Справа № 629/5342/15-ц
Номер провадження 2/629/298/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.03.2016 рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Мішуровської С.Т.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:
Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві.
Згідно з ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 1218,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM8BLMDT від 18.02.2015 року, а також витрати пов'язані з викликом відповідача до суду в сумі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням ВО1S2В11Y7 від 22.02.2016 року.
Тому суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 1218,00 грн. та 243,60 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.Т.Мішуровська