17.03.2016 Справа № 363/5188/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Уточнивши свої позовні вимоги позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування якого вказувала, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 27.02.2009 року було зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 358. Від шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання з відповідачем у шлюбі, виявилась несумісність характерів, різниця у поглядах на життя і тому фактичних шлюбних відносин з відповідачем не підтримує і спільного господарства не веде. Вважає подальше спільне життя, примирення і збереження сім'ї не можливим з вищезазначених причин. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина. Посилаючись на вказане, просила шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття на утримання сина та стягнути з відповідача судові витрати.

У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але відповідно до матеріалів про виконання судового доручення Хортицького районного суду м. Запоріжжя відповідач надав заперечення по справі, зазначивши, що не заперечує проти розірвання шлюбу, з приводу позовної вимоги про стягнення аліментів вказав, що не ухиляється від участі в утриманні дитини, але оскільки не має постійної роботи та має нерегулярний, мінливий дохід згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та доказів.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно 27.02.2009 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї за актовим записом № 358. Від вказаного шлюбу у сторін є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Виконкомом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області за актовим записом № 27.

Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із роз'ясненнями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

Щодо позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, та має нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, а тому стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача підлягає стягненню у частці від заробітку (доходу) на підставі ч. 1 ст. 183 СК України.

Також судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

За таких обставин, суд, ураховуючи вищевказане, вважає, що позов ОСОБА_1 в цій частині позовних вимог також підлягає задоволенню.

Оскільки суд задовольняє позов, то за правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений розмір судового збору в сумі 487,20 грн. на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 104 ч. 2, 105 ч. 3, 110-113, 114 ч. 2, ст. 180-184, ст. 191 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 79, 81, 83, 88, 208,209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 лютого 2009 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 358 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2( ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М.Б. Баличева