року, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у звязку з проведенням ОСОБА_7 на території м. Горлівки, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та про необхідність визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру загальною площею 39,3 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, проспект Леніна, 170/54, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 27.04.2014 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на квартиру загальною площею 39,3 кв.м, житловою площею 25,1 кв.м, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Горлівка, проспект Леніна, 170/54, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 27 квітня 2014 року
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду ОСОБА_8