Справа № 639/362/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 р. Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі Слюсаревій О.В.

за участю позивача- Нємцова Г.Г.

представника позивача- Ільченко Г.І.

представників відповідача- Токарєва С.В., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у січні 2014 року звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» ( далі КП «Харківводоканал») про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що за пропозицією відповідача , 21.10.2013 року між ОСОБА_2 та КП «Харківводоканал» укладено договір № 499117/мо про надання послуг з централізованого постачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого він є споживачем вказаних послуг, а відповідач є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Позивач зазначає, що договір був укладений за місцезнаходженням КП «Харківводоканал», підписаний ОСОБА_2 та уповноваженою особою підприємства ОСОБА_4 в двох екземплярах та скріплений печаткою, один з яких зберігався у споживача, а інший -у виконавця. В подальшому стало відомо, що підписані екземпляри договорів мають різні умови надання послуг, оскільки бланки договорів передбачають особливості для споживачів, що проживають у будинках комунальної форми власності та для споживачів, що проживають у будинках не комунальної форми власності. Позивачеві було видано правильний екземпляр договору ( форми 1-ФО), тобто, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності, а в розпорядженні відповідача залишився екземпляр для мешканців будинку не комунальної форми власності, що підтверджується листом першого заступника генерального директора ОСОБА_5, відповідно якому за вказані допущені порушення посадових обов'язків робітника КП «Харківводоканал» притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Однак, всупереч встановленим обставинам Комунальним підприємством «Харківводоканал» не було усунуто вказані порушення вимог закону, більш того вказаний екземпляр договору форми 2-ФО для будинків не комунальної форми власності, що знаходиться в розпорядженні відповідача, надано представниками КП «Харківводоканал» ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у якості доказу до Жовтневого районного суду м. Харкова по іншій справі. Відповідно до розділу 6 вказаного договору (форми 2-ФО), що знаходиться у розпорядженні відповідача, точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є з постачання холодної води згідно акту балансового розмежування, у разі його відсутності - трубопровід після зовнішньої стіни будинку споживача; з водовідведення - перший каналізаційний колодязь на випуску стічних вод з внутрішньобудинкової каналізаційної мережі у дворову каналізаційну мережу, що протирічить Постанові КМУ № 630 від 21.07.2005 року та Типовому договору про надання послуг централізованого опалення, водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності. А в екземплярі укладеного сторонами договору від 21.10.2013 року, що знаходиться у позивача, зазначено в розділі 6, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є постачання холодної води - після першої арматури на відгалуженці від стояка у квартирі споживача; з водовідведення - підключення внутрішньо-квартирної мережі внутрішньо будинкового стояку. Таким чином, відповідач , зазначивши в екземплярі вказаного договору, що знаходиться у розпорядженні КП «Харківводоканал», вказані обставини щодо точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача, порушив вимоги ст. 21 Закону України «Про захист прав споживача» права позивача як споживача послуг з водопостачання та водовідведення. Позивач пояснив, що у зв'язку з такими порушеннями з боку КП «Хаківводоканал» прав ОСОБА_2, як споживача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, у нього виник стрес, піднявся гіпертонічний тиск, виник головний і серцевий біль, внаслідок чого лікарем було направлено позивача на стаціонарне лікування та встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 2 стадії, 2 степені. Під час проходження курсу лікування ОСОБА_2 були понесенні матеріальні витрати. Позивач ставить під сумнів справжність свого підпису в екземплярі договору від 21.10.2013 року форми 2-ФО, укладеного з КП "Харківводоканал" в особі в.о. начальника абонентної служби по роботі з абонентами -ФО Департаменту збуту ОСОБА_4, що залишився у відповідача.З урахуванням неодноразових уточнень, збільшень та зменшень своїх позовних вимог ОСОБА_2 суд встановити розбіжності форм і текстів оригіналів діючого договору № 499117/мо про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що знаходяться у позивача ( форма 1-ФО) та у відповідача ( форма 2-ФО), згідно Закону України «Про захист прав споживачів» визнати недійсним розділ 6 вказаного договору форми 2 ФО ( для будинків не комунальної форми власності), встановити факт протиправних дій представників відповідача щодо надання суду і подальшого використання з корисливих мотивів зазначеного документа, що містить неправдиву інформацію, викладену в образливій формі, встановити причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та завданою моральною шкодою, стягнути моральну шкоду в сумі 498 грн.02 коп., встановити в діях представника відповідача склад злочин, передати матеріали до слідчих органів, визнати право ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди в сумі 1218 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_8 підтримали уточнені і зменшені позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, стверджуючи, що дійсно ОСОБА_2 підписав два примірника договору, проте помилково той екземпляр, який залишився у відповідача, має деякі особливості, оскільки стосується будинків некомунальної форми власності. Прі розгляді справи в суді з питання заборгованості , представник відповідача надав договір, який був у КП «Харківводоканал» і виявив помилку , направив позивачеві правильний екземпляр для підписання, проте до теперішнього часу він його не повернув. Через допущені порушення співробітника КП «Харківводоканал» було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, направлено лист ОСОБА_2за підписом заступника керівника підприємства з вибаченнями за заподіяні незручності, правоохоронними органами проведена відповідна перевірка за заявою позивача і в діях працівників підприємства складу злочину не виявлено. Відповідач в своїх запереченнях посилається на те, що на його думку, ОСОБА_2 не доведена наявність заподіяної йому моральної шкоди, її розмір, частина позовних вимог не стосується норм цивільного судочинства, встановлення юридичних фактів не розглядається в порядку позовного провадження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2014 року позов ОСОБА_7 задоволено частково, визнано недійсним розділ 6 в договорі 2ФО про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 499117/ мо від 21.10.2013 року, укладеного КП "Харківводоканал" в особі в.о. начальника абонентної служби по роботі з абонентами -ФО Департаменту збуту ОСОБА_4 з ОСОБА_2, стягнуто з КП "Харківводоканал" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 498 гривень 02 коп., судовий збір-243 грн. 60 коп.В іншій частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 р. рішення набрало законної сили і виконано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.06.2015 р. рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.09.2014 р. та ухвала апеляційного суду Харківської області від 30.10.2014 р. скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст. 20, п.3 ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

21.10.2013 року між ОСОБА_2 та Комунальним підприємством «Харківводоканал» укладено договір № 499117/мо про надання послуг з централізованого постачання та водовідведення квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір підписаний ОСОБА_2 та уповноваженою особою підприємства ОСОБА_4 в двох екземплярах та скріплений печаткою, один з яких форми 1-ФО зберігається у позивача , а інший - форми 2-ФО у відповідача. Позивачеві представником КП «Харківводоканал» видано правильний перший екземпляр зазначеного договору ( форми 1-ФО), тобто, що стосується мешканців будинку комунальної форми власності, а в розпорядженні відповідача залишився екземпляр договору від 21.10.2013 року ( форми 2-ФО) для мешканців будинку некомунальної форми власності. Вказані обставини підтверджуються листом першого заступника генерального директора КП «Харківводоканал» від 20.12.2013 р., з якого випливає, що за вказані допущені порушення посадових обов'язків робітника КП «Харківводоканал» притягнуто до дисциплінарної відповідальності, від імені підприємства ОСОБА_2 принесені вибачення за спричинені незручності. Крім того, для усунення помилки, КП «Харківводоканал» направив позивачеві для підписання один примірник договору про надання послуг з централізованого водопостачання і водовідведення для мешканців будинків комунальної форми власності. До теперішнього часу позивач цей примірник не підписав , а після виявленої підприємством помилки у грудні 2013 р. звернувся до суду з позовом 15.01.2014 р. У жовтні 2014 р. встановлений договором строк дії-один рік сплив.

Згідно зі змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав-це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту субєктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених ( оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином, помилково оформлений на іншому бланку примірник договору про надання послуг, не встановлює для споживача будь-яких обовязків , тому оскарження таких дій не передбачено законодавством як спосіб захисту прав. Примірник на бланку 2-ФО взагалі не підлягав укладенню між сторонами.

Як вбачається з розділу 6 договору по формі 1-ФО точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві є з постачання холодної води- після першої водозапірної арматури на відгалуженні від стояка у квартирі споживача, з водовідведення-підключення внутрішньо-квартирної мережі до внутрішньо-будинкового стояку. У розділі 6 другого примірника форми 2-ФО, який надавався представником відповідача в ході розгляду іншої справи, встановлено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця до споживача є: з постачання холодної води- згідно акту балансового розмежування, у разі його відсутності - трубопровід після зовнішньої стіни будинку споживача; з водовідведення - перший каналізаційний колодязь на випуску стічних вод з внутрішньо-будинкової каналізаційної мережі у дворову каналізаційну мережу. З огляду на викладене, навіть за змістом цього розділу вбачається, що примірник передбачає іншу форму власності будинку, в яких проживає споживач ніж будинку , в якому проживає позивач. Сторони не оспорюють, що такі розбіжності були виявлені в процесі розгляду справи та ніяким чином не вплинули на вирішення справи і не призвели до будь-яких , в тому числі і негативних наслідків для ОСОБА_2

З наданого витягу із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 випливає, що він потрапив у лікарню 20.03.2014 р. з гіпертонічною хворобою П стадії, 2 ступеня, з високим ризиком та має супутні захворювання. Анамнезом хвороби підтверджується, що погіршення стану ОСОБА_2 настало близько місяця, тобто у лютому 2014 р., хворіє протягом семі років, коли стали турбувати головні болі, підвищення артеріального тиску, лікувався неодноразово стаціонарно, амбулаторно. Судовий розгляд, в ході якого виявлено другий примірник по іншій формі 2-ФО, відбувся у листопаді 2013 р., тобто за декілька місяців до початку хвороби, що суперечить доводам ОСОБА_2 про причинний зв'язок між порушеннями з боку КП «Хаківводоканал» прав позивача та спричиненими наслідками.

Стосовно іншої частини позовних вимог, то питання щодо наявність або відсутність складу злочину в діях співробітників відповідача, відноситься до компетенції правоохоронних органів. Позивачем наданий лист, з якого вбачається, що за результатами перевірки СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, проведеної за зверненням ОСОБА_2, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 30.01.2015 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. Представник відповідача надав для огляду отриману від прокуратури Жовтневого району інформацію про відсутність у діях робітників КП «Харківводоканал» винних дій.

Суд вважає, що за таких обставин позов ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, є необгрунтованним і таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.202, 626, 638 ЦК України , Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди,- відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя