У Х В А Л А

5 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд судових рішень в справі за позовом ОСОБА_4 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання іпотеки такою, що припинена,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення у справі та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме: статей 523, 608, 1281, 1282 ЦК України, статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ОСОБА_4 пропущено строк подання заяви про перегляд, однак заявник ставить питання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, що стверджується наявними у заяві доводами.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що оскільки між сторонами АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 виникли кредитні правовідносини, зобов'язання боржника ОСОБА_5 не є нерозривно пов'язаними з його особою, тому у зв'язку зі смертю останнього не припиняються і покладаються на спадкоємців, що прийняли спадщину, причому, це не тягне за собою зміну умов і обсягу відповідальності, оскільки до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцю. Оскільки основне зобов'язання не припинене, тому іпотека є дійсною. Враховуючи наведене за АКБ СР «Укрсоцбанк» зберігається право на задоволення кредиторських зобов'язань за кредитними договорами за рахунок іпотечного майна.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 25 лютого 2015 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що кредитний договір припинив свою дію у зв'язку зі смертю боржника, спадкоємці після смерті боржника спадщину не прийняли, з урахуванням того, що договір іпотеки є похідним від кредитного договору, тому договір іпотеки припинив свою дію.

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що оскільки основне зобов'язання за договором відновлювальної кредитної лінії припинено, іпотека є також припиненою. Таким чином, у зв'язку із припиненням іпотеки, яка була підставою для внесення запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, запис про обтяження згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає виключенню.

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, суд касаційної інстанції виходив із того, що задовольняючи зустрічний позов про визнання договору іпотеки припиненим та відмовляючи у задоволенні позову банку про звернення на предмет іпотеки, суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що у зв'язку зі смертю позичальника відбулася заміна боржника у зобов'язанні, а у договорі іпотеки відсутні положення про згоду іпотекодавців забезпечувати виконання зобов'язання іншими новими боржниками.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись частиною четвертою статті 356, статтею 360 ЦПК України колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень у справі задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судових рішень у справі.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Вінницької обласної філії, третя особа: Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», про визнання іпотеки такою, що припинена за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук