Провадження № 2/127/328/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Ан О.В.,

при секретареві Тронт М.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи Кріпак Олени Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про встановлення факту проживання однією сім»єю більше 5 років, визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги були сплачені лише частково в мінімальному розмірі. +-

Заява мотивована тим, що в 2004 році у зв'язку з переїздом заявника в м. Вінницю на роботу та відсутністю в нього житла, його товариш ОСОБА_4 запропонував заявнику переїхати та безкоштовно проживати спільно у його квартирі. Заявник зазначає, що 05.01.2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 він та ОСОБА_4 проживали спільно в квартирі АДРЕСА_1. Були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_4 необхідно заявнику для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Заявник 09.11.2015 року подав до суду уточнену заяву та просив встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 однією сім'єю терміном більше п'яти років. Вимогу про визнання права на спадкування за законом майна, що залишилось після смерті ОСОБА_4 просив залишити без розгляду.

В судовому засіданні заявник підтримав уточнену заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити посилаючись на обставини викладенні в заяві.

Представник заявника підтримав заяву в повному обсязі та просив суд її задовольнити. Додатково суду пояснив, що докази надані Вінницькою міською радою не можуть бути використані судом, оскільки Положенням про департамент житлового господарства Вінницької міської ради чітко прописані завдання та функції департаменту. Здійснювати обстеження житлового приміщення працівники департаменту не мали права так як своїми діями вони перевищили свої повноваження та порушили Положення про Департамент та Закон України «Про місцеве самоврядування». Також вказані акти складенні із суттєвими порушеннями.

Представник заінтересованої особи Вінницької міської Кріпак О.М. заперечила, щодозадоволення зави та просила відмовити в її задоволенні в повному обсязі, вказала, що заявник та її представник не надали суду доказів проживання заявника та ОСОБА_4 однією сім»єю. Не заперечно вказані особи товаришували, про те доказів постійного мешкання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 суду не надано, так свідки не стверджували спільне проживання вказаних осіб, ведення ними спільного господарства та наявність у них спільного бюджету

Представник заінтересованої особи Першої вінницької державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника контори. При вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона працює майстром в ЖЕК № 15. Коли помер ОСОБА_4, міліція вскривала квартиру, оскільки з'явився трупний запах. ОСОБА_4 проживав сам, сусіди складали акт про те, що померлий проживав сам, інколи до нього хтось заходив. В квартирі було багато пляшок.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої та проживав сам, із слів сусідів з померлим ніхто не проживав та не доглядав. Квартира вскривалась, оскільки був трупний запах та скаржились люди.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, вона працює лікарем. ОСОБА_4 лікувався в стаціонарі двічі. ОСОБА_1 приходив його доглядати. Якщо потрібні були ліки, звертались до ОСОБА_1 Поки був в стаціонарі, порушення режиму не було. Близьких родичів не було. За чиї кошти купувалися ліки не знає. Коли ОСОБА_4 було гірше, то ОСОБА_1 прихо

див до нього. ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_1 його молодий друг. ОСОБА_4 почував себе краще, оскільки був догляд ОСОБА_1. На прохання вона неодноразово відвідувала ОСОБА_4 за місцем його проживання, привозив її завжди ОСОБА_1. В квартирі ОСОБА_4 був лише диван.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що тачила ОСОБА_1 в будинку часто. В квартирі ОСОБА_4 вона ніколи не була, тому вказати хто там живе не може. Вона бачила, що ОСОБА_1 приходив з торбами. ОСОБА_4 казав, що з родичами не спілкувався. Інколи зустрічала ОСОБА_1 в будинку де-кілька днів підряд. Толя був найближчою людиною ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він був сусідом ОСОБА_4, добре його знав, інколи заходив до його квартири ( вони сусіди 5 та 6 квартири). ОСОБА_4 був складною людиною, коло його приятелів було не велике. ОСОБА_1 єдиний з ким ОСОБА_4 спілкувався довго і тісно. ОСОБА_1 часто був у ОСОБА_4, про те стверджувати що він проживав в квартирі ОСОБА_4 він не може.

Суд дослідив матеріали справи, критично віднісся до доказів : копії акту від 5.08.2011 року ( на а.с. 56) та копії акту без номеру і дати ( на а.с. 1117) як до не належно оформлених документів. В першому акті не завірено підписи осіб, які його склали, в другому відсутні дата складення та номер акту.

Решту доказі суд вважає належним і допустимими та приймає.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що в задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.07.2011 року, актовий запис № 1889 (а.с. 55).

ОСОБА_1 здійснив поховання ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про поховання від 25.07.2011 року та договором доручення на організацію та проведення поховання № 183 (а.с. 71-71).

Першою вінницькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 763/2011 року від 22.11.2011 року (а.с. 85-113).

Відповідно до матеріалів спадкової справи із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 (а.с. 86).

Згідно акта про обстеження житлового приміщення від 18.11.2015 року, в складі комісії головного спеціаліста ДЖГ ОСОБА_13, начальника відділу обліку і розподілу житла ОСОБА_14 при виході за адресою: АДРЕСА_1, із слів сусідів встановлено, що ОСОБА_4 проживав до дня смерті одиноко, зловживав алкоголем. ОСОБА_1 сусіди не знають та ніколи не бачили. Через деякий час після смерті ОСОБА_4 в даній квартирі горіло світло. Спадкоємців в померлого не має (а.с. 116).

Таким чином суд встановив, що ОСОБА_1 приятелював з ОСОБА_4, часто відвідував його, допомагав в купівлі продуктів харчування, ліків, привозив по необхідності лікаря, по смерті ОСОБА_4, здійснив поховання.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, СК та ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язок. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, як проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Cуд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги, заявлені позивачем, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак задоволенню не підлягають.

Так в супереч вимог ст. 60 ЦПК України заявник та його представник не надали суду доказів того, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_4 в одній квартирі однією сім»єю, мав спільний з покійним бюджет, був пов»язаний спільним побутом та вказані особи мали взаємні права і обов»язки.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до переконання, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, ст.ст. 3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст. 256 ЦПК України, ст. 3 СК України, ст. 1264 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю більше 5 років - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з моменту оголошення поданням апеляційної скарги .

Суддя О.В. Ан.