Справа № 310/6362/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Ліхтанської Н.П.

при секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Як видно з основної та уточнюючої позовної заяви, відповідно до договору № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р. відповідач ОСОБА_2 від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК, отримав кредит у розмірі 2948,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Станом на 27.03.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 39415,57грн., що складається з наступного: 1105,41грн.- заборгованість за кредитом, 11315,03грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 24642,01грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1853,12грн. штраф ( процентна складова). У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 39415,57грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що відповідач тривалий час не сплачував борг за кредитом, з його зарплатної картки автоматично були списані кошти на погашення боргу в різній час, тому банк не пропустив строк позовної давності.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що він дійсно брав кредит на пральну машинку в 2006році на 18 місяців і в грудні 2007року повністю погасив суму боргу за цим кредитом , потім він брав інший кредит і також розрахувався, але на теперішній час квитанції про сплату суми боргу по кредиту за пральну машинку він не зберіг оскільки пройшло більше 7 років з часу погашення кредиту і за цей час банк ніяких претензій йому не висував, а навпаки надавав йому інший кредит і лише в 2015році банк без згоди відповідача почав з зарплатної картки списувати кошти на погашення вже погашеного кредиту, тому відповідач вважає дії банку протиправними, вимагає, щоб банк повернув йому безпідставно забрані кошти, а також просить застосувати строк позовної давності і в задоволенні позову відмовити. Також відповідач зазначив, що в позовній заяві вказаний номер неіснуючого кредитного договору і крім того банк вже звертався до суду з таким позовом, і такий позов був залишений без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Згідно договору № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р. відповідач ОСОБА_2 від позивача ТОВ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК, отримав кредит у розмірі 2948,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін 18 місяців з 22.06.2006р. по 21.12.2007року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов, що підтверджується копіями цих документів.

Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України відповідач зобов'язаний свої обов"язки виконувати належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як зазначено у позовній заяві, в порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за укладеним договором належним чином не виконував. І відповідно до наданого до позову розрахунку (а.с.7-8) станом на 27.03.2015р. відповідач одержану суму кредиту не повернув, встановлену договором оплату за користування кредитом в повному об'ємі не погасив, і має суму заборгованості по кредиту в розмірі 39415,57грн., що складається з наступного: 1105,41грн.- заборгованість за кредитом, 11315,03грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 24642,01грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором, а також 500,0грн.- штраф (фіксована частина), 1853,12грн. штраф ( процентна складова), а тому позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості по кредиту в розмірі 39415,57грн.

Відповідно до положень ст..119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази додаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з наданих позивачем у судовому засіданні виписок про погашення кредиту (а.с.54-55) станом на 22.09.2008року за відповідачем рахувався борг: залишок простроченого тіла кредиту в сумі 1346,47грн., який зазначений як погашений в цей день, також погашений борг по простроченим відсоткам в сумі 1770,98грн., а станом на 24.11.2008року також погашений борг за простроченою комісією(пенею) в сумі 537,73грн. І як вбачається з цієї виписки станом на 23.05.2012р. погашено тіло кредиту на суму 1173,85грн., та погашено прострочене тіло кредиту на суму 1774,15грн., що складає 2948,00грн. - суму, яка бралася в кредит, тобто сума тіла кредиту була погашена в повній мірі.

З наданої виписки по руху коштів на картці відповідача за період з 01.12.2010р. по 20.11.2015р. вбачається перерахунок незначних коштів з картки відповідача на рахунок кредиту( 8,90грн., 4.40грн. ,19.20грн., 1,67грн., 0,33грн.0,59грн.3,89грн.,2,07грн.), відрахування яких відповідач не помічав та не оскаржував.

В судовому засіданні за клопотанням відповідача суд оглянув кредитну справу відповідача, але до неї долучені тільки оригінали заяви позичальника на отримання кредиту № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р., договору купівлі-продажу № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р. пральної манишки , акту прийому-передачі товару від 22.06.2006р, актом прийому передачі майна в заклад № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р. Будь-які відомості про борги відповідача перед банком, про повідомлення відповідача про ці борги в кредитній справі відсутні. Представник позивача також не надав роз»ясень з приводу з»явлення заборгованості у відповідача після погашення кредиту.

Враховуючи, що термін дій кредитного договору № ZРВ0R044772015 від 22 червня 2006р. складав 18 місяців з 22.06.2006р. по 21.12.2007р., а позивач звернувся до суду тільки 14.07.20015року, тобто більше як через 7 років, а відповідач зберігав квитанції по сплаті боргу протягом 5 років, тобто добросовісно виконував свої обов»язки по сплаті боргу за кредитом, а також враховуючи надані позивачем виписки про погашення відповідачем кредиту (а.с.54-55), суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором за не доведеністю позивачем своїх позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,10,212-215 ЦПК України, ст.ст. 526,527, 530,1046, 1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 „ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_4