Справа № 347/1853/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просила його задовольнити. Також збільшила розмір позовних вимог, заявивши вимогу про відновлення їй дошлюбного прізвища.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2006 року. У шлюбі народилися ОСОБА_3 06 жовтня 2006 року і ОСОБА_4 25 квітня 2010 року. Вказує, що сторони не зійшлися характерами. Між ними існує постійна конфліктність. Підстав для збереження сімї не вбачає. Фактичні шлюбні відносини припинилися з березня 2016 року. Просила розірвати шлюб, відновити їй дошлюбне прізвище і стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору.

Відповідач у справі, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що він проживає з іншою жінкою. Просив розірвати шлюб. У задоволенні вимоги про стягнення з нього судових витрат просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 75. До шлюбу у позивача ОСОБА_1 було прізвище «Василащук» (а.с.4).

У вказаному шлюбі народилися ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7, 8, 5).

Причиною розпаду сімї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сімя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, відновити позивачу її дошлюбне прізвище і стягнути з відповідача судові витрати.

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, який народився 29 квітня 1983 року і ОСОБА_1, яка народилася 17 березня 1981 року, який зареєстровано 28 липня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського районного управління юстиції Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 75, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу, відновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дошлюбне прізвище «Василащук».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки с. Пістинь, вул. Українська, 242, Косівського району Івано-Франківської області, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега