Справа №: 398/685/16-ц
"21" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.
за участю секретаря Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа, яка не зявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Житлогосп»
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з позовною заявою, де просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №180 в будинку №53 по вулиці Першотравневій м. Олександрії, у звязку з відсутністю відповідача у цьому помешканні понад один рік без поважних причин.
Позов мотивує тим, що на підставі договору найму житла 4-НЖ/2016 в будинках державного і комунального житлового фонду від 19.02.2016 року вона являється наймачем квартири №180 розташованої в будинку №53 по вулиці Першотравневій в м. Олександрії.
В вищезазначеній квартирі зареєстровані: вона, її син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, онука ОСОБА_5 та троюрідний брат ОСОБА_2.
В той же час, відповідач ОСОБА_2, фактично з 2004 року по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, його речей в будинку немає. Так як, в вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач, але не проживає в ній, у неї виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що погіршує її матеріальне становище, так вона несе додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, які не надаються але нараховуються.
Посилаючись на ст., ст. 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України, ст., ст. 71, 72 ЖК України просить з врахуванням того, що відповідач, не користується спірним житлом понад один рік без поважних причин, визнати його втратившим право користування житловим приміщенням.
Сторони на розгляд справи не зявились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивачки, позовні вимоги просить задовольнити та в разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, з врахуванням думки позивача та її представника, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.3 ст.9 ЖК України).
Згідно ч. 2 ст.107 ЖК України У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
В п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шість місяців.
Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду та зареєстрована в ній (а.с.6-7).
За згодою позивача, в даній квартирі проживав та був зареєстрований її троюрідний брат - ОСОБА_2, який є відповідачем по справі. Зважаючи на цю обставину, позивач вимушена сплачувати за нього всі комунальні платежі та нести витрати по утриманню квартири, які негативно відображаються на її сімейному бюджеті.
Відповідач з дати реєстрації, а саме з 2004 року фактично за адресою реєстрації місця проживання не мешкає, особисті його речі там не зберігаються. Крім того, даний факт підтверджується актом - розпорядженням, де вказано, що при обстежені було встановлено, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_6 з 2004 року по договору піднайму, який не проживає там з 2004 року. На момент перевірки ОСОБА_6 в квартирі відсутній. Даний акт належним чином затверджений директором КП «Житлогосп». Даних про те, що позивач з відповідачем ведуть спільне господарство до суду не надано.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але не мешкає в ній з 2004 року, без поважних причин; його особистих речей там немає. Судом не встановлена можливість збереження жилого приміщення за відповідачем, як за відсутнім членом сім'ї наймача протягом шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, перелічених в ст. 71 ЖК України.
Згідно ч. 2 ст. 65 ЖК Української РСР, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.2 ст. 16 ЦК України.
З матеріалів справи встановлено, що після реєстрації відповідача в житловій квартирі АДРЕСА_2, відповідач фактично не проживав там та не звертався до суду з заявою про усунення перешкод в користуванні цим жилим приміщенням.
Враховуючи відсутність відповідача за місцем реєстрації понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між наймачем житлового приміщення та відповідачем, суд вважає, що маються підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в помешканні за вищевказаною адресою, фактично перешкоджає позивачу в реалізації його прав наймача жилого приміщення, яке підлягає відновленню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав, передбачених ст., ст. 71, 72 ЖК Української РСР.
Керуючись ст., ст. 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившим право користування житловим приміщенням, а сааме квартирою №180 в будинку №53 по вулиці Першотравневій в місті Олександрії Кіровоградської області.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: