АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1940/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г., Демченка В. А.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Мошнівської сільської ради Черкаського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до Мошнівської сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,91 га, розташованої в адмінмежах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба».

Зазначила, що в грудні 2015 року вона звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а постільки у неї був відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, у видачі свідоцтва їй було відмовлено та нотаріус рекомендував звернутися до суду.

Просила визнати за нею право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) Серія НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_8, яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дружба», в СТОВ «Дружба» АДРЕСА_1, затвердженого зборами співвласників 01 вересня 2001 року, що становить 4506316 грн., частка ОСОБА_8 визначена в розмірі 2267 грн., або 0, 000503004 відсотків.

Визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, державний акт Серії НОМЕР_2, площею 1,91 га, що розташована на території Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_8 на свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) Серія НОМЕР_3 виданого на ОСОБА_8, яка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Дружба», в СТОВ «Дружба» АДРЕСА_1, затвердженого зборами співвласників 01 вересня 2001 року,що становить 4506316 грн., частка ОСОБА_8 визначена в розмірі 2267 грн., або 0, 000503004 відсотків.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року матері - ОСОБА_8 на державний акт на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_8, на підставі розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 24 грудня 2003 року, № 464, площею 1,91 га., що розташована на території Мошнівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виданого Черкаським районним відділом земельних ресурсів 26 грудня 2003 року, кадастровий номер земельної ділянки № 1 - НОМЕР_4, № 2 - НОМЕР_5.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначила, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Просила скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі ОСОБА_7

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції задовольняючи позов прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_7 є спадкодавцем за законом першої черги після померлої ОСОБА_8, інших спадкоємців немає, та в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8 Факт смерті якої підтверджується представленим суду свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року Мошнівською сільською радою Черкаського району Черкаської області.

Після смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,91 га, розташованої в адмінмежах Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба».

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В грудні місяці 2015 року ОСОБА_7 звернулась до Черкаської районної державної нотаріальної контори з наявними та відповідними документами для оформлення своїх спадкових прав, однак державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки в неї були відсутні оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку.

Адже, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 визначено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

ОСОБА_7 нотаріусом було роз'яснено її право на звернення до суду за вирішенням питання спадкування земельної ділянки.

Згідно п. 23 вищевказаної постанови Пленуму, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті.

Відповідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений тривалістю в шість місяців.

Дією, що свідчить про прийняття спадщини, є подача заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_6 до апеляційної скарги додала заповіт від 09 квітня 1990 року, посвідчений секретарем виконкому Мошнівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №35, відповідно до умов якого ОСОБА_8, що мешкала у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, на випадок смерті зробила розпорядження, відповідно до якого, належне їй майно, що вона матиме на день смерті, було заповідано ОСОБА_9 (прізвище ОСОБА_9 було змінено на ОСОБА_6 у зв'язку з заміжжям)(а.с. 46).

ОСОБА_6 у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними слід вважати ті причини, які роблять вчасне звертання в нотаріальну контору неможливим або важким.

ОСОБА_10 при подачі клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги посилалася на те, що 14 липня 2016 року вона дізналась про спірне рішення, але відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України вважала, що вона прийняла спадщину, оскільки спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (факт проживання з спадкодавцем підтверджує довідкою сільської ради від 14 липня 2016 року №303/02-09).

Апелянтка стверджує, що доглянула і похоронила спадкодавця, на момент смерті постійно проживала з нею разом і вела спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 квітня 2016 року, яке вступило в законну силу 12 квітня 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Визначено ОСОБА_6 додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання даним рішенням законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини(а.с. 44-45).

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до інформаційного листа Черкаської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 29 квітня 2016 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка була зареєстрована та долучена до спадкової справи. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Інформація щодо письмових звернень ОСОБА_6 до нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня. Будь-які оригінали документів, які б підтверджували право власності на майно померлої ОСОБА_8 в нотаріальній конторі відсутні.

Таким чином ОСОБА_6 прийняла спадщину на підставі наявного заповіту від 09 квітня 1990 року, посвідчений секретарем виконкому Мошнівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №35.

Представник ОСОБА_7 - ОСОБА_11 подала заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначала, що ОСОБА_7 є повнолітньою непрацездатною дочкою спадкодавця, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, тому просила апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити, та визнати за нею ? частину земельної ділянки та майнового паю.

Дійсно, з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_7 є спадкоємцем першої черги та згідно довідки Управління ПФУ в Черкаській області від 09 серпня 2016 року № 6782/02 ОСОБА_7 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Черкаському районі як пенсіонер за віком з 02 січня 1998 року.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції.

Однак, в суді першої інстанції ОСОБА_7 вимоги про визнання за нею права власності в порядку спадкування на ? частину земельної ділянки та майнового паю не заявляла, тому дана вимога не підлягає до розгляду.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не було встановлено всіх обставин справи, тому прийшов до передчасного висновку, що позивач є єдиним можливим спадкоємцем, що призвело до ухвалення помилкового рішення з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права.

Тому враховуючи, що суд першої інстанції, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, допустив неповноту розгляду справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, розглянув позов не притягнувши належного відповідача та невірно застосував норми матеріального права, рішення суду належить скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до Мошнівської сільської ради Черкаського району відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_7 до Мошнівської сільської ради Черкаського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до суду касаційної інстанції з моменту набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :