Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/732/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі

судді Курти Л.С.

при секретарі Авдєєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Березівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, виконавчого комітету Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, продовження строку для прийняття спадщини після смерті батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, виконавчого комітету Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, продовження строку для прийняття спадщини після смерті батька.

У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги, просили встановити факт родинних відносин між батьками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх дітьми: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, продовжити їм строк для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 03 березня 1984 року, визнати недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 2007 року, видане державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_7 на імя ОСОБА_6, визнати недійсними державні акти про право власності на земельні ділянки:

серії ОД № 046795, виданого 22.10.2004 року Березівською районною державною адміністрацією Одеської області на імя ОСОБА_6 загальною площею 1,73 га для ведення особистого селянського господарства,

серії ЯИ № 199038 від 16.09.2009 року площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, виданого Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області на імя ОСОБА_6 та

серії ЯИ№ 199037 від 16.09.2009 року, площею 0,0227 га для ведення особистого селянського господарства, виданого Гуляївською сільською радою Березівськогор району Одеської області

Представник виконавчого комітету Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області ОСОБА_8 позовні вимоги не визнала та просила відмовити у позові у звязку з тим, що він необґрунтований, свідоцтво про право на спадщину та державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_6 були видані законно, а також зі спливом строку позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом.

Представник Березівської районної державної адміністрації ОСОБА_9 позовні вимоги до Березівської районної державної адміністрації не визнав та пояснив, що державний акт

серії ОД № 046795 на 1,73 га виданий 22 жовтня 2004 року ОСОБА_6 законно і підстав для визнання його недійсним немає.

Представник Березівської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши сторони, представника позивачів, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 03 березня 1984 року помер ОСОБА_4 (а.с.24).

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 37, що знаходиться по вулиці Космонавтів в селі Марянівка Березівського району Одеської області та розташований на земельній ділянці площею 2700 кв.м.

Спадкоємець померлого ОСОБА_6 звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса і 27 березня 2007 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_4( а.с.26).

Як пояснили у судовому засіданні позивачі, вони знали про смерть батька, були присутні на його похованні але заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, так як брат їм сказав про наявність заповіту на його імя. Про оформлення спадщини по закону а не по заповіту вони узнали лише у грудні 2015 року. З позовом до брата, ОСОБА_6 не звертались так як О5 січня 2016 року він помер ( а.с.91).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій.

Як вбачається із пояснень позивачів та їх представника, про відкриття спадщини вони дізнались 03 березня 1984 року і були згодні на те, щоби спадщину оформив їх брат, ОСОБА_6. Жодних перешкод для оформлення спадщини у них не було.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з цього приводу зазначив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, наприклад, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

За таких обставин суд не може прийняти до уваги посилання позивачів на те, що вони не знали про порядок прийняття спадщини їх братом, ОСОБА_6 не за заповітом, а за законом. Жодних поважних причин для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_10, який помер 03 березня 1984 року судом не встановлено і позовні вимоги в даній частині позову задоволенню не підлягають.

Крім того позивачі ставлять питання про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2007 року, видане державним нотаріусом Березівської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_4, який помер 03 березня 1984 року. У судовому засіданні вказані позовні вимоги вони жодним чином не обґрунтували та не надали суду доказів незаконності видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачі підтвердили, що вони знали про оформлення їх братом, ОСОБА_11, спадщини після смерті батька і за його життя спору з цього приводу між ними не було. Як вбачається із матеріалів справи, нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом у межах своїх повноважень( а.с.26). Від подальшого витребування спадкової справи № 105/2007 позивачі та їх представник у судовому засіданні 27 жовтня 2016 року відмовились. Суд вважає, що позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають, так як підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 2007 року немає.

Також позивачі ставлять питання про визнання недійсними трьох державних актів на право власності на земельні ділянки:

серії ОД № 046795 виданого 22.10.2004 року Березівською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 1,73 га для ведення особистого селянського господарства,

серії ЯИ № 199038, виданого 16.09.2009 року Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області на імя ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,

серії ЯИ № 199037, виданого 16.09.2009 року Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області на імя ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0227га для ведення особистого селянського господарства.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2004 року Березівською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_6 виданий державний акт серії ОД № 046795 на земельну ділянку 1,73 га для ведення особистого селянського господарства. Вказана земельна ділянка являється його власністю і до спадщини після смерті батька вона ніякого відношення немає.

16.09.2009 року Гуляївською сільською радою Березівського району Одеської області на імя ОСОБА_6 видано державний акт серії ЯИ

№ 199038 на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку 37 по вул. Космонавтів у с. Марянівка Березівського району Одеської області, який він отримав у спадщину, та державний акт серії ЯИ № 199037 на земельну ділянку площею 0,0227 га за вказаною адресою для ведення особистого селянського господарства.

Жодних доказів неправомірності отримання ОСОБА_6 цих державних актів та відповідних земельних ділянок позивачами суду не надано. .

Також позивачі просили встановити факт родинних відносин між батьками: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх дітьми: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6.

Відповідно до ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У звязку з тим, що встановлення вказаного факту не тягне за собою виникнення, зміну або припинення особистих прав позивачів та як судом відмовлено у інших позовних вимогах, то у встановленні вказаного факту слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.10,11,209,212,214 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у позові до Березівської державної нотаріальної контори Одеської області, Березівської районної державної адміністрації Одеської області, виконавчого комітету Гуляївської сільської ради Березівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, продовження строку для прийняття спадщини після смерті батька відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ КУРТА Л.С.