Справа № 645/8240/15-ц
Провадження № 2/645/392/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Ульяніч І.В.,

при секретарі Тереховській І.О.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення відшкодування понесених витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати повязані з управлінням, утриманням та збереженням квартири за адресою: м Первомайський Харківської обл., м-н 4, б. 1, кв. 117, що перебуває у спільній власності у сумі 873,81 грн.; судові витрати у сумі 877,20 грн., з яких: 487,20 грн. - судовий збір, 390 грн. - юридична допомога. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого міським фондом комунального майна Первомайської міської Ради народних депутатів, позивач, її донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 є співвласниками квартири за адресою: м Первомайський Харківської обл., м-н 4, б. 1, кв. 117, в рівних частках. В квартирі зареєстровані позивач, її донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4, який в квартирі не мешкає, а мешкає з батьком ОСОБА_2. Витрати по квартирі здійснює позивач. Оскільки співвласник квартири ОСОБА_4 є малолітнім сином відповідача та ОСОБА_3, то батьки дитини повинні відшкодовувати витрати по утриманню 1/3 частини квартири, що належить їх дитині та нараховані комунальні послуги за газопостачання та опалення. Позивач вважає, що половина частини витрат, сплачених нею по утриманню 1/3 частини квартири, яка належить онуку повинна бути відшкодована позивачу його батьком ОСОБА_2, також зазначила, що мати дитини ОСОБА_3 в добровільному порядку відшкодовує їй частину витрат.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, зазначила, що відбувся перерахунок витрат по утриманню квартири на суму 58,07 грн. та просила стягнути з відповідача витрати за утримання частини квартири, що належить малолітньому онуку в розмірі 815 грн.24 коп..

У судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала та надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заперечення проти позову, згідно яких просив суд в позові відмовити. (а.с.78-82)

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як встановлено судом та підтверджується документально згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого міським фондом комунального майна Первомайської міської Ради народних депутатів 25 листопада 2006 року № 9745 квартира за адресою: м Первомайський Харківської обл., м-н 4, б. 1, кв. 117, належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_4 (а.с. 4).

Згідно довідки № 7851 від 15.09.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс» в квартирі за адресою: м Первомайський Харківської обл., м-н 4, б. 1, кв. 117, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.(а.с. 7).

Позивачем були надані копії договорів, в підтвердження надання послуг з газопостачання та централізованого опалення (а.с.42,43)

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Згідно ст. 177 СК України - батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах.

Як вбачається з свідоцтва про народження, виданого 13 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5. (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про шлюб від 29.09.2012 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище з «Тарасенко» на «Тарасенко-Маленьких». (а.с. 9).

Згідно наданих позивачем відомостей щодо нарахування та сплату послуг ДП «Тепломережа», вбачається, що позивачем послуги підприємства за період з січня 2014 року по липень 2015 року були сплачені в розмірі 2507, 53 грн. (а.с.13)

Згідно довідки наданої ПАТ «Харківгаз», вбачається, що позивачем було сплачено за газопостачання за період з січня 2014 року по липень 2015 року в розмірі 1050,98 грн. . Згідно наданих квитанцій також вбачається, що за липень 2015 року було сплачено 235,91 грн., за серпень 2015 року було сплачено 97,04 грн., а загалом 1383,94 грн. (а.с.15,18,20)

Згідно розрахунку КП «Жилкомсервіс», вбачається, що позивачем за період з лютого 2014 року по липень 2015 року було сплачено 1169,51 грн. за утримання будинку та прибудинкової території. Згідно наданих квитанцій було сплачено за липень 2015 року 90,96 грн., за серпень 2015 року - 90,95 грн. , а загалом 1351,42 грн. (а.с.17,18,19).

Згідно наданої ПАТ «Харківгаз» відповіді на запит суду, вбачається, що підприємством за газопостачання був проведений перерахунок в грудні 2015 року, за період з 01.06.2015 року по 30.11.2015 року на загальну суму 194,08 грн., також зазначено, що нарахування за цей період проводилось із розрахунку на 3 особи. Враховуючи те, що витрати за газопостачання позивач просить стягнути з січня 2014 року по серпень 2015 року, а за червень-серпень 2015 року був проведений перерахунок і за ці місяці сума зменшилась на 97,04грн., то стягнення підлягає зменьшенню на зазначену суму.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачем за зазначені періоди за квартиру, газопостачання та послуги тепломережі було сплачено 5242,89 грн. (2507,53 грн.+ 1383,94 грн.+1351,42 грн.)

Із зазначеної суми підлягає відрахування сума перерахунку за газопостачання, який був проведений за вказаний період в розмірі 97,04 грн.. Таким чином загальна сума витрат становить 5145,85 грн. (5242,89 грн.-97,04 грн.)

Враховуючи те, що квартира належить трьом співвласникам, то кожен має приймати участь у витратах в розмірі 1/3 частини, що становить 1715,28 грн. (5145,85 грн. : 3).

Так як батьки управляють майном, належним малолітній дитині, та зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах, то зазначені витрати батьки дитини відповідач та третя особа мають сплачувати в рівних частках тобто по 857,64 грн. (1715,28 грн.:2)

В заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначила, що їй по утриманню квартири був проведений перерахунок на суму 116 грн.14 коп. на одну особу та просила зменшити суму, що підлягає стягненню з відповідача на 58,07 грн.. Тому із суми 857,64 грн. підлягає відрахуванню сума проведеного перерахунку і з відповідача по справі має бути стягнуто за утримання майна, що належить його дитині 799,57 грн. (857,64 грн.-58,07 грн.), .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

З наведених норм вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов'язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов'язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Таким чином, так як позивач самостійно несла витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати з утримання квартири в розмірі 799,58 грн., що становить половина від 1/3 частини витрат оплачених за період з січня 2014 року по серпень 2015 року.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 390 грн.. В обґрунтування заявлених вимоги позивач надає квитанції про сплату в юридичну консультацію Первомайського району Харківської області 300 грн. за складання позовної заяви та 90 грн. за складання запитів.

Зазначені витрати не підлягають відшкодуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» -розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер;4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В судовому засіданні ані адвокат, ані інший фахівець в галузі права участі не приймав. З наданих позивачем квитанцій не вбачається ким була видана дана квитанція, не зазначено прізвище, імя по батькові особи, посада та на підставі чого надана правова допомога.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 319, 322, 360, 526, 544 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 3, 4, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення відшкодування понесених витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, грошові кошти за утримання частки квартири, яка належить малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сплачені комунальні послуги, в сумі 799 гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ