АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Вовк Є.І.
№ 22-ц/796/649/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів у відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів у відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження в справі. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Суду першої інстанції безпідставно залишив без руху його позовну заяву та дійшов помилкового висновку про неповну сплату ним судового збору.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

Представник ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» у вирішенні апеляційної скарги ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку представника ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» про зобов'язання вчинити дії та стягнення грошових коштів у відшкодування моральної шкоди. Просив зобов'язати ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» здійснити перерахунок розміру плати в сумі 1476 грн. за опалення квартири АДРЕСА_1, що була нарахована за період січень - квітень 2015 року, з урахуванням поточний на той період часу показники квартирного засобу обліку теплової енергії. Також просить стягнути з ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» 2137,81 грн. як компенсацію моральної шкоди, що була завдана безпідставним нарахуванням плати за опалення квартири без врахування показників квартирного засобу обліку теплової енергії, безпідставним занесенням його до переліку боржників та поширенням без його згоди інформації серед третіх осіб про неіснуючий борг.

Ухвалою Дарницького районного суд м. Києва від 15 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, оскільки позивачем було сплачено судовий збір не в повному обсязі, немає обґрунтування відсутності підписів сторін на 1 арк. додаткової угоди від 27 вересня 2010 року (а. с. 6).

31 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду заперечення наявності підстав для залишення без руху його позову. Також зазначив, що суд не визначив суму судового збору, яка підлягає доплаті. (а. с. 10).

04 листопада 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва було постановлено ухвалу, якою було зазначено, що сума несплаченого ОСОБА_1 судового збору становить 243,60 грн. та надано додатковий строк для усунення недоліків (а. с. 12).

18 листопада 2015 року ОСОБА_1 подав до суду заперечення щодо ухвали суду від 04 листопада 2015 року та просив відкрити провадження в справі (а. с. 16).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу у зв'язку з тим, що недоліки позову усунуті не були.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регламентовано Законом України від 08 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону №3674-VІ визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру передбачено справляння судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру- 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно з п. п. 12, 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 243,60 грн. за ставкою майнового характеру.

Проте, позов ОСОБА_1 містить дві немайнові вимоги: 1) зобов'язання ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» здійснити перерахунок розміру плати за опалення квартири; 2) відшкодування моральної шкоди. Отже, за подання позову ОСОБА_1 мав сплатити 487,20 грн. (243,60 грн. + 243,60 грн.) замість сплаченої суми 243,60 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху з підстав неповної сплати судового збору, а в подальшому повернув її позивачу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді