Справа № 127/2153/16-ц
Провадження № 2-о/127/121/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Вінницької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина до складу якої входить: квартира під АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0400 га, кадастровий номер НОМЕР_1,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. У заявниці з померлою за життя склались відносини таким чином, що ОСОБА_2 вважала ОСОБА_1 за дочку, а заявниця відповідно за матір. Так як, ОСОБА_1 проживала спільно із спадкодавцею більш ніж останні п 'ять років, вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки, заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 30.04.2015 року, нотаріусом Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Ковальською Л.В. за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу за №57403276. Крім ОСОБА_1 в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався у зв'язку з відсутністю взагалі у померлої інших родичів близького ступеню спорідненості. Єдиним спадкоємцем першої черги був її чоловік ОСОБА_4, який помер з ОСОБА_2 в один день (ІНФОРМАЦІЯ_2), а тому в силу вимог ч.3 ст. 1220 ЦК України та п. 1.8. та 1.10. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у них не

виникло права на спадщину по відношенню один до одного. За повідомленням нотаріуса, у зв'язку з тим, що спадкодавця та ОСОБА_1 не є кровно спорідненими особами і відповідно до ст.ст. 1223, 1258 ЦК України не спадкують одна після одної, для оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі, заявниці спочатку в порядку цивільного судочинства необхідно встановити факт проживання зі спадкодавицею однією сім'єю протягом більш ніж 5 років на день відкриття спадщини. В 2007році ОСОБА_1 познайомилась із покійною дочкою ОСОБА_2, - ОСОБА_5. Заявниця із дядьком дочки чоловіка спадкодавці - ОСОБА_6, разом працювали на одній фабриці (Київська птицефабрика), і через дядька вони познайомились, і були найкращими подругами. Після того, як ОСОБА_1 вийшла на пенсію, в грудні 2007року, ОСОБА_5 запропонувала заявниці здійснювати догляд за батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_7, за місцем їх проживання (АДРЕСА_1. Так як, заявниця неодноразово спілкувалась і навідувалась до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, і для неї ці люди були як рідні, - заявниця без вагань пристала на пропозицію своєї подруги. І спочатку літа 2008 року, ОСОБА_1 почала постійно проживати разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_4, здійснюючи догляд за ними обома. Через певний час між ними склались такі відносини, які можна охарактеризувати, як сімейні. Так, ОСОБА_1 та подружжя ОСОБА_2, та ОСОБА_4 (чоловік спадкодавиці), були пов'язані спільним побутом, та мали взаємні права та обов'язки. Це вбачається з того,що вони проживали разом в одній квартирі, спільно несли обов'язки по сплаті комунальних платежів, мали спільний бюджет, харчувались разом, мали спільні погляди, інтереси та плани. Після раптової смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 була не лише членом їх сім 'ї, а й замінила для них дочку. Просить встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, більш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, а саме з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали за обставин викладених в ній, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву не визнала, заперечувала щодо її задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.05.2012року ОСОБА_2 прийняла в спадщину після смерті її доньки ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3) земельну ділянку площею 0,0400га, що знаходиться на території АДРЕСА_2 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.09.2005 року ОСОБА_2 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 23.04.2015 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.12.2011 року з ОСОБА_4 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 23.04.2015 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Згідно листа державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори №136/02-14 від 05.02.2016 року адресованого ОСОБА_6 оскільки права на спадкування у ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його дружини ОСОБА_2 не виникло, згідно ст. 1262 ЦК України, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з квартири АДРЕСА_1належної спадкодавцеві ОСОБА_2 котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем котрої був її чоловік ОСОБА_4 померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, не можливо (а.с.13).

Відповідно до листа державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори №114/02-14 від 02.02.2016 року адресованого ОСОБА_1 їй рекомендовано для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 необхідно надати рішення суду, яке набрало законної сили про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.14).

Згідно акту ТОВ «ЖЕО 6» від 03.05.2015 року та довідки №1624 від 12.05.2015 року ОСОБА_1 проживала спільно із ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 із 26.05.2009 року та проживає до теперішнього часу (а.с.15,19).

В листі Національної спілки журналістів України Вінницької обласної організації №64 від 15.01.2016 року, останні повідомили, що ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_4 брали активну участь в роботі обласної організації. Коли хтось із них не міг з'явитися до офісу, то присилали із різними дорученнями прийомну дочку» (за висловом ОСОБА_2) ОСОБА_1 Крім того, підтвердили факт того, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та була повноцінним членом сім'ї (а.с.32).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, брат покійного ОСОБА_4, суду пояснив, що ОСОБА_1 більше ніж п'ять років проживала в сім'ї його покійного брата ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які вважали її своєю донькою. На всі свята ОСОБА_1 приїздила разом із покійними та подарунки були вчинені він них трьох.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є сусідами померлого подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, суду пояснили, що ОСОБА_1 протягом п'яти років проживала з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в їх квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та спільно вели господарство.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до п. 3 статті 1220 ЦК України якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них.

У відповідності до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Варто зазначити, що на даний час інших спадкоємців які б могли претендувати на спадщину після померлої ОСОБА_2 немає, оскільки ніхто крім, заявниці в нотаріальну контору у встановлені терміни, не звернувся та не заявив про таке право.

Однак, згідно із статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З пп. 2-3 Розділу «Спадкове право» Правових позицій Верховного суду України щодо розгляду окремих категорій цивільних справ вбачається, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій, у тому числі одержання до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини певних речей зі спадкового майна. Прийняття спадщини може бути підтверджене діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини фони фактично вступили в управління спадковим майном.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Згідно із п.20 Постанови, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5.1, 5.9 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом) суду необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а також те, що сім'я створюється на підставах, що не заборонені законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК України (п. 21ППВСУ від 30 травня 2008року №7). До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язанім спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Статтями 234, 256 ЦПК України передбачено, що встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті, вирішується в порядку окремого провадження.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майновій: прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і тому подібне.

За таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

За клопотанням заявника судовий збір залишити за заявником.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1217, 1220, 1258, 1264, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 -215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю з ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, більш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, а саме з квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: