Номер провадження: 22-ц/785/5799/16
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Кравця Ю.І., Журавльова О.Г.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, у якій з вересня 2000 року прописана його невістка ОСОБА_2 та з червня 2001 року його син ОСОБА_4

Також позивач зазначив, що відповідачі понад три роки без поважних причин не проживають у вказаній квартирі, а оскільки він є її власником, реєстрація відповідачів порушує його права.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом задоволений. Визнано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилою площею у буд. АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Іншими сторонами рішення не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_2 та її представник не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с.80 т.2).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був власником 3/32 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 06 вересня 2000 року (а. с. 13 т. 1).

Згідно із довідкою, виданою станом на 03 листопада 2014 року, на житловій площі 23,8 кв. м у будинку АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, зареєстровані, проте не проживають: невістка ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 (а. с. 25 т. 1).

Також під час розгляду справи свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є сусідками ОСОБА_3 був підтверджений факт не проживання ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_2 у зазначеній квартирі, оскільки на спірній житловій площі з 2007 року відсутні їх речі.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі без поважних причин більше одного року не проживають у спірному приміщенні, що підтверджено у судовому засіданні показами свідків, а тому наявні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Оскільки, під час розгляду справи, судом не були встановлені будь-які перешкоди в проживанні відповідачів в спірному будинку, а також доведено позивачем факт того, що відповідачі не проживають на спірній житловій площі понад один рік без поважних причин, суд обґрунтовано визнав відповідачів такими, що втратили право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутністю відповідачів, які не були повідомлені про слухання справи належним чином, позбавивши її надати своє пояснення в судовому засіданні, не приймаються судом до уваги, оскільки місцем реєстрації ОСОБА_2 на час розгляду справи зазначена адреса: АДРЕСА_1 за якою направлена судова повістка, однак згідно поштового повідомлення ОСОБА_2 за зазначеною адресою не проживає, що є належним повідомленням, відповідно до ЦПК України.

Також доводи ОСОБА_2 про те, що суд при розгляді справи, не уточнив позовні вимоги, не з'ясував предмет, підстави та суть заявленого позову, не установив характер спірних правовідносин, при цьому самостійно застосував положення ст. 405 ЦК України, а тому рішення суду підлягає скасуванню, як незаконне, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, так як позивачем був доведений факт не проживання відповідачів за спірною адресою понад один рік без поважних причин, також не було встановлено будь-яких перешкод в проживанні відповідачів в спірному будинку, а доказів та заперечень на спростування позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 до суду надано не було, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

Більш того в судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 не зверталась до суду з позовом про вселення.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Ю.І. Кравець

______________________________________ О.Г. Журавльов