Справа №265/4245/16-ц
Провадження №2/265/1720/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів, третя особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаючись на те, що за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, в 1999 року з нього на користь колишнього дружини ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму до повноліття дитини. На підставі вище зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2-1621 від 14.09.1999 року та відділом державної виконавчої служби Орджонікідзевського управління юстиції м. Маріуполь було відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3. Наразі син досяг повноліття, проте аліменти з нього стягуються і до сьогодення. Він є інвалідом третьої групи, іншого доходу, крім пенсії по інвалідності, не має, оскільки не може працювати за станом здоровя, тому просить суд припинити стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання їх сина.

Позивач ОСОБА_1Г у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх сина ОСОБА_3, вважає сплату заборгованості обовязком позивача, тому просила суд відмовити в задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не зявився. Про причини не прибуття суд не повідомив.

Представник третьої особи, ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності у судовому засіданні просила вирішити спір на розсуд суду. Надала для огляду матеріали виконавчого провадження щодо примусового стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО №064216, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, про що зроблений відповідний актовий запис за №445 від 20 листопада 2006 року 2006 року.

Згідно свідоцтва про народження, виданого 22 травня 2008 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 199, ОСОБА_3 народився 04 березня 1995 року, в графі «батьки» зазначено: батько ОСОБА_1, мати ОСОБА_2. Із свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_3 досяг повноліття 04 березня 2013 року.

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, видано виконавчий лист №2-1621 від 14.09.1999 року про стягнення з ОСОБА_1 1975 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 07 вересня 1999 року.

В 1999 року постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження на підставі вищезазначеного виконавчого листа.

Відповідно до постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.04.2013 року, встановлено, що виконавчий документ у добровільному порядку боржником не виконаний та постановлено проводити утримання у розмірі 50% з усіх видів заробітку (доходів), що належить до виплати боржнику після відрахування податків до повного погашення заборгованості. Згідно постанови вбачається, що на момент повноліття ОСОБА_3, а саме 04.03.2013 року, заборгованість по аліментам в твердій грошовій сумі складала 41054,32 грн.

Згідно довідки Міжрайонної МСЕК №2 м. Маріуполя від 19.05.2016 року, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням.

Згідно листа Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради, з ОСОБА_1 згідно постанови ВДВС МУЮ від 23.04.2013 року проводяться щомісячні утримання у розмірі 50% всіх виходів доходів. Залишок заборгованості по аліментам станом на 01.11.2016 року становить 21356,23 грн.

Сума заборгованості по аліментам у ОСОБА_1 у розмірі 21356.23 грн. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на користь ОСОБА_2 станом на 01.11.2016 року підтверджена також листом від 18.10.2016 року Лівобережного відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Таким чином судом встановлено, що позивач має заборгованість за аліментами на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка стягується на користь відповідачки ОСОБА_2 та її розмір станом на 01.11.2016 року становить - 21356,23 грн.

Згідно з ч.4 ст.194 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку передбаченому статтею 199 цього Кодексу - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Під час розгляду справи, суд сприяв всебічному і повному розгляду справи та неодноразово розяснював позивачу про його право звернутися до суду з іншими вимогами, як то припинення стягнення боргу по аліментах, які стягуються з нього на користь відповідачки за рішенням суду на утримання їх сина.

Проте з такими вимогами позивач до суду не звертався. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості..

З огляду на наведене позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів задоволенню не підлягають, оскільки станом на 04 березня 2013 року, стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки ОСОБА_5 на утримання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 припинено, в звязку з досягненням останнім повноліття.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ______________ І.М. Міхєєва