БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/7385/15-ц
провадження № 2/361/333/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 лютого 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивачка у своєму позові просить суд визнати за нею право власності на будинок №18 по вулиці Гагаріна в селі Княжичі Броварського району Київської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої 23.06.2004р., і визнати за нею право власності на цілу земельну ділянку площею 0,2500 га (державний акт ЯГ №187368) та на цілу земельну ділянку площею 0,0131 га (державний акт ЯГ № 187369) в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4, померлого 9.05.2009р.

Позовні вимоги щодо будинку по вул. Гагаріна, 18 позивачка мотивувала тим, що раніше будинок №18 по вул.. Гагаріна в селі Княжичі належав ОСОБА_5 батьку матері позивачки, який помер в 1985р., і мати позивачки ОСОБА_3, як дочка спадкодавця, яка постійно проживала з батьком, успадкувала автоматично вказаний будинок після свого батька, а після смерті матері даний будинок прийняла у спадщину вона - позивачка, як старша дочка, що постійно проживала разом з мамою. Вважає, що право на спадщину після матері у вигляді даного будинку має лише вона, а відповідач - її брат - права на спадщину не має, оскільки ще при житті матері існувала домовленість, що брат отримає право забудови нового будинку і отримає у спадщину інше майно - чотири автомобілі, а вона, позивачка, успадковує старий двокімнатний будинок, що лишився після діда; оскільки на даний час відповідач старий будинок зруйнував і на його місці звів новий двоповерховий, то позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після матері на весь новий будинок №18 по вул. Гагаріна. Крім того пояснила, що і вона і мати знали, що дід склав заповіт на відповідача (онука), не заперечували проти заповіту, але згоди на спадкування братом дідового будинку по заповіту вона особисто не давала.

Позовні вимоги щодо спадкування земельних ділянок після батька позивачка мотивувала тим, що успадкувала дані дві земельні ділянки (цілі) після смерті батька. З даного приводу пояснила, що вона не зверталась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на вказані дві земельні ділянки, не згодна отримати свідоцтва відносно 1/2 частки земельних ділянок, бажає отримати право власності на цілі ділянки; не згодна з тим, що відповідач успадкував по 1/2 частці вказаних двох земельних ділянок після батька, і має намір у суді довести свої спадкові права на цілі ділянки, оскільки вона має переважне право перед братом на отримання даних ділянок у власність в порядку спадкування, бо є старшою сестрою, постійно проживала з батьком і проживає у будинку за вказаною адресою до даного часу, а також зареєстрована за даною адресою, що на думку позивачки також надає їй переважні права.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що вказаний будинок №18 по вул. Гагаріна ним був успадкований за заповітом після діда (материного батька) ще в 1985 році, і ні мати, ні батько після смерті матері не оспорювали заповіт. У подальшому, після прийняття спадщини у вигляді старого будинку за адресою вул. Гагаріна, 18, він на подвір,ї збудував новий будинок, а старий двокімнатний зруйнував. Вважає, що позивачка не має спадкових прав на вказаний будинок, в тому числі цей будинок не успадковувала і його мати, яка погодилась з заповітом її батька і ніколи не претендувала на дане спадкове майно. Стосовно спадщини після смерті матері пояснив, що фактично спадщину прийняли всі троє спадкоємців: він і позивачка (як діти) і чоловік (батько сторін), і вони отримали свідоцтва про право на спадщину зокрема на грошові вклади кожному по 1/3 частці, а даний будинок не входив до спадщини, що відкрилась після смерті матері.

Щодо прав позивачки на спадкування цілих земельних ділянок, зазначених нею, відповідач позов не визнав, пояснив, що спір щодо спадщини після батька вже був вирішений судовим рішенням, яким було визнано спадкові права позивачки і його (брата і сестри) на майно, що залишилось після батька кожному по ? частці у будинку по вул.. Гагаріна, 16, і що після того на зазначені позивачкою земельні ділянки, які є спадщиною після батька, вже видано свідоцтва про право на спадщину за законом (після батька), - йому - на 1/2 частку вказаних земельних ділянок, враховуючи спадкові права позивачки на інші 1/2 частки кожної з зазначених ділянок. Тому вважає, що підстав для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування після батька на вказані ділянки цілі нема. Він не порушував прав позивачки, позивачка сама відмовилась отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на належні її частки вказаних земельних ділянок.

Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків:

З наданих свідоцтв про народження, про шлюб, встановлено, що позивач і відповідач доводяться один одному рідними сестрою і братом. Їх батьками є ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 23.06.2004р.

Як видно з наданої суду копії спадкової справи, позивачка ОСОБА_1 подавала заяву про прийняття після матері ОСОБА_3 щодо спадкового майна у вигляді грошових вкладів в Ощадбанку. Аналогічну заяву подавав син ОСОБА_2 (відповідач) і чоловік померлої ОСОБА_4

Згідно свідоцтвам про право на спадщину за законом , виданим нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори 19.04.2008р., спадкоємцями (по 1/3 частці) майна ОСОБА_3, померлої 23.06.2004р., є її дочка ОСОБА_1, син ОСОБА_2, чоловік ОСОБА_4; майно, на яке видане свідоцтво, складається з грошових вкладів в Ощадбанку.

Додатково 17.08.2011р. ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 на спадкове майно- будинок по вул.Гагаріна, 18 в селі Княжичі.

Згідно відповіді нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 17.07.2011р. на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після ОСОБА_3 на жилий будинок по вул.Гагаріна,18 в с. Княжичі, - ОСОБА_1 було розяснено необхідність подання нотаріусу правовстановлюючих документів на будинок, а при їх відсутності рекомендовано звернутись до суду.

Таким чином, встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли троє спадкоємців першої черги: чоловік і двоє дітей (сторони у даній справі) у рівних частках, кожен успадкував по 1/3 частці майна, що ввійшло в спадкову масу.

З приводу вимог позивачки про визнання за нею права власності на будинок по вул. Гагаріна, 18 в с. Княжичі в порядку спадкування, суд дійшов таких висновків:

Даний будинок, як зазначили сторони ( і з даного приводу спору не існує), - належав на праві власності діду сторін ОСОБА_5 (батьку матері сторін).

ОСОБА_5 помер 2.01.1985р.

Згідно довідки про право власності, виданої виконкомом Княжицької сільради 16.08.1985р. згідно записів у погосподарській книзі виконкому - померлому ОСОБА_5 належав на праві особистої власності жилий будинок по вулиці Гагаріна в селі Княжичі, будинок збудований в 1945році.

ОСОБА_2 (відповідач) звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Згідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом, виданого нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори 15.10.1985р., спадкоємцем майна, визначеного у заповіті ОСОБА_5, померлого 2.01.1985р., є ОСОБА_2; майно, на яке видане свідоцтво, складається з житлового будинку в селі Княжичі по вулиці Гагаріна, що належав померлому ОСОБА_5 згідно запису у погосподарській книзі виконкому Княжицької сільської ради. Дане свідоцтво зареєстроване в БТІ 27.11.1985р.

Таким чином, відповідач набув право власності на вказаний жилий будинок на законних підставах - в порядку спадкування за заповітом, згідно ст.. 524, 534, 549 ЦК УРСР (який був чинним на той час) зареєстрував право власності на дане нерухоме майно у порядку , визначеному законом, який регулював дані правовідносини в той час. В свідоцтві не зазначено номер будинку, разом з тим, так само адресу вказаного будинку не зазначено в довідці про право власності. Сторони не заперечують, що довідка виконкомом видана саме на той будинок, який належав дідові ОСОБА_5, і який у подальшому обліковувався під адресним номером 18, і що це є саме той обєкт нерухомості, на який позивачка претендує у даному позові.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач, прийнявши у спадщину старий дідів будинок з надвірними спорудами, у подальшому на тому ж подвір,ї збудував новий будинок, знісши старий, і на даний час проживає зі своєю сім,єю у даному будинку (вул.Гагаріна,18).

Згідно довідки Княжицької сільради від 12.08.2009р. ОСОБА_2 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, який належить йому, ОСОБА_2, з ним прописані і проживають 9 осіб (члени сім,ї: дружина, діти, онуки).

Заповіт і видане відповідачу на його підставі свідоцтво про право на спадщину є дійсними. Протягом свого життя єдина спадкоємиця ОСОБА_5 його дочка і мати сторін ОСОБА_3 не оспорювала заповіту і свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого її синові ОСОБА_2, не претендувала на спадкове майно після свого батька, в тому числі і на можливу обовязкову частку чи з інших підстав.

Таким чином, станом на день смерті ОСОБА_3 вказаний обєкт нерухомого майна не належав їй при житті на праві власності і тому не ввійшов до спадщини, яка відкрилась після її смерті, і на яку б (у визначеній частці) могла б претендувати позивачка як спадкоємиця.

Тому відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на вказаний жилий будинок за адресою вул.. Гагаріна, 18 в селі Княжичі ( який на даний час є власністю відповідача, набутою ним в порядку спадкування за заповітом) як на старий будинок, що залишився від діда, так і на новий, який у подальшому збудований відповідачем.

Посилання позивачки на те, що вона і мама не давали згоди на складення заповіту і на спадкування відповідачем даного будинку, є такими , що суперечать закону, оскільки закон не передбачає наявності згоди будь-яких інших осіб, в тому числі і потенційних спадкоємців, як на складення заповіту так і на прийняття спадщини за заповітом.

При таких обставинах позивачка не довела наявності підстав для визнання за нею права власності на вказане майно - жилий будинок по вул .Гагаріна, 18, і більш того, доводи позивачки повністю спростовані наданими доказами.

Позивачка пропустила строк позовної давності за даними вимогами, але, враховуючи відсутність відповідної заяви відповідача щодо застосування позовної давності, і враховуючи наявність підстав для відмови у позові по суті, суд дійшов висновку про відмову позивачці в цій частині позовних вимог за необгрунтованістю.

З приводу вимог позивачки про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті батька, то суд дійшов таких висновків:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 9.05.2009р.

Згідно довідок Княжицької сільради від 12.08.2009р. та від 8.07.2009р. ОСОБА_1 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 в одноповерховому 4-кімнатному будинку, який належить ОСОБА_4; ОСОБА_4 був прописаний і постійно проживав за вказаною адресою; ОСОБА_1 на день смерті батька проживала з ним разом.

Як видно з наданої суду копії спадкової справи, позивачка ОСОБА_1 3.07.2009р. і відповідач ОСОБА_2 19.06.2009р. подали заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_4 на майно- жилий будинок по вул.Гагаріна, 16.

Згідно відповіді нотаріуса Броварської районної державної нотаріальної контори від 8.02.2011р. на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після ОСОБА_4 на жилий будинок, - ОСОБА_1 було розяснено необхідність подання нотаріусу правовстановлюючих документів на будинок, а при їх відсутності рекомендовано звернутись до суду. Аналогічна відповідь нотаріусом була надана ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26.05.2011р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 було вирішено спадковий спір між спадкоємцями- дітьми ОСОБА_4 (які є сторонами у даній справі), визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом по ? частині будинку №16 по вулиці Гагаріна в селі Княжичі Броварського району Київської області в порядку спадкування за законом. Рішення є чинним.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.10.2011р. та Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.06..2015р. ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження за її заявою про перегляд зазначеного рішення від 26.05.2011р. за ново виявленими обставинами.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 2.06.2015р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вона була вселена в житловий будинок №16 по вул.Гагаріна в селі Княжичі.

Позивачці ОСОБА_1 нотаріус 17.08.2012р. направляв листа з повідомленням, що на 29.08.2012р. призначено видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_4, померлому 9.05.2009р.

ОСОБА_1 29.08.2012р. подала нотаріусу заяву про зупинення видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що має намір оспорити у суді державні акти на земельні ділянки.

Позивачці ОСОБА_1 нотаріус повторно 31.10.2012р. направляв листа з повідомленням, що на 14.11.2012р. призначено видачу свідоцтв про право на спадщину на майно, що належало ОСОБА_4

Згідно Державних актів ЯГ №187368 і ЯГ №187369 ОСОБА_4 належать на праві власності дві земельні ділянки площею 0,2500 га та площею 0,0131га, що знаходяться в с. Княжичі вул. Гагаріна,16 , призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, друга- для ведення особистого селянського господарства; державні акти видані 22.02.2007р. на підставі рішення Княжицької сільради від 9.06.2006р. №109).

Згідно двом свідоцтвам про право на спадщину за законом , виданим нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори 14.11.2012р., - дані свідоцтва видані спадкоємцю ОСОБА_2 (сину) на 1/2 частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_4 , померлого 9.05.2009р.; спадщина, на яку в указаних частках видані два свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 0,2500 га та земельної ділянки площею 0,0131га, що знаходяться в с. Княжичі вул. Гагаріна,16 (державні акти ЯГ №187368 і ЯГ №187369). Як зазначено у даних свідоцтвах - свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку ще не видане.

Також спадкоємцю ОСОБА_2 14.11.2012р. нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно спадкодавця ОСОБА_4, - на 1/2 частку грошових вкладів , належних ОСОБА_4; Як зазначено у цьому свідоцтві - свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку не видане.

Таким чином, встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 були його двоє дітей- сторони у даній справі, які спадщину прийняли у спосіб і порядку, визначеному законом, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкові права один одного сторони не заперечують. Спадщину спадкоємці прийняли в рівних частках, що відповідає вимогам закону, і що встановлено чинним судовим рішенням та виданими свідоцтвами про право на спадщину (на окреме майно) та наявними у свідоцтвах відомостями.

До спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, ввійшли, зокрема:

- жилий будинок за адресою с. Княжичі, вул. Гагаріна, 16 , спір щодо якого вирішений судовим рішенням, яким за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за законом за кожним по ? частці;

- і дві земельні ділянки 0,2500га і 0,0131га, які знаходяться за адресою, зазначеного будинку, які належали на праві власності спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі державних актів, і на які вже видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 одному з двох спадкоємців (на 1/2 частку).

Як вбачається з наданих суду спадкових справ, а також з відповіді Броварської районної державної нотаріальної контори від 29.01.2016р. ОСОБА_1 3.07.2009р. подала заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини - про прийняття спадщини за законом до майна ОСОБА_4 (батька, померлого 9.05.2009р.) - щодо жилого будинку по вул.Гагаріна, 16. Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (частки) 0,2500га та 0,00131га в с. Княжичі по вул. Гагаріна, 16 на їй не видавались, оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про видачу таких свідоцтв та до даного часу не зверталась за оформленням спадщини на ці земельні ділянки.

Позивачка просить визнати за нею прав власності в порядку спадкування на цілі земельні ділянки. Суд не вбачає підстав для того, виходячи з наступного:

Позивачка спадщину після батька прийняла нарівні з братом - другим спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України; спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік / дружина спадкодавця.

Позивач і відповідач як спадкоємці першої черги у відповідності до ст.1261 ЦК України, спадщину прийняли у відповідності до вимог ст. 1268, 1270 ЦК України.

Згідно ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного з спадкоємців за законом є рівними.

Тому позивачка має право на спадкування своєї частки, тобто половини вказаних земельних ділянок, які належали спадкодавцю станом на день його смерті, нарівні з другим спадкоємцем- відповідачем, який вже тримав відповідні свідоцтва у нотаріуса.

Відсутні підстави для усунення відповідача від спадкування і для позбавлення його спадкових прав щодо даного майна чи спадщини в цілому. Також відсутні підстави для визнання за позивачкою її переважного права (як це зазначає позивачка) на спадкування після смерті батька і зокрема на спадкування даних земельних ділянок. Вказані позивачкою обставини не передбачені законом як такі підстави, що надають певні переваги між спадкоємцями в одній черзі.

Як на підставу надання їй переважного права спадкування позивачка посилається на те, що проживала і була прописана разом з батьком на день його смерті і залишилась проживати після його смерті до даного часу у батьковому будинку та користується вказаними земельними ділянками, а також, що вона є старшою дочкою, і що не дає згоди на спадкування земельних ділянок братом. Разом з тим, закон не передбачає даних обставин як підстав для збільшення частки у спадкуванні чи наданню переважних прав одному з спадкоємців. Посилання позивачки, що вона проживає у даному будинку, користується землею, і має право власності на будинок, тому має право на визнання за нею права власності на земельні ділянки цілі, а не на частку, також не відповідають вимогам закону, що регулює дані правовідносини, оскільки дані обставини не є підставами для збільшення її частки у спадкуванні. Крім того, позивачці на праві власності в порядку спадкування після батька належить 1/2 частка будинку за вказаною адресою, а не будинок цілий, як це зазначає позивачка.

Тому відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування на вказані дві земельні ділянки цілі. І відсутні підстави для задоволення її позову в цій частині.

Спадкові права позивачки на інші 1/2 частки вказаних земельних ділянок відповідач не оспорює, підтверджує і визнає. Він не предявляв своїх претензій щодо успадкування вказаних земельних ділянок цілих, не оспорював видані йому нотаріусом свідоцтва в частині визначеної йому частки у спадковому майні. Тому відповідач ніяким чином не порушив спадкові права позивачки щодо успадкування нею належної їй частини спадкового майна.

Як видно з спадкової справи і відповідей та листів нотаріуса, - позивачка не зверталась до нотаріуса за оформленням її спадкових прав, за видачею їй свідоцтв про право на спадщину за законом на визначені їй по 1/2 частці вказаних двох земельних ділянок у призначені нотаріусом для цього або в інші дні, і не подавала відповідної заяви. Тому свідоцтва позивачці не видані - не через порушення її прав відповідачем, нотаріусом чи іншими особами або обставинами, а саме у звязку з тим, що позивачка відмовилась від здійснення і реалізації своїх спадкових прав у спосіб, визначений законом - шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст..1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імен і часток у спадщині інших спадкоємців.

Спадкові права позивачки враховані і забезпечені нотаріусом, який видав другому спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку, тобто виходячи з рівності прав двох спадкоємців, що відповідає вимогам закону.

Згідно ст.3 ЦПК України особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачка пояснила, що відмовляється отримати дані свідоцтва, оскільки бажає отримати рішення суду і свідоцтва про право на спадщину на дані ділянки цілі, а не на 1/2 частку в них.

Позивачка не заперечує, що не зверталась до нотаріуса з відповідною заявою (про видачу їй свідоцтв на дане майно) і не бажає звертатись без будь-яких на те поважних причин. У наданий судом час позивачка до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва (свідоцтв) про право на спадщину за законом на зазначене майно не звернулась, і відмовилась надати суду відповідь про причини. На даний час відсутні будь-які перешкоди у здійснення позивачкою своїх спадкових прав щодо вказаного майна. Спадкові права позивачки визнані, ніким не оспорюються і ніким не порушені. Тому такі права, для здійснення яких законом визначено конкретний порядок, позивачка має реалізувати шляхом звернення до нотаріуса і отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину, для чого не існує у неї жодних перешкод, окрім відсутності власного бажання. Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу. Таким чином, права позивачки не порушені, і не підлягають судовому захисту.

Тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині, і позивачці у даній частині позовних вимог слід відмовити у звязку з їх необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 524, 534, 549 ЦК УРСР (1964р.), ст. ст.1261-1265 , 1267, 1268, 1270, ст..1297 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 213, 214, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок №18 по вулиці Гагаріна в селі Княжичі Броварського району Київської області в порядку спадкування після ОСОБА_3, про визнання права власності на цілу земельну ділянку площею 0,2500 га (державний акт ЯГ №187368) та на цілу земельну ділянку площею 0,0131 га (державний акт ЯГ № 187369) в порядку спадкування після ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, у відсутності яких рішення проголошено протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Т.В. Селезньова