АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2314/15-ц Номер провадження 22-ц/786/684/16Головуючий у 1-й інстанції Степаненко Ю.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Гальонкіна С.А., Абрамова П.С.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії звернулося до суду із вказаним позовом, після уточнення позовних вимог остаточно просило ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та центрального постачання гарячої води в сумі 8 198 грн. 76 коп., із них: 3 202 грн. 70 коп. - сума боргу за централізоване опалення; 4 996 грн. 06 коп. - сума боргу за централізоване постачання гарячої води.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що у порушення норм чинного законодавства, умов договору № 38779 від 13.02.2012 року, угоди № 9/2012 від 16.02.2012 року та договору купівлі - продажу квартири від 02.02.2012 року відповідач не здійснювала своєчасної оплати отриманих послуг.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2016 року позовну заяву ПАТ „Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ „Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 3 243 гривень 76 копійок; вирішене питання прос удові витрати; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду змінити в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії про стягнення боргу за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у розмірі 4 955 грн. 00 коп., судового збору у розмірі 736 грн. 16 коп., та ухвалити рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в цій частині. В іншій частині рішення залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті заявлених вимог, в разі неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 згідно нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 02 лютого 2012 року (а.с.11).

Згідно п.10 договору купівлі-продажу квартири НОМЕР_1 відповідач прийняла на себе заборгованість за комунальні послуги, вартість електроенергії і всі інші обов'язкові платежі станом на день укладення цього договору та зобов'язувалась сплатити їх самостійно (а.с.11 зворот).

13 лютого 2012 року між ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, підігріву води за НОМЕР_2 (а.с.8-9).

16 лютого 2012 року між позивачем та відповідачем укладено угоду №9/2012 про погашення боргу за спожиту теплову енергію в сумі 9 731 гривень 26 копійок за період з 01 червня 1998 року по 01 лютого 2012 року, згідно якої відповідач зобов'язувалася погасити борг шляхом щомісячної оплати у розмірі 810 гривень 94 копійок до 16 лютого 2013 року (а.с.10).

Остання оплата відповідача за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води відбулась у жовтні 2015 року, після подачі даного позову до суду, у розмірі 102 гривень 06 копійок (а.с.31).

Станом на 20 листопада 2015 року борг відповідача за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води складає 8 198 гривень 76 копійок, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.29-31)

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення боргу за період з 17 березня 2012 року по 17 жовтня 2012 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, а цей факт згідно ч.4 ст. 267 ЦК України є самостійною підставою для відмови у позові.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правильно встановивши фактичні обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність заборгованості за послуги з теплопостачання, розмір якої не оспорювався відповідачем та підтверджується наданими позивачем доказами.

Проте, стягуючи зазначену заборгованість, суд застосував строк позовної давності та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по угоді №9/2012 від 16.02.2012 року лише за чотири місяці за період з 17 жовтня 2012 року по 16 лютого 2013 року з розрахунку 810 гривень 94 копійок щомісячно, що складає 3 243 гривень 76 копійок та відмовив у задоволенні позовних вимог за період з 17 березня 2012 року по 17 жовтня 2012 року у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України).

Так, кінцевий строк виконання зобов'язання з погашення заборгованості по угоді № 9/2012 від 16 лютого 2012 року є 16 лютого 2013 року, отже позовна давність мала сплинути 16 лютого 2016 року.

30 квітня 2015 року Автозаводським районним судом м.Кременчука Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії заборгованості в розмірі 8 814,60 грн. за період з 01.06.2000 року по 31.01.2015 року (а.с.14) Вказаний судовий наказ скасовано ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 16 червня 2015 року (а.с.15).

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вказана правова позиція сформульована у постанові ВСУ № 6-214цс14 від 21 січня 2015 року.

Отже, пред'явлення підприємством до суду в квітні 2015 року заяви про видачу судового наказу перервало строк позовної давності щодо заборгованості по нарахованих щомісячних платежах, а відтак перебіг позовної давності почався заново, тобто з квітня 2012 року.

Вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про стягнення заборгованості лише за чотири місяці.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати (витрати зі сплати судового збору) у сумі 2 557 грн. 80 коп. (а.с.1,63).

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.п. 3.4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії задовольнити - стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії заборгованість за спожиті послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання у сумі 8 198 грн. 76 коп., а також судові витрати у сумі 2 557 грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий О.А. Лобов

Судді П.С. Абрамов

С.А. Гальонкін