АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріЛознян О.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника відповідача Браницького Д.Ю.,

представника третьої особи ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року

У справі за заявою ОСОБА_5 про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_8, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Київенерго» в особі філії «Енергосервіс», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_11, Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання недійсним ордеру на житло та рішення про надання дозволу на укладення договору користування жилою площею, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року у задоволенні заяви відмовлено. /т. 4 а.с. 124-128/

№ справи 754/7805/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1381 /2016
Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено нововиявлені обставини, зокрема, що всі підписанти протоколу №02/2012 від 20.02.2012 року займали на 20 лютого 2012 року керівні посади в «Київенерго» і ніякого відношення до профспілкового комітету або до комітету комсомолу не мали, як це вимагає п. 9 Положення про гуртожитки, яке затверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208, тобто комісія з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» складалась тільки з представників керівничого складу ПАТ «Київенерго», до складу комісії не були включені повноважні члени профспілкового комітету та комітету комсомолу ПАТ «Київенерго». Також вірно встановлено нововиявленою обставиною те, що філію «Енергосервіс» ПАТ «Київенерго» було ліквідовано ще у 2005 році, а тому спірний ордер №126 від 03 серпня 2012 року на право користування кімнатою є недійсним, оскільки видано неіснуючою, ліквідованою філією. Однак, не заважаючи на вказане, судом першої інстанції в порушення ст.ст. 212, 213 ЦПК України зроблено помилковий висновок, що ці обставини не є істотними для перегляду рішення. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила ухвалу суду скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 13 грудня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення / т.2 а.с.124-135/, залишене без змін 06 березня 2014 року ухвалою Апеляційного суду м. Києві /т. 2 а.с.209-214/, та 18 червня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5, ОСОБА_8 до ПАТ ЕК «Київенерго» в особі філії «Енергосервіс», треті особи ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання ордеру №126 від 03.08.2013 року, виданого ОСОБА_10 на право користування жилою площею в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, та визнання недійсним рішення ПАТ «Київенерго» №02/2012 від 20.02.2012 року про надання дозволу родині ОСОБА_10 на укладення договору користування вказаною жилою площею - відмовлено

В своїй заяві та в додаткових обґрунтуваннях ОСОБА_5 та її представник зазначають, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 грудня 2013 року повинно бути переглянуто, у зв'язку з наступними нововиявленими обставинами:

- всі підписанти протоколу №02/2012 від 20.02.2012 року займали на 20 лютого 2012 року керівні посади в Київенерго і ніякого відношення до профспілкового комітету або до комітету комсомолу не мали, як це вимагає п. 9 Положення про гуртожитки, яке затверджено постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. №208, тобто комісія з надання права користування жилою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» складалась тільки з представників керівничого складу ПАТ «Київенерго», до складу комісії не були включені повноважні члени профспілкового комітету та комітету комсомолу ПАТ «Київенерго»;

- відповідно до статуту ПАТ «Київенерго» - комісія з надання права користування житловою площею у гуртожитках ПАТ «Київенерго» не є органом товариства і відповідно до ст.ст. 202, 203, 216, 236 ЦК України, п.9 Положення про гуртожитки до цього рішення №02/2012 про надання дозволу на укладення договору користування житловою площею у кімнаті гуртожитку - не створює юридичних наслідків, а дії посадових осіб відповідача-підписантів протоколу №02/2012 є неправомірними діями при вирішенні питання про надання жилого приміщення;

- філія «Енергосервіс» ПАТ «Київенерго» була ліквідована ще у 2005 році, а тому спірний ордер №126 від 03 серпня 2012 року на право користування кімнатою АДРЕСА_1 виданий ОСОБА_10 є недійсним, оскільки видано неіснуючою, ліквідованою філією. Крім того, відповідно до п.3.7 Статуту, товариство має круглу печатку та штамп та може мати інші печатки та штампи для забезпечення господарської діяльності, але у статуті не вказано, що інші печатки є рівноцінними з круглою печаткою товариства;

- філія «Житлотеплоенерго Київенерго» ПАТ «Київенерго» була ліквідована 18 квітня 2005 року. Отже на час прийняття рішення про надання дозволу ОСОБА_10 на укладення договору користування кімнатою АДРЕСА_1 ні філії, ні керівника філії «Житлотеплоенерго Київенерго» ПАТ Київенерго» не існувало.

- ОСОБА_10 не може надаватися першочергово жиле приміщення, в тому числі і у гуртожитках ПАТ «Київенерго».

Відмовляючи ОСОБА_5 у перегляді рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 361 ЦПК України, якою встановлений вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, та п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України про те, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року. Встановивши, що зазначені заявником та її представником нововиявлені обставини не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами немає.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду першої інстанції відносно не важливості обставин, зазначених заявницею, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Позовні вимоги, в тому числі і визнання ордеру на жиле приміщення недійсним обґрунтовувались зокрема тим, що ордер може бути виданий лише на вільне приміщення, у зв'язку з чим не можуть братись до уваги як предмет доказування інші підстави щодо визнання ордеру недійсним, вказані як нововиявлені обставини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: