Справа № 357/594/16-ц Головуючий у І інстанції Жарікова О. В.
Провадження № 22-ц/780/4412/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 24.11.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Зоря» та гуртожитку «Салют», про стягнення вартості безобліково використаної електроенергії ,-

встановила:

У травні 2015 року позивач ПАТ «Київобленерго» звернувся до суду з вказаним з позовом, посилаючись на таке.

07 серпня 2013 року технічною перевіркою, працівниками енергопостачальника в кухні та коридорі комунальної квартири № 3, що в будинку № 68 по вулиці Я. Мудрого в м. Біла Церква, Київської області, які є в загальному користуванні у відповідачів, було виявлено порушення ОСОБА_7 користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року: самовільне підключення до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку.

За підсумками перевірки складено акт № К 021495. Згідно п. 53 ПКЕЕН та у відповідності з підпунктом 5 п. 3.1, пп. 3.2, 3.3, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 року, відповідачам нарахована суму вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення у розмірі 9786,80 грн..

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість в розмірі 9786,80 грн. вартість безобліково використаної електричної енергії.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» вартість безобліково використаної електроенергії в розмірі 9786 гривень 80 копійок. та судові витрати в розмірі 657 гривень 72 копійки.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що суд не врахував той факт, що між сторонами не було договірних правовідносин, акт складений за підсумками перевірки не було вручено споживачу ОСОБА_3, споживачів не було запрошено на комісію з розгляду вказаних актів, втручання в мережу з боку відповідачів не було, оскільки розетки підключені після лічильника, але до запобіжників.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги ПАТ «Київобленерго», виходив із того, що факт порушення відповідачами ОСОБА_7 користування електричною енергією підтверджено належними та допустимими доказами у справі, а тому є підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача відшкодування вартості спожитої електроенергії.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають матеріалам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2013 працівниками енергопостачальника було складено акт № К 021495 про виявлення порушення ОСОБА_7 користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 р., в кухні та коридорі комунальної квартири АДРЕСА_1, а саме, самовільне підключення (двох розеток) до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку.

Усі відповідачі, крім ОСОБА_6, проживають у вказаній комунальній квартирі.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97 ВР "Про електроенергетику", Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, (далі - Методика).

Постачання фізичним особам електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією, між сторонами укладено такий договір 21 липня 2007 року

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ОСОБА_7.

Пунктами 48, 53 ОСОБА_7 передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих ОСОБА_7), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Абзацами 4, 5 п. 53 ОСОБА_7 визначено, що розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 ОСОБА_7).

Так, судом першої інстанції встановлено, що акт № К 021495 від 07.08.2013 року містить три підписи представників енергопостачальника із зазначенням факту виявленого порушення, а саме: самовільне підключення двох розеток в місцях загального користування в даній квартирі, до електричної мережі ОСББ з порушенням схеми обліку та містить підпис споживача ОСОБА_2. Форма та зміст акту відповідають вимогам ПКЕЕН. Вказаний акт містить інформацію щодо предмета доказування факту порушення відповідачами ПКЕЕН, зокрема, схему підключення і поза облікового споживання електроенергії. Належних та допустимих доказів на його спростування матеріали справи не містять.

Наданий до суду акт від 14 липня 2015 року, який не містить три підписи представників енергопостачальника, про те, що розетки на кухні підключені після лічильника, проте до запобіжників, тому споживання електроенергії через розетки фіксується електролічильником, на думку колегії судді, не належним є доказом на спростування акту № К 021495 від 07 серпня 2013 року. Акт від 14 липня 2015 року, складений за участі головного інженера, електромонтера та юрисконсульта ОСББ «Зоря» та гуртожитку «Салют» не містить три підписи представників енергопостачальника.

В апеляційній скарзі не зазначено належних та допустимих доказів недійсності акту № К 021495 від 07.08.2013 року .

Відсутність споживача ОСОБА_3 під час складання вказаного акту не свідчить про недійсність цього акту.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що відповідачі не оскаржили акт про виявлення порушень ОСОБА_7 користування електричною енергією та не оскаржили до суду рішення комісії з розгляду цього акту.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи безпідставні, оскільки акт № К 021495 про порушення відповідачем ОСОБА_7 споживання електричної енергії є дійсний як такий, що підписаний трьома представниками енергопостачальника, доказів на спростування даних викладених у цьому акті позивач не надав.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та характер правовідносин сторін, що виникали з договору, яким сторони визначили зміст своїх прав і обов'язків відповідно до ОСОБА_7.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апелянта ОСОБА_5 про те, що він не користується розетками, встановленими у коридорі та кухні комунальної квартири, тому не повинен нести відповідальність за безоблікове споживання електроенергії, колегії суддів вважає безпідставними, пунктом 1.1 ОСОБА_7 користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, встановлено, що норми розділів «Загальні положення», «Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін» та «Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів» поширюються на всіх споживачів без винятку.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду, суперечать матеріалам справи та висновкам суду першої інстанції, викладеним у рішенні.

Таким чином, судом встановлено, що за результатами перевірки дотримання ОСОБА_7 користування електричною енергією для населення в квартирі відповідачів як споживачів послуг ПАТ «Київобленерго» було виявлено безоблікове споживання електроенергії, про що було складено відповідний акт. Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а тому висновки суду про стягнення з відповідачів вартості, спожитої без обліку електричної енергії є правильними та відповідають матеріалам справи.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. 309 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Посилання відповідачів в апеляційній скарзі про відсутність договірних правовідносин між сторонами спростовуються висновками суду про те, що між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки позивач надає послуги, а саме постачає електроенергію, а відповідачі нею користуються. Сторонами не надано до суду докази того, що відповідачі відмовилися від послуг позивача. Тобто відповідачі користуються електроенергією.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, а також про засновані на припущеннях висновки суду - безпідставні, оскільки акт про порушення відповідачами ОСОБА_7 споживання електричної енергії є дійсний як такий, що підписаний трьома представниками енергопостачальника, доказів на спростування даних, викладених у цьому акті, відповідачі не надали.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий

Судді