Справа № 159/45/16-ц
Провадження № 2/159/228/16
У Х В А Л А

про повернення зустрічної позовної заяви

у зв'язку з невиконанням ухвали

про залишення позову без руху

17 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

неповнолітнього позивача ОСОБА_1,

позивача, законного представника

неповнолітнього позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом неповнолітнього ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_4, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні неповнолітнього позивача ОСОБА_1 Служби у справах дітей Ковельської міської ради Волинської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Неповнолітній ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, звернулись в суд з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав.

Відповідачем ОСОБА_4 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про припинення порушення права батька на здійснення своїх особистих прав та виконання обов'язків по вихованню, утриманню, захисту прав та інтересів неповнолітнього сина.

Згідно ухвали Ковельського міськрайонного суду від 18 лютого 2016 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без руху, оскільки була подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Зокрема, до зустрічної позовної заяви не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору в порядку та розмірах, визначених Законом України "Про судовий збір"; зустрічна позовна заява не містила переліку документів, що додаються до заяви; не було додано копій всіх документів, що додані до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Для усунення вказаних недоліків зустрічної позовної заяви було надано п'ятиденний термін з дня отримання ОСОБА_4 даної ухвали. Зазначену ухвалу ОСОБА_4 отримав 18.02.2016 року /а.с. 71/, а тому наданий п'ятиденний строк закінчився 23.02.2016 року.

На виконання вказаної вище ухвали суду, 23 лютого 2016 року відповідачем ОСОБА_4 подано заяву, в якій він обґрунтував підстави його звільнення від сплати судового збору за подання цього позову. До цієї ж заяви додав перелік оригіналів документів, які додаються ним до зустрічного позову. Просив прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним та стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з врахуванням положень ст. 88 ЦПК України /а.с. 78-83/.

Крім цього, ОСОБА_4 було подано зустрічний позов в новій редакції, в якому уточнив та розширив свої позовні вимоги. Зокрема просить суд: зобов'язати ОСОБА_2 припинити чинити перешкоди у здійсненні батьківських прав та виконанні батьківських обов'язків, в участі у вихованні, утриманні, захисті прав та інтересів відносно ОСОБА_1; встановити піклування органом опіки та піклування над неповнолітнім сином ОСОБА_1 та над його майном (правом власності, володіння, користування), зокрема на виділену 1/3 (10 кв.м.) частину квартири за адресою м. Ковель, вул. Набережна, 6/1 та на земельну ділянку, яка розташована в с. Білин Ковельського району; залучити до даної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні неповнолітнього позивача ОСОБА_1 рідну сестру останнього ОСОБА_6; призначити піклувальника в особі посадової особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_5 та в особі рідної сестри неповнолітнього ОСОБА_1 ОСОБА_6 для здійснення управління зазначеним вище нерухомим майном виключно в інтересах підопічного; стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору на підставі ст. 88 ЦПК України /а.с. 84-99/.

24.02.2016 року ОСОБА_4 подав суду заяву про долучення оригіналу заяви від 23.02.2016 року та документу, що підтверджує сплату судового збору /а.с. 101/. До цієї заяви додав, поміж іншого, квитанцію від 24.02.2016 року про сплату судового збору на суму 13,87 грн. /а.с. 108/.

Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши відповідні письмові докази, що стосуються питання прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, прийшов до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_4 підлягає поверненню останньому в зв'язку з невиконанням ухвали суду від 18.02.2016 року про залишення зустрічного позову без руху.

Зокрема, згідно вимог ст. 124 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 119 і 120 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 18.02.2016 року про залишення без руху зустрічної позовної заяви було встановлено, що за подання зустрічного позову ОСОБА_4 слід сплатити судовий збір в сумі 551,20 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 за подання зустрічного позову сплачено лише 13,87 грн. судового збору, в тому числі й за подання зустрічної позовної заяви в новій редакції, в якій збільшено кількість позовних вимог.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 вимоги ухвали суду від 18.02.2016 року в частині сплати судового збору не виконані.

Покликання ОСОБА_4 на те, що він звільняється від сплати судового збору за подання даного позову є безпідставними, виходячи з таких міркувань.

Дійсно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" містить норму, згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Однак, дана норма закону поширюється лише на тих осіб, які звертаються до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, які, в свою чергу, мають пільги щодо сплати судового збору, встановлені ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

В судовому засіданні встановлено, що ні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4, ні неповнолітній ОСОБА_1, в інтересах якого, як стверджується позивачем, він звертається, не мають пільг, визначених ст. 5 вказаного Закону, щодо сплати судового збору.

Таким чином в даному випадку ОСОБА_4 при зверненні до суду з даним позовом має сплачуватись судовий збір в порядку та розмірах, передбачених ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року та постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, на які покликається ОСОБА_4, містять аналогічні розяснення, а твердження позивача щодо наявності в нього пільг по сплаті судового збору є довільним трактуванням ним норм чинного законодавства,зазначених рішення та постанови.

При цьому суд зауважує, що п. 28 зазначеної постанови Пленуму стосується випадку, коли провадження по справі вже відкрито, а факт недоплати судового збору з'ясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви.

В даному випадку судом встановлено факт недоплати судового збору ще до відкриття провадження за зустрічним позовом та під час вирішення питання про його прийняття до розгляду, а тому застосувати вимоги ст. 88 ЦПК України та стягнути судовий збір за подання зустрічного позову за результатами розгляду цього позову, як про це просить ОСОБА_4, не виявляється можливим та буде суперечити нормам ЦПК України та нормам Закону України "Про судовий збір".

Покликання ОСОБА_4 на повідомлення голови Апеляційного суду Волинської області від 08.12.2015 року щодо несплати судового збору в іншій цивільній справі є безпідставними, оскільки таке повідомлення не має сили нормативно-правового документу та не може прийматись до уваги в даній справі.

Крім цього, статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ні ОСОБА_4, ні неповнолітній ОСОБА_1 не мають не мають пільг щодо сплати судового збору, то прийняття до розгляду даного зустрічного позову без сплати судового збору потягне за собою необґрунтоване надання останнім привілеїв та пільг, не передбачених законом, що буде суперечити вказаним нормам Конституції України.

Таким чином суд констатує, що станом на 23 лютого 2016 року ОСОБА_4, будучи попередженим про наслідки невиконання ухвали суду про залишення зустрічної позовної заяви без руху, в установлений судом строк зазначені недоліки заяви не усунув.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК України, в разі невиконання позивачем вимог відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 (в первісній та наступній редакції), слід визнати неподаною та повернути позивачу в зв'язку з невиконанням ухвали про залишення заяви без руху.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

В звязку з викладеним, сплачений ОСОБА_4 судовий збір в сумі 13,87 грн. підлягає поверненню останньому.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 123, 124, 293 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

У Х В А Л И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_2 припинити чинити перешкоди у здійсненні батьківських прав та виконанні батьківських обов'язків, в участі у вихованні, утриманні, захисті прав та інтересів відносно ОСОБА_1, встановлення піклування та призначення піклувальника, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Зобовязати фінансовий орган м. Ковеля Волинської області повернути ОСОБА_4 (м. Ковель, вул. Набережна, 6/1) сплачений ним за квитанцією ВАТ "Державний ощадний банк України" № 76 від 24 лютого 2016 року на рахунок ГУ ДКСУ у Волинській області (р.№ 004 в ГУДК у Волинській області, МФО 803014, код 37788874) кошти на оплату судового збору в сумі 13 (тринадцять) гривень 87 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час її проголошення, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_7