Справа № 212/4899/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

за участю:

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на спадкове майно до ОСОБА_3.

В обґрунтування вимог вказали, що 18.03.2008 Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» і фізична особа СТРИГА ТУЯАНА уклали кредитний договір №0307/0308/88-039.

На виконання умов Договору Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» надало Позичальнику кредит в сумі 60000,00 (Шістдесят тисяч доларів США 00 центів), які були використані ним на цілі, передбачені умовами Договору.

Позичальник зобов'язався виконувати свої договірні зобов'язання відповідно до умов договору.

Способом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором є іпотека нерухомого майна.

Згідно з п. 2 Іпотечного договору №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008 предметом іпотеки є 4-х кімнатна квартира під номером 1 (один), яка знаходиться за адреою: м. Кривий Ріг, вул. 5-й Зарічний, буд. 45 (сорок п'ять), має загальну площу 82,5 кв.м., житлову площу 54,9 кв.м. (далі- Предмет іпотеки).

Предмет іпотеки належав іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу. посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.01.2007 за реєстровим № 492.

28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 15.

В свою чергу, 28 листопада 2012 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», був укладений Договір факторингу.

Згідно вищезазначених договорів відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0307/0308/88-039 від 18.03.2008.

За інформацією, яка надійшла до Кредитора 29.11.2013, громадянин СТРИГА ТУЯАНА померла 22.10.2013, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Дізнавшись про відкриття спадщини, Позивач в термін, визначений законодавством, надіслав на адресу Другої криворізької державної нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців вих. № 252022014/03 від 25.02.2014.

Згідно з листом Другої криворізької державної нотаріальної контори вих. №483/02-14 від 14.11.2015 спадкоємцю ОСОБА_3 Туяани, 23.07.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок за номером 45, квартира за номером 1.

Спадкоємцем ОСОБА_3 Туяани є її син ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон 5-й ЗарічнийАДРЕСА_1.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Спадкоємцю ОСОБА_3 був надісланий лист вих. №15122015/01 від 15.12.2015 з вимогою про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Заборгованість ОСОБА_3 Туяани перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитом згідно кредитного договору №0307/0308/88-039 від 18.03.2008, станом на 29.06.2016 складає 93023,25 (Дев'яносто три тисячі двадцять три долари США 25 центів), а саме:

- за кредитом - 57500,00 (П'ятдесят сім тисяч п'ятсот доларів США 00 центів)

- по відсотках - 35523,25 (Тридцять п'ять тисяч п'ятсот двадцять три долари США 25 центів)

- по комісії - 0,00 (Нуль доларів США 00 центів)

- по штрафах - 0,00 (Нуль доларів США 00 центів)

- по пені - 0,00 (Нуль доларів США 00 центів).

За офіційним курсом НБУ станом на 29.06.2016 заборгованість ОСОБА_3 Туяани перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитом згідно кредитного договору № 0307/0308/88-039 від 18.03.2008 р. становить 2313804,04 (Два мільйони триста тринадцять тисяч вісімсот чотири гривні 04 копійки), а саме:

- за кредитом - 1430220,21 (ОСОБА_2 мільйон чотириста тридцять тисяч двісті двадцять гривень 21 копійка)

- по відсотках - 8835,83 (Вісімсот вісімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят три гривні 83 копійки)

- по комісії - 0,00 (Нуль гривень 00 копійок)

- по штрафах - 0,00 (Нуль гривень 00 копійок)

- по пені - 0,00 (Нуль гривень 00 копійок).

У відповідності до п. 11 іпотечного договору № 0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно із договором про задоволення вимог іпотеко держателя або шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».. Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки з числа передбачених у цьому Договорі та у законодавстві України належить іпотекодержателю, згідно з п. 12 іпотечного договору №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008.

На день подання позовної заяви вимога ТОВ «Кредитні ініціативи» до спадкоємця залишилась без задоволення.

Тому позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки а саме: 4-х кімнатну квартиру під номером 1, яка знаходиться за адреою: м. Кривий Ріг, вул. 5-й Зарічний, буд. 45, шляхом проведення продажу її на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. За рахунок коштів, виручених від реалізації предметів іпотеки і застави задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», а саме заборгованість за кредитним договором №0307/0308/88-039 від 18.03.2008 р. в сумі 93023,25 долари США 25 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.06.2016 становить 2313804,04 та стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 34707,06 гривень.

Представник позивача ТОВ Кредитні ініціативи ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представнки відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили у їх задоволенні відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явився, через канцелярію суду надав письмовий відгук, згідно до якого пояснив, що свої позовні вимоги позивач обгрунтовуєтим, що 28 листопада 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до чинного законодавстваУкраїни був укладений Договір факторинга № 15.

В свою чергу, 28 листопада 2012 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товатиством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», був укладений Договір факторингу.

Як стверджує позивач згідно вищезазначених договорів відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0307/0308/88-09 від 18.03.2008.

Відповідно змісту зазначених договорів в них відсутнє посилання на відступлення права вимоги за Кредитним договором № 0307/0308/88-09 від 18.03.2008. 3а такої вимоги у позиача відсутнє право звернення на стягнення за Кредитним договором № 0307/0308/88-09 від 18.03.2008.

Також позивач не надав документів які б підтверджували початок дії Кредитного договору № 0307/0308/88-09 від 18.03.2008 на отримання коштів.

В забезпечення Кредитного договору був підписаний іпотечний договір №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008.

Відповідно до умов Кредитного договору кредит надається лише після підписання іпотечного договору.

Кредит надається Банком у готівковій формі через касу Банку на підставі заяви Позичальника з урахуванням вартості і ліквідності майна, що передається Позичальником в іпотеку Банку.

На момент передачі майна в іпотеку, Позичальник має надати банку договір страхування.

Аналіз зазначених пунктів Кредитного договору передбачає ряд дій, які є необхідними для отримання кредитних коштів. Документами, які підтверджують такі дії є договір страхування майна, яке передається в іпотеку, заява ОСОБА_6 на отримання кредитних коштів, видатковий касовий ордер на отримання нею коштів. Відсутність зазначених документів вказує на відсутність права на звернення з позовом.

Також згідно позовної заяви позивач вимагає задовольнити свої вимоги за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором.

Таким чином позивач на підтвердження своєї вимоги мав би надати правочин про відступлення прав за іпотечним договором нотаріально завіреним між публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та доказ державної реєстрації такої дії, а також правочин про відступлення прав заіпотечним договором нотаріально завірений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», та Товатиством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та доказ державної реєстрації такої дії.

Відсутність вказаних доказів є підставою для відмови в задоволені позовних вимог.

Також відповідно до поданої позовної заяви позивачу про смерть ОСОБА_6 стало відомо 29.11.2013.

Таким чином позивач не пізніше 29.05.2014 мав звернутися до спадкоємців а саме до ОСОБА_3 та ОСОБА_1. В матеріалах поданих до позову докази такого звернення відсутні, а тому з 01.06.2014 припинено основне зобов'язання за Кредитним договором.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» з 01.062014 припинилась також дія Іпотечного договору.

Також в поданій позовній заяві зазначено право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки належить іпотеко держателю.

ПАТ «Сведбанк» використовуючи своє право іпотекодержателя 17.03.2009 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області. ОСОБА_7 про звернення стягнення на чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею82.5кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мкр. 5-Зарічний, 45/1, яка належить на праві власності СтригаТуяні та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначаного майна, задовольнити вимоги «Сведбанка» у розмірі474817,39грн.стягнення. На підставі звернення був виданий виконавчий напис № 1736.

Виконавчий напис № 1736 від 17.03.2009 був переданий на виконання до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

24.10.2013 року головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції

ОСОБА_8 винесена постанова про повернення виконавчого документа, відповідно до якої виконавчий напис № 1736 виданий 17.03.2009 повернуто стягувачу. Крім того стягувач був повідомлений, що виконавчий може бути пред'явлений до виконання в строк 24.10.2014.

В період 24.10.2013 по 24.102014 виконавчий напис № 1736 від 17.03.2009 на виконання до виконавчої служби на подавався. Таким право на примусове стягнення припинилось.

На підставі вищевикладеного просить в задоволені позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи та давши оцінку доказам, наданих в їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що у заявленому позові необхідно відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 Про судове рішення у цивільній справі, під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 18.03.2008 Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» і фізична особа СТРИГА ТУЯАНА уклали кредитний договір №0307/0308/88-039, копія договору долучена до матеріалів справи.

На виконання умов Договору Відкрите акціонерне товариство «Сведбанк» надало Позичальнику кредит в сумі 60 000,00 (Шістдесят тисяч доларів США 00 центів).

Позичальник зобов'язався виконувати свої договірні зобов'язання відповідно до умов договору.

Способом забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором є іпотека нерухомого майна

Копія Іпотечного договіру № 0307/0308/88-039-Z-1 від 18.03.2008 міститься в матеріалах справи.

Згідно з п. 2 вищезазначеного Іпотечного договору №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008 предметом іпотеки є 4-х кімнатна квартира під номером 1 (один), яка знаходиться за адреою: м. Кривий Ріг, вул. 5-й Зарічний, буд. 45 (сорок п'ять), має загальну площу 82,5 кв.м., житлову площу 54,9 кв.м. (далі- Предмет іпотеки).

Предмет іпотеки належав іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 24.01.2007 за реєстровим №492, копія договору долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про іпотеку», в силу іпотеки об'єкту нерухомості, іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, за рахунок предмета іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 15.

В свою чергу, 28 листопада 2012 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», був укладений Договір факторингу.

Згідно вищезазначених договорів відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №0307/0308/88-039 від 18.03.2008.

Відповідно до вимог ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а інша сторона відступає або зобов'язується відступити своє право грошової вимоги до третьої особи.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом у відповідності до вимог ст. 514 ЦК України.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника якщо інше не встановлено договором або законом, згідно із ст. 516 ЦК України.

Згідно до наданої копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 Туяана померла 22 жовтня 2013 року, зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стануреєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено відповідний актовий запис № 1721.

Позивач в термін, визначений законодавством, надіслав на адресу Другої криворізької державної нотаріальної контори заяву-претензію з вимогами до спадкоємців вих. №252022014/03 від 25.02.2014.

Згідно до листа Другої криворізької державної нотаріальної контори вих. №483/02-14 від 14.11.2015 спадкоємцю ОСОБА_3 Туяани 23.07.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 5-й Зарічний, будинок за номером 45, квартира за номером 1.

Спадкоємцем ОСОБА_3 Туяани є її син ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мікрорайон 5-й ЗарічнийАДРЕСА_1.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)

За змістом ст. 1218, ч. З ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була нарахована за життя спадкодавця, тобто на дату смерті.

Відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ст. 608 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

В даному випадку договірні зобов'язання не є нерозривно пов'язаними з особою позичальника, оскільки мають бути виконані її спадкоємцем.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи -іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотеко держателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, за змістом статті 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Правовідносини, які виникли між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_3 Туяаною не є нерозривно пов'язаними з її особою, оскільки допускають правонаступництво, договірні зобов'язання можуть бути виконані її спадкоємцем.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк.

Суд, вивчивши іпотечний договор №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008, встановив, що у відповідності до п. 11, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме 4-х кімнатну квартира під номером 1 (один), яка знаходиться за адреою: м. Кривий Ріг, вул. 5-й Зарічний, буд. 45 (сорок п'ять), має загальну площу 82,5 кв.м., житлову площу 54,9 кв.м., в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково.

Суд звертає увагу, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно із договором про задоволення вимог іпотеко держателя або шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».. Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки з числа передбачених у цьому Договорі та у законодавстві України належить іпотекодержателю, згідно з п. 12 іпотечного договору №0307/0308/88-039-2-1 від 18.03.2008.

Згідно з вимогами ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

На виконання ухвали від 09 листопада 2016 року, до суду надійшла копія виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 1736 від 17 березня 2009 року, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 про звернення стягнення на майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Постановою головного державного виконавця Жовтневого ВДВС КМУ юстиції ОСОБА_8 від 24.10.2013 виконавчий докуменгт, а саме виконавчий напис № 1736 від 17.03.2009, повернуто стягувачеві та розяснено, що виконавчий документ може бути пред'явлений для виконання в строк до 24.10.2014.

А як вбачається з матеріалів справи, Договір факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», був укладений 28 листопада 2012 року.

Аналізуючи положення ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про заставу», суд приходить до висновку, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором

Тобто враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що найвність виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 1736 від 17 березня 2009 року, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_7 про звернення стягнення на майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру, загальною площею 82,5 кв.м., житловою площею 54,9 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2, який згідно постанови від 24.10.2013 міг бути пред'явлений для виконання в строк до 24.10.2014, в той час коли договір факторингу укладений 28 листопада 2012 року, виключає можливість постановлення рішення суду на видачі виконавчого листа на предмет звернення стягнення та реалізації одного і того самого майна.

Окрім того, суд звертає увагу, на Правову позицію ВСУ.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація … проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Так само частина восьма статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, установлює, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

З огляду на вищенаведене, нормою частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачений перелік компонентів, які є обовязковими для вказівки судом у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації, в тому числі й реалізації на прилюдних торгах.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 ЗаконуУкраїни «Про іпотеку» судова палата у цивільних справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

При звертненні до суду та при розгляді справи у суді, позивачем товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" не було заявлено клопотання про призначення та проведення оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності щодо встановлення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, а суд не має повноважень на власний розсуд встановити таку ціну.

Таким чином, аналіз приведених вище доказів в сукупності, які суд вважає допустимими, достатніми та достовірними, вивчивши та дослідивши всі надані докази в сукупності та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для відмови у позовних вимогах у повному обсязі.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 34 707,06 гривень, який не може бути повернений у зв'язку з тим, що ЗУ «Про судовий збір» не пердбачено його повернення у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.ст.10, 60, 88, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 526, 589, 590 Цивільного Кодексу України, ЗУ «Про заставу», ЗУ «Про іпотеку, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт