Справа № 459/443/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/2440/16 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Береза В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника фермерського господарства «Бурка В.В.» - ОСОБА_4 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області, Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області про стягнення коштів на відшкодування шкоди, завданої в результаті незаконних дій судді щодо винесення завідомо неправосудного рішення.

Ухвалу суду оскаржив представник фермерського господарства «Бурка В.В.», вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, внаслідок свідомого не виконання Конституції України, як норм прямої дії, які підлягали застосуванню, при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи.

Крім цього, на думку апелянта судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Стверджує, що постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства, суд не вказав норму, яка б визначала, що на спірні правовідносини юрисдикція судів не поширюється або те, що суди, судді не відносяться до органів державної влади.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд зобов'язаний був розглянути його позовну заяву, що не було зроблено, в результаті чого порушено його права.

Просить скасувати ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 20-24).

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - без здійснення фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі до Сокальського районного суду Львівської області, Червоноградський районний суд виходив з того, що позивач, звернувшись до суду з вказаним позовом, фактично оскаржує правомірність процесуальних дій судді(суду), пов'язані із розглядом справи, які виразились в ухваленні процесуального рішення, однак на дані правовідносини не поширюється юрисдикція судів, оскільки чинним законодавством України не передбачено право особи на відшкодування за рахунок держави шкоди, завданої внаслідок вчинення процесуальних дій у зв'язку з розглядом справи та при ухваленні судових рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підставою позову є конкретні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об'єктивуються у поданих ним заяві та доказах.

Як беззаперечно вбачається із матеріалів справи, позивач фермерське господарство «Бурка В.В.» звернулось з позовом до Сокальського районного суду Львівської області та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних, на думку позивача, дій щодо винесення завідомо неправосудного рішення, що спричинило приниження його честі, гідності та ділової репутації, яку оцінює в 1 000 000 грн. (а.с. 5-6).

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В свою чергу, згідно із ст.ст.126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до зазначених положень Конституції, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції.

Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає справи на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції та законодавством про судочинство.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

Таким чином, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно із процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Сокальського районного суду Львівської області на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, районний суд прийшов правильного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1. ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника фермерського господарства «Бурка В.В.» - ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 10 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді : Береза В.І.

Бойко С.М.