АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/154/16 Доповідач - Гурзель І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Гурзеля І.В.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 її представник ОСОБА_2, представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_4, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 000 (одна тисяча)грн. щомісячно, починаючи з 09 вересня 2015р. до досягненню дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача ОСОБА_4 487.20грн. судового збору в дохід держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягало до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині стягнення аліментів та ухвалити нове, яким стягнути із нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення дочки повноліття. В обґрунтуванні своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не повно з'ясовано всі обставини по справі, які мають для вирішення по суті істотне значення. Заслухавши представника апелянта ОСОБА_3, яка зіслалася на доводи, викладені в апеляційній скарзі, позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, які заперечують проти апеляційної скарги і вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав. Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають в зареєстрованому шлюбі 31.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №999 від 31.07.2010 року.

Під час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, актовий запис №1728 зроблений 01.08.2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Дочка ОСОБА_5 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 що підтверджується довідкою, виданою ПП «Люкс» 22.09.2015року за №2776.

Так, задовільний позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції насамперед виходив з того, що відповідач ОСОБА_4 не надав суду будь- яких доказів того, що він за станом здоров'я чи у зв'язку з іншими обставинами не може належно виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини.

Таким чином, колегія погоджується , що ОСОБА_4 не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини та не надає їй регулярної матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча є працездатним, тому визначив розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що немає можливості сплачувати 1000 грн. щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з поганим фінансовим становищем та нерегулярним доходом, однак як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 у своїй заяві визнав розмір стягнення з нього аліментів на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 1 000 грн.(а.с.9) .

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України . Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу вимог ст. 182 СК України та п. 17 постанови №3 від 15.05.2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно врахував визнання відповідачем ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги позивачки, а саме стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1 000 грн щомісячно. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, так як він ґрунтується на обставинах справах, доказах, які надані сторонами, та відповідає нормам матеріального права.

Доводи апелянта про те, що судом невраховано того, що він ніде не працює і не буде взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. є невірними та необґрунтованими, оскільки він погодився сплачувати дану присуджену суму, про що подав заяву (а.с.9).

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають.

Жодних доводів про те, що він не зрозумів значення поданої ним заяви про визнання позову в розмірі 1000 грн. аліментів на дитину, ОСОБА_4 ненаводить.

Таким чином, колегія суддів вважає, що неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, потребує матеріальної допомоги та утримання, а тому судом першої інстанції вірно стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке змін чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2015 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.В. Гурзель