Справа № 419/644/16-ц
Провадження № 2/419/124/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Подройко Н. А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 В`ячеслава Володимировича, Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 В`ячеслава Володимировича, Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26.02.2011 року помер її батько - ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка № 146 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 14.9658 га., розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер :13:001:0083.

Спадкоємцями померлого першої черги за законом є його дружина - ОСОБА_2, син ОСОБА_5, донька ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1, яка є донькою померлого. Усі спадкоємці вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не оформили спадщину і в подальшому не мають наміру цього робити.

При зверненні до нотаріуса, для оформлення відповідних документів, ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на майно, яке позивачка має намір успадкувати. Для вирішення питання та визнання права власності на спадкове майно, після смерті ОСОБА_4 за позивачем, було запропоновано звернутися до суду.

На підставі вищенаведеного, позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 у попереднє судове засідання не зявилась надала суду письмову заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та представник Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області у попереднє судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 26.02.2011 року помер батько позивачки - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка № 146 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 14.9658 га., розташована на території Дмитрівської сільської ради, кадастровий номер :13:001:0083, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 583970, виданого 30.11.2010 року, на підставі рішення Новоайдарського районного суду від 15.02.2010 року, реєстр. №2-102/10 (а.с.8).

Спадкоємцями померлого першої черги за законом є його дружина - ОСОБА_2, син ОСОБА_5, донька ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1, яка є донькою померлого. Усі спадкоємці вважаються такими, що фактично прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем. На теперішній час, позивачці стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не оформили спадщину і в подальшому не мають наміру цього робити.

На день смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за цією ж адресою проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_2, донька ОСОБА_3, син ОСОБА_5 та позивачка ОСОБА_1, яка є донькою померлого, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області № 336 від 29.08.2011 року (а.с.11).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно є донькою ОСОБА_4, померлого 26.02.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, складеного російською мовою, де в графі "батько" зазначено - "Криничный Владимир Иванович" (а.с. 20).

Факт зміни прізвища позивачки з «Кринична» на «Дімітрова» підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД №055089, виданого 03.10.1999 року Побєдівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області (а.с.19).

На підставі наведених обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач вважаться такою, що фактично прийняла спадщину після померлого батька, однак скористатися своїм правом на отримання свідоцтва про прийняття спадщини не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, що змусило останню звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування.

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як визнання права.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачкою в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Відповідачі позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. Позивачка наданими суду доказами, довела, що має право на спадщину після померлого ОСОБА_4, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221,1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. 81 ч. 2 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 130 ч. 4, 174 ч. 4, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 В`ячеслава Володимировича, Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно після ОСОБА_4, померлого 26.02.2011 року, а саме на:

земельну ділянку площею 14.9658 га., вартістю 152194,72 грн., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, ділянка № 146, кадастровий номер :13:001:0083, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 583970, виданого 30.11.2010 року, на підставі рішення Новоайдарського районного суду від 15.02.2010 року, реєстр. №2-102/10.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.М. Іванова