Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/436/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Стратовича О.В.

з участю:

секретаря судового засідання Єпифанович Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 09.06.1991 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Радовельською сільською радою Олевського району Житомирської області за актовим записом № 15.

Від спільного проживання у шлюбі з відповідачем неповнолітніх дітей не мають.

Позивачка надала до суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, від стягнення судового збору з відповідача на її користь відмовляється.

Відповідач також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що сторони з 09.06.1991 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Радовельською сільською радою Олевського району Житомирської області за актовим записом № 15, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають.

Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини через які вони на протязі тривалого часу не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо близько 6 років, спільного господарства не ведуть. Припинити шлюб внаслідок його розірвання через державний орган реєстрації актів цивільного стану відповідач не бажає.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка.

Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка у поданій до суду позовній заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі.

Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено.

В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати.

Керуючись ст.ст.10,11,15,57,60,88,212-215, 217 ЦПК України та ст.ст. 180, 182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 09.06.1991 року Радовельською сільською радою Олевського району Житомирської області за актовим записом № 15 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище: «Котвицька».

Рішення може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3