Н.п. 2/522/2704/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

озглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем.

При цьому позивачка посилається на те, що 03 серпня 2012 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають спільну доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що її сімейне життя з відповідачем не складається, у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаєморозуміння та почуттів один до одного. З квітня 2015 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Позивач зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та Уляною Михайлівною, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №265 (що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, видане 03 серпня 2012 року).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Суд вважає, що оскільки сім'я фактично розпалась та існує формально, надання строку для примирення є безпідставним.

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим.

Керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 112 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою міста Іллічівськ, Одеської області, Україна, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем міста Одеси, Одеської області, Україна, зареєстрований 03 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, про що зроблено актовий запис № 265.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

24 лютого 2016 року