1Справа № 335/103/16-ц 2/335/618/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну „МТМ, Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Предявлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- у позовній заяві не зазначено повне найменування першого відповідача та ціну позову;

- у позовній заяві не зазначено докази безпідставності стягнення коштів за період 01.03.2013 року по 10.10.2014 року, враховуючи, що судовий наказ скасований 23.09.2014 року.

- не сплачено судовий збір та не надано належних та допустимих доказів для відстрочення сплати судового збору або звільненні від його сплати.

У відповідності з Рішенням Конституційного Суду України від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 та відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Звернення до суду повязане з необхідністю сплати судового збору, що впливає на можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України. Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати судового збору та повернення судового збору. Згідно з статтею 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень. Згідно з ст. 2 ЗУ «Про судовий збір» платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 року № R(81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (пп. 12 п.D).

Отже сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року № 12-рп/2013.

Відповідно до Закону України „Про судовий збір, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою розмір ставки судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру МЗП (551,2 грн.) та не більше 5 розмірів МЗП (6890 грн.).

У звязку з вищевикладеним заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Позивачу необхідно надати уточнену позовну заяву та її копію для відповідачів, а також сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну „МТМ, Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про стягнення коштів залишити без руху.

Надати заявнику строк три дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Воробйов А.В.