Провадження № 2-о/520/423/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 року

Київський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

28.10.16 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду в рамках окремого провадження із заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року на тимчасово окупованій території України.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у місті Макіївка Донецької області - тимчасово окупованої території України народилась дитина чоловічої статі у батьків, що не перебувають у зареєстрованому шлюбі, а саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України та ОСОБА_3 ( зі слів матері), отримати свідоцтво про народження дитини та здійснити реєстрацію факту народження є неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території. Встановлення факту народження необхідне для реєстрації народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримання свідоцтва про народження.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванова Г.С., діюча за ордером на підставі договору про надання правової допомоги надали до суду заяви в якій просять вимоги щодо встановлення факту народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у заявниці на тимчасово окупованій території, задовольнити та розглядати справу за їх відсутності, на підставі документів, що містяться в матеріалах справи.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлялася телефонограмою, в зв'язку з розглядом справи даної категорії відповідно до ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України невідкладно з моменту надходження заяви, своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 25.05.2012 року Гірницьким РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області) у місті Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2 року народила дитину чоловічої статі, а саме сина ОСОБА_2 о 12.45 годин вагою 2950,0 гр, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 року видано медичне свідоцтво про народження №142. Надалі 20.04.16 року Гірницьким відділом записів актів громадянського стану м.Макіївки Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2, де у графі «мати» зазначена ОСОБА_1, громадянка України, у графі «батько» зазначений ОСОБА_3.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з вимогами ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження дитини.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином медичне свідоцтво про народження №142 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також свідоцтво про народження сері НОМЕР_2 видане Гірницьким відділом записів актів громадянського стану м.Макіївки Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР 20.04.2016 року є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Також відомості про народження дитини заявника відсутні у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Підставою для державної реєстрації народження на території України є медичне свідоцтво про народження є медичне свідоцтво про народження (Форма № 103/о) форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи, або рішення суду про встановлення факту народжені дитини на території України. Враховуючи вищевикладене, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі роз'яснено право про можливість звернення до суду з питання встановлення факту народження дитини (з вказівкою статі, дати та місця народження та анкетних даних) або про можливість звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану через деякий час (коли буде з'ясовано процедуру підтвердження фактів народження на неконтрольованій Україною території, про що має місце у листі Мін'юсту).

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети.

Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про народження особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.1, 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров"я документи, що підтверджують факт народження дитини.

Відповідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п.10 відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Згідно до матеріалів справи, актовий запис про народження у заявниці наявний.

Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Статтею 7 Закону України "Про громадянство України" чітко визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року дитини - ОСОБА_2 у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та, зі слів матері, ОСОБА_3, місцем народження якої є м. Макіївка.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати заявнику державну реєстрацію народження дитини, свідоцтво про народження.

Керуючись ст. 122 СК України, ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 10, 60, 212 - 215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа - Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року на тимчасово окупованій території України у м.Макіївка, батьками якої є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та, зі слів матері, ОСОБА_3.

Рішення суд підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.