РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом звернулась ОСОБА_1 та просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником вищезазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2001 року. У спірному будинку з 2008 року зареєстрована її онука, відповідач у справі ОСОБА_2 Реєстрація відповідача у вищезазначеному будинку носить формальний характер, оскільки вона ніколи в ньому не проживала, її особисті речі в будинку відсутні. Відповідач житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує.

У зв'язку з тим, що реєстрація відповідача за спірною адресою значно порушує права позивача, як власника будинку, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, дала пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину не явки суд не повідомила.

Виходячи з вище викладеного, керуючись ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та задовольняє їх виходячи з наступного.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 17.08.2001 року ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1. (а.с. 9)

Як убачається з копії домової книги, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 ( а.с. 15-16)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що відповідач ОСОБА_2 - це її онука, вона ніколи до спірного будинку не всилялася, в ньому не проживала, її особисті речі в будинку відсутні. Відповідач спірним житлом не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація ОСОБА_2 у будинку носить формальний характер.

З акту від 26.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 фактично не проживає з 2008 року по теперішній час. ( а.с. 17)

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що вони є сусідами позивачки. Відповідача у справі вони ніколи не бачили, в спірному будинку вона не проживала та не намагалася до нього посилитися.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разу відсутності члена сім*ї без поважним причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У зв'язку з тим, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку не проживає без поважних причин понад один рік, будь-якої домовленості стосовно цього між нею та власником будинку не має, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 відповідають вимогам закону, а тому підлягають безумовному задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 391, 405 ч.2 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович