АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 755/5869/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Чех Н.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1868/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - Матвійчуку І.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача Ларченко І.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що суд не з`ясував обставини справи та не взяв до уваги, що договір про внесення змін до кредитного договору від 21.08.2013 року є невід`ємною частиною договору банківського поточного рахунку з використанням платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року, який фактично є кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивач апеляційну скаргу підтримав. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних доказів до своїх доводів в порядку ст. 60 ППК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог сторін, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Судом встановлено, що 21.08.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір про внесення змін №3-0485/13/11-KLCC до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року. Зі вмісту вказаного договору про внесення змін слідує, що сторони погодили доповнення пунктами 7.1-7.7 Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року. Вказані пункти свідчать про те, що позивач просить відкрити відновлювальну кредитну лінію для споживчих потреб за продуктом "Кредитна картка", з максимальним лімітом кредитування 19 000 грн.; період -до 20.08.2014 року; розмір суми мінімального щомісячного платежу - 7% від суми (загальної фактичної заборгованості на розрахункову дату, але в сумі не менше 50 грн.: розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом - 36% річних; розмір фіксованої процентної ставки за користування кредитом протягом Грейс-періоду - 0.1% вічних; розмір фіксованої процентної ставки за простроченою заборгованістю - 36% річних. Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки тa абсолютне подорожчання кредиту з врахуванням максимально можливого розміру процентної ставки за кредитом наведено в додатку №1, що є невід'ємною частиною цього поговору.

В указаному Договорі про внесення змін зазначено, що всі інші умови Договору Банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року залишаються незмінними.

До позовної заяви позивачем надано, крім договору про внесення змін від 21.08.2013 року розрахунок заборгованості, виписку по особовому рахунку, копію вимоги про погашення заборгованості від 21.08.2014 року, копію Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб у ПАТ «Банк Форум» та додаток №3 до Наказу Голови Правління №48 від 03.04.2012 року.

Нормами ч. 1 ст. 1055 ЦК України встановлено вимогу щодо обов'язковості письмової форми кредитного договору. Таким чином, кредитний договір має бути укладений виключно у письмовій формі.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин від 30.03.2012 року договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Отже, зобов'язання за даним видом договору також виникають з моменту укладення договору.

У позовній заяві апелянт просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором № 3-0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року, однак як доказ своїх вимог, надає Договір про внесення змін № 3-0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року, при цьому основний договір (Договір банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року), який є доказом виникнення зобов'язань - відсутній.

Факт того, що Договір про внесення змін № 3-0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року є невід'ємною частиною Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року, не заперечується апеллянтом.

Крім того, пунктом IV Договору про внесення змін № 3-0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року передбачено, що цей договір про внесення змін є невід'ємною частиною Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534557 від 19 серпня 2013 року.

Як додаток до апеляційної скарги апелянт надає Договір банківського поточного рахунку з використанням платіжного засобу №2510314 від 10.12.2012 року та опитувальний лист, однак як вбачається зі змісту даного договору, він жодним чином не стосується та не є додатком до Договору про внесення змін № 3-0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року до Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року, на який посилається апелянт як на підставу позовних вимог.

Зазначений доказ, наданий апелянтом з порушенням норм частини 2 статті 303 Цивільного процесуального кодексу України, а саме без наведення поважності причин ненадання їх в суді першої інстанції.

Твердження Апелянта щодо того, що з укладенням Договору про внесення змін № 3- 0485/13/11-KLCC від 21 серпня 2013 року сторони досягли згоди щодо усіх істотних не відповідає дійсності.

Так, зокрема, як вбачається зі змісту Договору про внесення змін № 3-0485/13/11- KLCC від 21 серпня 2013 року, даним договором було внесено зміни лише до пункту 7 Договору банківського поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу №2534562 від 19.08.2013 року, всі інші умови договору залишені без змін. Однак, враховуючи відсутність даного договору в повній мірі встановити усі умови договору неможливо.

Апелянтом не надано розписку про отримання платіжної картки відповідачем, що є доказом отримання (використання) кредитних коштів

Однією із засад судочинства відповідно до п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ЛарченкоІрини Миколаївни відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді