АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Ратнікової В.М., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним договору кредиту,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів.

На обґрунтування своїх вимог зазначав, що 28.11.2007 р. між ним та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 800002758, відповідно до якого Банк надав йому грошові кошти у розмірі 202 500 доларів США зі сплатою 13,25% річних на строк до 28.11.2017 р.

В той же день, на забезпечення виконання умов кредитного договору між сторонами укладено іпотечний договір № 800002758-И, відповідно до якого Банку було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що кредитний договір не відповідає Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки при його укладенні сторонами не досягнуто домовленості щодо всіх істотних умов договору, він містить несправедливі умови, що призводить до суттєвого дисбалансу інтересів сторін, просив визнати його недійсним, та з урахуванням ст. 548 ЦК України визнати недійсним іпотечний договір № 800002758-И від 28.11.2007 р.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 25.12.2015 р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві з посиланням на те, що ним не усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 30.09.2015 р.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив зазначену ухвалу скасувати та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зазначав, що на виконання ухвали судді від 30.09.2015 р. надіслано копію довіреності представника позивача, а тому зазначені в цій ухвалі недоліки було усунуто.

Справа № 757/35680/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4407/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Новак Р.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Крім того вказував на те, що процесуальним законом заборонено відмовляти у відкритті провадження з підстав недоведеності вимог чи їх необґрунтованості, оскільки зазначене є підставою для відмови у позові, а не в судовому розгляді.

В судове засідання ОСОБА_1та його представник не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1, суддя виходив з того, що позивач не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 30.09.2015 р., а саме: в переліку документів, що додаються до заяви не зазначив, які саме документи ним подані.

З таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені у ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 зазначеної норми, позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

Перелік документів це послідовністьзазначених у списку об'єктів, що називаються елементами списку, з зазначенням їх відповідного порядкового номера.

В додатках до позовної представник ОСОБА_1 зазначив копію позовної заяви та додані матеріали.

З доданих матеріалів убачається, що такими: є дві копії позовної заяви та дві копії кредитного договору № 800002758 від 28.11.2007 р. і іпотечного договору № 800002758-И від 28.11.2007 р.

Зазначена законодавцем у п.7 п.2 ст.119 ЦПК України вимога про необхідність вказівки у позовній заяві переліку документів викликана необхідністю забезпечити можливість вирішення питання про відкриття провадження у справі та в подальшому вирішення спору по суті.

Сама по собі відсутність зазначення в додатку до позовної заяви переліку документів (їх назви на нумерації) за їх фактичної наявності, не перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі і не може бути підставою для повернення ОСОБА_1 позовної заяви, що фактично є відмовою у судовому захисті й суперечить положенням ст.124 Конституції України.

Ураховуючи наведене, ухвалу судді Печерського районного суду від 25.12.2015 р. не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 грудня 2015р. скасувати і передати питання на новий рогляддо суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: