У х в а л а

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року, клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и л а :

Деснянський районний суд м. Києва рішенням від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_5 задовольнив частково; стягнув на користь останньої з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в грошовій сумі 1 тис. грн щомісячно від дня пред'явлення позову - 13 лютого 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягнув з ОСОБА_4 на користь держави 243 грн 60 коп. судових витрат; стягнув на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_4 3 тис. 466 грн 67 коп. витрат на правову допомогу; у задоволені іншої частини позовних вимог відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 7 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила; рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року залишила без змін.

24 жовтня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якого діє ОСОБА_8, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року в частині стягнення витрат на правову допомогу з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме статей 56, 84 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що регулює питання стягання витрат на правову допомогу.

На обґрунтування підстав перегляду зазначених судових рішень, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року, в якій, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального і процесуального права.

Водночас заявник порушує питання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень, посилаючись на поважну причину його пропуску, а саме несвоєчасне отримання ним ухвали суду касаційної інстанції.

Обговоривши вказане клопотання, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про його задоволення, оскільки причина пропуску строку подання заяви про перегляд судових рішень є поважною.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 7 липня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд дійшов висновку, що понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Разом з тим в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2013 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, указав на порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Отже, правові висновки суду касаційної інстанції, викладені в наведеному судовому рішенні та в судових рішеннях, про перегляд яких подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, що позбавляє Верховний Суд України можливості установити неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права у подібних правовідносинах. Таким чином, вважати подану заяву обґрунтованою немає підстав.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дітей за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

В.І. Гуменюк

Н.П. Лященко