УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі :

Колодійчука В.М., Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання наказів недійсними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працювала в комунальному некомерційному підприємстві «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - КНП «Новомосковський МЦПМСП») на посаді сестри медичної лікарського кабінету. Наказом від 12 січня 2015 року її звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Позивач вважає звільнення незаконним, у зв'язку з чим, просила суд визнати наказ від 03 вересня 2014 року про проведення профілактичного медичного огляду працівників КНП «Новомосковський МЦПМСЛ» та наказ від 12 січня 2015 року про її звільнення недійсними та скасувати їх, поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2015 року скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким визнано незаконним наказ головного лікаря КНП «Новомосковський МЦПМСП» від 12 січня 2014 року про звільнення позивача.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді сестри медичної лікарського кабінету КНП «Новомосковський МЦПМСП» з 12 січня 2015 року.

Стягнуто з КНП «Новомосковський МЦПМСП» на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 18 108 грн 09 коп.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на роботі та стягнення на її користь заробітної плати за один місяць в розмірі 1 916 грн 20 коп. допущено до негайного виконання.

У касаційній скарзі КНП «Новомосковський МЦПМСП» просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення міськрайонного суду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства, позивач відмовилася від проходження медичного огляду, тобто не виконала обов'язок, покладений на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Апеляційний суд з такими висновками не погодився, встановив, що наказом головного лікаря КНП «Новомосковський МЦПМСД» від 03 вересня 2014 року зобов'язано працівників закладу в обов'язковому порядку пройти медичний огляд, включаючи флюорографію та огляд лікарем психіатром зі строком проходження 31 жовтня 2014 року, в той час як звільнення позивача відбулося 12 січня 2015 року, тобто через 2 місяці та 12 днів після виявлення дисциплінарного проступку, чим порушено вимоги ст. 148 КЗпП України.

З медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 12 ЯЯЦ за № 702538, виданої 06 листопада 2014 року лікарем-психіатром КЗ Новомосковської ЦРЛ вбачається, що психіатричних протипоказань до виконання обов'язків сестри медичної лікарського кабінету не виявлено.

За час проходження огляду, протипоказань до виконання позивачем посадових обов'язків жоден з лікарів не виявив, проте висновок щодо професійної придатності ОСОБА_4 не отримала у зв'язку із відмовою терапевта, якій останній обґрунтував проходження неналежного огляду у психіатра, оскільки він не має підстав довіряти висновку лікаря з іншої лікарні, тим самим терапевт позбавив її можливості закінчити проходження медичного огляду.

З урахуванням встановленого та відсутності причинно-наслідкового зв'язку між діями позивача та не виконанням останньою наказу від 03 вересня 2014 року, оскільки останнє відбулося не з її вини, а у зв'язку із відмовою у видачі їй диспансерного листа про проходження профілактичного медичного огляду за наявності належної довідки, виданої лікарем-психіатром КЗ Новомосковської ЦРЛ, недодержання відповідачем строків для застосування дисциплінарного стягнення, передбачених ст. 148 КЗпП України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків, що відповідач не мав законних підстав для звільнення ОСОБА_4 Інші задоволені апеляційним судом позовні вимоги є похідними та доведеними.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про доведеність підстав позову та його обґрунтованість у задоволеній апеляційним судом його частині, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська