Справа № 723/624/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2016 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області про визнання незаконною постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області про визнання незаконної постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину, зазначивши, що 23.09.2013р. померла його дружина ОСОБА_3. У передбачені законом строки він звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 08.10.2013р. Державним нотаріусом була розпочата провадженням спадкувальна справа №325/2013.

Позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку(пай) у розмірі 0,98 га в умовних кадастрових гектарах землі, яка перебуває в колективній власності колективного товариства «Світанок» села Старі Бросківці Сторожинецького району та свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за №1 (один), яка знаходиться у м.Сторожинець на вулиці Миру в будинку за №6(шість).

Державний нотаріус 21.10.2015р. виніс постанову №823/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач не згідний з винесеною державним нотаріусом постановою, вважає її незаконною, оскільки така відмова нотаріуса порушує його законні права, як законного спадкоємця.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та у видачі свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя з наступних підстав: для оформлення спадщини на майно ОСОБА_3, яка померла 23 вересня 2013року, позивач надав нотаріусу оригінал свідоцтва про одруження з померлою ОСОБА_3, проте для оформлення спадщини необхідні докази родинних стосунків усіх спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 Після перевірки нотаріусом родинних стосунків позивача з покійною ОСОБА_3 у нього виникли сумніви, щодо дійсності шлюбу позивача з покійною спадкодавецою ОСОБА_3, тому що згідно ст.39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою,яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі та робить висновок, що покійна ОСОБА_3 приховала відомості про попередній шлюб під час реєстрації одруження з ОСОБА_1, а зміну прізвища, розірвання шлюбу або смерть першого чоловіка ОСОБА_4 підтвердити документами з відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького РУЮ неможливо.

Так в період шлюбу з покійною ОСОБА_3 позивач придбав у спільну сумісну власність по договору міни від 04.10.1994 року квартиру по вул.Миру,6 в м.Сторожинець. Відповідно до ч.3 ст.65 Сімейного кодексу України, позивач надавав згоду на укладання цього договору міни. Відповідно це майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Тобто ? квартири є беззаперечно власністю позивача і дії нотаріуса з невидачі, яка не видала свідоцтво про власність на ? частку спільного сумісного майна є обмеженням права власності на майно.

Фактично шлюбу між покійними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не існувало.

Так позивачу стало відомо, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 був заарештований в 1947 році на підставі постанови військового прокурора та згідно вироку військового трибуналу військ МВС Чернівецької області 1947 року був засуджений по ст.20-54-1 КК УРСР до 10 років позбавлення волі у виправно-трудових таборах з поразкою у правах на 5 років. Це підтверджується архівною довідкою управління СБУ в Чернівецькій області від 10.02.2016року № 75/п-3/351.

Після того, як перший чоловік був засуджений покійна ОСОБА_5 на думку позивача розірвала шлюб між ними або вважала шлюб між ними розірваним, як з особою, яка засуджена до покарання. Чому не було зроблено запис в період з 1947 по 1952 рік про розірвання шлюбу (в період від засудження ОСОБА_4 до повторного шлюбу) залишиться без відповіді, так як про це могла знати тільки покійна ОСОБА_3, так як пройшло багато часу, а позивач не знав про те, що вона перебувала у шлюбі до нього. На підтвердження цього надано довідку з Державного архіву Чернівецької області від 03.02.2016р. №1/137 про відстуність відмостей про розірвання шлюбу.

Позивач вважає, що нотаріус повинна була керуватися ч. 4 ст. 1224 ЦК України, яка вказує, що якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу.

На підставі викладеного позивач просить суд винести рішення, яким визнати постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, винесену державним нотаріусом, неправомірною. Зобовязати державного нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку(пай) у розмірі 0.98.га в умовних кадастрових гектарах землі, яка перебуває в колективній власності колективного товариства «Світанок» села Старі Бросківці Сторожинецького району та свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за №1 (один), яка знаходиться у м.Сторожинець на вулиці Миру в будинку за №6(шість).

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявилася надала суду заяву у якій просила розглядати справу у її відсутності, надала суду письмове заперечення у якому зазначила, що вивчивши позовну заяву просила долучити до справи наступні заперечення та пояснення:

1. Щодо спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_3, котра померла 23 вересня 2013 року.

В Сторожинецькій державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа за № 325/2013р. до майна ОСОБА_3, яка померла 23 вересня 2013 року і проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, розпочата провадженням 08 жовтня 2013 року. Із заявою про прийняття спадщини звернулась онука померлої ОСОБА_6, батько якої та син померлої - ОСОБА_7 помер 27 квітня 2013 року, та із заявою про прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя звернувся чоловік померлої - ОСОБА_1.

2. Щодо причин відмови у вчиненні нотаріальної дії.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не надали до Сторожинецької державної нотаріальної контори документів, які б підтверджували наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом, тобто документів, які б підтверджували родинні стосунки онуки ОСОБА_6 з покійною бабусею ОСОБА_3 та шлюбні стосунки ОСОБА_1 з покійною ОСОБА_3. Всі розбіжності в доказах родинних та шлюбних стосунках чітко зазначені в постанові про відмову.

Згідно з п. п. 4.14. Глави 10 частини II Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, з наступними змінами і доповненнями, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Спадкоємець ОСОБА_1 для оформлення спадщини на майно ОСОБА_3, яка померла 23 вересня 2013 року, надав нотаріусу оригінал свідоцтва про одруження з померлою ОСОБА_3, проте, для оформлення спадщини та визначення розміру частки у спадщині кожного із спадкоємців, необхідні докази родинних стосунків усіх спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3. Після отримання відповідей з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції, а саме Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису: - про шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_5 (прізвище після одруження - ОСОБА_4); (відомості про сімейний стан - у шлюбі не перебувала)

-про народження ОСОБА_7 (відомості про матір - ОСОБА_8);

-про шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 (прізвище після одруження - ОСОБА_1) (відомості про сімейний стан - у шлюбі не перебувала),

відсутні докази родинних стосунків ОСОБА_6 з бабусею ОСОБА_3, відомості про причину зміни прізвища з «Буз Вероніки Іллівни» на «Поляк Вероніку Іллівну» в період з 14 лютого 1947 року по 26 серпня 1952 рік відсутні, а також сумніви, щодо дійсності шлюбу ОСОБА_1 з покійною ОСОБА_3. Згідно п.1 статті 39 Сімейного кодексу України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 приховала відомості про попередній шлюб під час реєстрації одруження з ОСОБА_1, не подані документи ні про зміну прізвища, ні про розірвання першого шлюбу, або смерть першого чоловіка - ОСОБА_4.

Позивач та інша спадкоємиця за законом - ОСОБА_6 не підтвердили свої шлюбні та родинні стосунки документами, які були витребувані Сторожинецькою державною нотаріальною конторою з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції.

3. Щодо посвідчення фактів нотаріусом.

Нотаріус посвідчує факти, які зазначені в главі 12 «Посвідчення фактів» Закону України «Про нотаріат», а саме - посвідчення факту, що громадянин є живим; посвідчення факту перебування громадянина в певному місці, посвідчення часу пред'явлення документа, передача заяв громадян, підприємств, установ та організацій.

Позивачу необхідно встановити факт реєстрації шлюбу з померлою ОСОБА_3, а іншій спадкоємиці за законом онуці померлого ОСОБА_6 встановити факт родинних відносин з померлою ОСОБА_3. Такі факти згідно зі статтею 256 «Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Цивільного процесуального кодексу України розглядаються та встановлюються судом.

4. Щодо частини 4 статті 1224 Цивільного кодексу України.

Позивач в позовній заяві вказує, що нотаріус повинен керуватись ч.4 статті 1224 Цивільного кодексу України. Зазначена стаття 1224 Цивільного кодексу України «Усунення від права на успадкування» передбачає можливість тільки в судовому порядку визнати право на спадкування. Яке відношення до цієї статті мають дії нотаріуса у винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

5.Щодо безпідставної відмови у вчиненні нотаріальної дії.

На підставі ст.. 49 «Відмова у вчиненні нотаріальних дій» нотаріус, який вчиняє нотаріальні дії відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: «1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 9) в інших випадках, передбачених законом.» Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Тому, нотаріусом і була видана позивачу 21 жовтня 2015 року № 823/02-31, Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач та інша спадкоємиця за законом ОСОБА_6 не підтвердили свої шлюбні та родинні стосунки документами з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції. Для встановлення факту реєстрації одруження позивача з ОСОБА_3 та родинних стосунків іншої спадкоємиці за законом - онуки померлої - ОСОБА_6, спадкоємцям необхідно звернутись до суду з проханням встановити зазначені вище факти. Для оформлення спадщини та визначення розміру частки у спадщині кожного із спадкоємців, необхідні докази родинних стосунків усіх спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3.

На підставі викладеного представник відповідача стверджує, що всі всі позовні вимоги позивача про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії є необгрунтованими та безпідставними. Згідно зі статтею 27 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб. А тому просить у задоволенні позову ОСОБА_9 до Сторожинецької державної нотаріальної контори, про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що 23.09.2013р. померла ОСОБА_3. У передбачені законом строки позивач звернувся до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 08.10.2013р. Державним нотаріусом була розпочата провадженням спадкувальна справа №325/2013.

Позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку(пай) у розмірі 0,98 га в умовних кадастрових гектарах землі, яка перебуває в колективній власності колективного товариства «Світанок» села Старі Бросківці Сторожинецького району та свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за №1 (один), яка знаходиться у м.Сторожинець на вулиці Миру в будинку за №6(шість).

Державний нотаріус 21.10.2015р. виніс постанову №823/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та у видачі свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя з наступних підстав: для оформлення спадщини на майно ОСОБА_3, яка померла 23 вересня 2013року, позивач надав нотаріусу оригінал свідоцтва про одруження з померлою ОСОБА_3, проте для оформлення спадщини необхідні докази родинних стосунків усіх спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3

Позивачу стало відомо, що ОСОБА_4Георгійович,ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 був заарештований в 1947 році на підставі постанови військового прокурора та згідно вироку військового трибуналу військ МВС Чернівецької області 1947 року був засуджений по ст.20-54-1 КК УРСР до 10 років позбавлення волі у виправно-трудових таборах з поразкою у правах на 5 років. Це підтверджується архівною довідкою управління СБУ в Чернівецькій області від 10.02.2016року № 75/п-3/351.

Відповідно до глави 13 "Відмова у вчиненні нотаріальної дії" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріальними діями є посвідчення права, а також фактів, що мають юридичне значення, та інші дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Обов'язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачений ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.

Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки нотаріус при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії керувався діючим законодавством, правильно виконав вимоги Закону, позивачем не надано було нотаріусу доказів, які би свідчили про відомості щодо дійсності шлюбу з ОСОБА_3. Окрім того позивач сам зазначив, що «у нього виникли сумніви, щодо дійсності шлюбу позивача з покійною ОСОБА_3 … та робить висновок, що покійна ОСОБА_3 приховала відомості про попередній шлюб під час реєстрації одруження з ОСОБА_1Л.».

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 10,57,60, 209, 212, 218, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 до Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області про визнання незаконною постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: