Справа № 159/915/16-ц
Провадження № 2/159/452/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді: Лесика В.О.

при секретарі: Жукової Ю.В.

за участю позивачки: ОСОБА_1,

представника позивачки: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син, ОСОБА_5. 28.09.1999 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу, син залишився проживати разом з нею, а тому перебуває на повному її утриманні. З 01.09.2013 року син навчається на 3 курсі денного відділення Ковельського промислово-економічного коледжу ЛНТУ. Термін навчання триває до 30.06.2017 року. У зв'язку з тяжким матеріальним станом вона не в змозі одна надавати матеріальну допомогу синові. Окрім того, син навчається на денному стаціонарі, а тому з об'єктивних причин позбавлений можливості працювати, заробляючи собі на прожиття.

В судовому засіданні позивачка уточнила заявлені позовні вимоги та просить стягувати аліменти по 300 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Представник позивачки уточнені позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання або досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов частково підставний, обґрунтований і підлягає до задоволення.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між сторонами розірвано 28.09.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання серії НОМЕР_2.

Згідно довідки № 66 від 22.01.2016 року ОСОБА_5 дійсно навчається на 3 курсі денного відділення Ковельського промислово-економічного коледжу. Навчання в коледжі з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року.

З довідки про доходи РЖКП № 2 вбачається, що ОСОБА_1 працює в РЖКП № 2, займає посаду двірника та з липня 2015 року по грудень 2015 року отримала 10340,14 грн. заробітної плати.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою платника або одержувача аліменти можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про вид стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач має мінливий доход, а тому доцільно визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

В судовому засіданні відповідач визнав факт проживання окремо від сім'ї, визнав також ту обставину, що між сторонами не досягнуто згоди про добровільне надання допомоги на утримання сина.

Також слід врахувати визначені ст. 182 СК України обставини, зокрема стан здоров'я відповідача його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивачки з якою проживає син.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що повнолітній син навчається та потребує матеріальної допомоги. Відповідач є інвалідом третьої групи з дитинства, має мінливий доход та має можливість надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу.

А тому слід стягнути з відповідача кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 300 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід присудити від дня пред'явлення позову, а саме з 02.03.2016 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212 - 218 ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання по 300 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2016 року до закінчення ним навчання, але не більше терміну ніж досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий:В. О. Лесик