АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/374/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Янчук Т.О.,

суддів: Переверзєвої Н.І., Спірідонової Т.В.,

за участю секретаря: Гриньової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, -

в с т а н о в и л а:

В серпні 2015 року Управління Пенсійного фонду у м. Хмельницькому звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 57746,69 грн., як зайво сплачених, внаслідок недобросовісності відповідачки, оскільки при призначенні та виплаті пенсії за втратою годувальника на неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, вона одночасно отримувала допомогу як одинока мати на цю ж доньку, тільки за прізвищем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Про зазначене позивачу стало відомо, тільки із листа від 05 лютого 2013 року, який надійшов на адресу позивача від Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.12.2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому надмірно виплачені кошти в сумі 57746,69 грн. Вирішено питання по судових витратах.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_1, не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права. В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, висновки суду є упередженими, хибними, твердження надуманими, а відтак рішення підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити. Представник Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Салоїд Н.М. Категорія: 59

Доповідач: Янчук Т.О.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що 16 червня 2006 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з заявою про призначення пенсії за втратою годувальника на одного утриманця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Годувальник батько доньки, ОСОБА_8, помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Протоколом №4067 від 30.06.2006 року ОСОБА_2 призначена та виплачувалась пенсія за втратою годувальника на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 04 травня 2006 року по 30.11.2013 року. (а.с.9-15).

Згідно з довідкою Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому від 12.05.2014 року за період з 04 травня 2006 року по 30 листопада 2013 року ОСОБА_2 виплачено пенсії за втратою годувальника на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, в розмірі 57 746,69 грн. Зазначений розмір виплаченої пенсії підтверджується також розпорядженням про перерахунок зазначеної пенсії та довідками позивача №9142 - 9149 від 12.03.2016 року.

Крім того, одночасно з отриманням пенсії за втратою годувальника на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради з листопада 1995 як одержувач допомоги як одинока мати, та отримувала допомогу як одинока мати на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення донькою повноліття. Про що було повідомлено позивача, Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, листом від 15 лютого 2013 року. (а.с.6,81-124)

Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, установивши, що грошові кошти, набуті відповідачем, є пенсією, призначення та виплата якої проведені внаслідок недобросовісності з боку набувача ОСОБА_2, дійшов висновку про те, що на підставі статті 1215 ЦК України зазначені грошові кошти підлягають поверненню.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку державним органом реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Право на допомогу на дітей одиноким матерям (батькам) має мати (батько) дітей у разі смерті одного з батьків, які не одержують на них пенсію в разі втрати годувальника або соціальну пенсію.

При цьому умови призначення цієї допомоги визначені ст. 18-2 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", яка встановлює, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності відповідної довідки державного органу реєстрації актів цивільного стану про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька (матір) дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, з листопада 1995 року ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, отримувала допомогу як одинока мати на ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для призначення допомоги було народження доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07.12.1995 року зроблено відповідний запис за №2611. Допомога як одинокій матері призначалася за наявності довідки відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому, з якої вбачається, що запис про батька дитини зроблено за вказівкою матері відповідно до ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР (а.с.84). ОСОБА_2 допомогу як одинока мати отримувала на доньку ОСОБА_3, до досягнення останньою повноліття.

16 червня 2006 року ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому з заявою про призначення пенсії у випадку втрати годувальника. Підставою для призначення пенсії у випадку втрати годувальника ОСОБА_2, стали свідоцтво про смерть ОСОБА_8 та свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому батьком дитини зазначено ОСОБА_8. В свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 зроблено посилання на актовий запис №2611 від 07.12.1995 року, серія даного свідоцтва НОМЕР_1, тобто ті ж, які містяться в свідоцтві про народження ОСОБА_3. В заяві про призначення пенсії за втратою годувальника ОСОБА_2 повідомлялося, пенсія від іншого відомства не призначалася ( а.с.132).

На виконання приписів ч.4 ст.10 ЦПК України, яка зобов'язує суд сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин по справі, судом отримано з відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому копію запису акта про народження №2611 від 07.12.1995 року, в якому будь-яких даних щодо батька дитини ОСОБА_8 не міститься. Свідоцтво про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, 07 грудня 1995 року серія НОМЕР_2 отримала мати дитини ОСОБА_2.

За даними відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_8, матір'ю ОСОБА_2 у архіві відділу не виявлено. В архіві відділу міститься актовий запис про зміну імені №38 від 04 вересня 2012 року на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після досягнення шістнадцяти років змінила прізвище з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» (а.с.141, 179-180).

Судом першої інстанції встановлено, проти чого не заперечували сторони, що батьківство ОСОБА_8 відносно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не встановлювалось.

Зважаючи на наведене суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку щодо недобросовісності з боку відповідача ОСОБА_2.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Суд першої інстанції встановивши факт недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих грошових коштів, які є пенсійною виплатою, застосувавши до спірних правовідносин положення статті 1215 ЦК України, дійшов до правильного висновку про те, що вказані грошові кошти підлягають поверненню.

Доводи апеляційної скарги, щодо того, що суд першої інстанції без належних на те, доказів дійшов до висновку що свідоцтво про народження ОСОБА_3 є підробленим, не впливають на висновки суду першої інстанції, оскільки при розгляді заявлених позовних вимог встановлювався факт недобросовісності з боку ОСОБА_2 Крім того, за повідомленням старшого слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, за заявою начальника УПФ України в Хмельницькій області від 17.04.2015 року по факту скоєння злочину відносно УПФ з боку ОСОБА_2, на підставі ухвали слідчого судді від 09.09.2014 року, відомості 03.06.2015 року внесено до ЄРДР за №0003052, за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. На даний час проводиться досудове розслідування.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про те, що надуманими є твердження суду про відмову відповідача надати оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_3, то вони теж не впливають на правові висновки суду першої інстанції. Відповідно до приписів ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. На виконання зазначених приписів апеляційним судом теж було запропоновано відповідачу надати для огляду в судовому засіданні оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_9, однак зазначене свідоцтво про народження не було надано відповідачем.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зазначені висновки суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук