Справа № 739/328/16-ц
Провадження № 2/739/100/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 19 серпня 2008 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося у зв'язку з різними характерами, шлюбні відносини фактично припинилися у 2011 році, спільного господарства вони не ведуть, подальше спільне життя неможливе. Спору щодо майна, яке є спільною сумісною власністю у них немає. Також вони досягли згоди щодо місця проживання спільної дитини піля розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що зберегти їхній з відповідачем шлюб не можливо, вони з 2011 року проживають окремо. Вона не перебуває в стані вагітності і у них на утриманні немає дітей віком до одного року. Після розірвання шлюбу просила залишити спільну дитину проживати з нею, а також залишити їй прізвище, отримане після укладення шлюбу «ОСОБА_1». Строк на примирення просила не надавати.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що їхній з позивачкою шлюб зберегти неможливо, вони тривалий час проживають окремо, відповідно строк для примирення просив їм не надавати. Погодився на те, щоб їхня спільна дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2008 року (а.с.5). Ще до укладення шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не пов'язані, близько п'яти років проживають окремо, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивачки, так і відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

Враховуючи досягнення згоди між позивачкою та відповідачем щодо місця проживання спільної дитини ОСОБА_3, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їхню спільну дитину проживати разом з позивачкою.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 19 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №62, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Малолітню дитину позивачки та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко