РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12180/15-ц

пр. № 2/759/457/16

26 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєв Г.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вербовський В.М. про визнання договору дарування недійсним, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір дарування від 3 квітня 2014р., укладений ОСОБА_3, що діяла від його імені та ОСОБА_2, відповідно до якого він подарував ОСОБА_2 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що договір укладений без його волевиявлення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 18.07.2012р. він надав довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_3, якою уповноважив її бути його представником в усіх державних органах у зв'язку з одержанням всіх необхідних довідок до документів, пов'язаних з відчуженням АДРЕСА_1 та в подальшому продати, обміняти, здати в оренду будь-якій третій особі або подарувати ОСОБА_2. 9 квітня 2015р. він скасував дану довіреність. У травні 2015р. він дізнався, що 3.04.2014р. ОСОБА_3 всупереч ст. 241, ч. 2 ст. 1006 ЦК України без його відома уклала договір дарування квартири АДРЕСА_1, оскільки він не вчиняв дій, які б свідчили про прийняття договору до виконання, не схвалював його, а навпаки, скасував довіреність. З цих підстав вважає, що зазначений договір дарування не може створювати правових наслідків для нього, а тому є недійсним.

Представник відповідачів проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір дарування був укладений у відповідності до довіреності, посвідченої 18.07.2012р., відповідачка ОСОБА_3 діяла в рамках наданих їй повноважень, а тому підстав для визнання його недійсним немає.

3-тя особа приватний нотаріус Вербовський В.М. в судове засідання не з'явився, просить слухати справу у його відсутність. Згідно письмових пояснень проти позову заперечує, посилаючись на те, що 18.07.2012р. він посвідчив Довіреність на право розпорядження квартирою АДРЕСА_1 від імені довірителя ОСОБА_1 на ім'я представника ОСОБА_3 До підписання зазначеної довіреності була встановлена особа, з'ясовані дієздатність та здатність усвідомлювати свої дії, а також дійсні наміри довірителя на видачу довіреності на розпорядження квартирою.

3-тя особа приватний нотаріус Леонтьєв Г.О. в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.07.2012р. ОСОБА_1 видав довіреність на представництво його інтересів ОСОБА_3, та уповноважив її бути представником в усіх державних та недержавних установах та органах, БТІ, у відповідному відділенні АТС, в Київенерго, у житлово-експлуатаційних органах та органах паспортного режиму, в зв?язку з одержанням всіх необхідних довідок та документів, пов?язаних з відчуженням квартири за № АДРЕСА_1, в тому числі довідки про балансову вартість, довідки про відсутність заборгованості по комунальних платежах, довідки за формою № 3, № 4, та в подальшому продати, здати в оренду будь-якій третій особі, або подарувати ОСОБА_2 вищевказану квартиру, уклавши відповідний договір за ціну та на умовах, їй відомих, визначаючи при цьому самостійно усі істотні та факультативні умови договору з правом подачі відповідних заяв, в тому числі про належність мені майна на праві особистої приватної власності (про сімейний стан) /ас 14/.

3.04.2014р. на підставі вищевказаної довіреності був укладений договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 подарувала квартиру № АДРЕСА_1 ОСОБА_2 /ас 12/.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 3 цієї статті волевиявлення учасника правочину має бути вільним.

Згідно ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

В судовому засіданні позивач підтвердив, що підписував довіреність з метою відчуження квартири АДРЕСА_1.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору дарування 3.04.2014р. відповідачка ОСОБА_3 діяла від імені позивача ОСОБА_1 відповідно до виданої ним довіреності та з урахуванням зазначених в ній повноважень.

Посилання позивача на те, що договір дарування був вчинений таємно, без його схвалення суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до ст. 241 ЦК України правочин потребує наступного схвалення лише у разі вчинення його представником з перевищенням повноважень. В даному випадку довіреністю чітко визначені повноваження ОСОБА_3 на укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_2

Твердження позивача про те, що він скасував видану ним довіреність не є підставою для визнання договору дарування недійсним, оскільки договір дарування був укладений за рік до скасування довіреності, тобто на час укладення договору дарування довіреність була чинною.

Також суд вважає безпідставним твердження позивача про те, що його не повідомили про укладення договору дарування, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_6 після укладення договору дарування позивач був про це повідомлений та передав йому договір оренди спірної квартири з метою отримання орендної плати новим власником. Даний факт не заперечив і позивач.

Посилання позивача на те, що договір дарування був укладений внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки жодного доказу цього надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 241, 1000 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєв Г.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вербовський В.М. про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя