У х в а л а

Іменем України

"09" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог пунктів ч. 2 та ч. 4 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позов не містить викладення обставин та посилань на докази порушення прав позивача відповідачами.

Крім того, зі змісту позовної заяви не вбачається, хто є власником спірної квартири, при цьому до позовної заяви долучена копія свідоцтва про право власності на житло.

При цьому, правовими підставами позову в ньому зазначені положення ст. 71, 72 ЖК УРСР, якими врегульовані підстави збереження жилого приміщення та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду.

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, оскільки до неї долучено документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 551,20 грн, що не відповідає вимогам Закону України „Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона фактично містить дві самостійні вимоги немайнового характеру - про визнання ОСОБА_2, такою що втратила право користування житловим приміщенням та про визнання ОСОБА_3, таким що втратив право користування житловим приміщенням.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву із зазначенням обґрунтування порушення, не визнання чи оспорювання прав позивача відповідачами з посиланням на докази та викладенням обставин на обгрунтування позовних вимог з посиланням на докази та уточненням - за захистом якого саме права (прав власника чи наймача (користувача) тощо) позивач звернувся до суду та долучити документ, що підтверджує доплату судового збору, в розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір», в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху та запропонувати позивачу (представнику позивача) в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: