КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2443/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1785/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Ярмолюка О.І., Янчук Т.О.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Славутського міськрайонного суду від 25 липня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу Славутського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування рішення комісії Славутського гарнізону, про скасування рішення житлової комісії Славутського гарнізону, зобов`язання включити в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом до Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1 , КЕВ міста Хмельницького, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу Славутського об`єднаного міського військового комісаріату Рожков О.В. вказував, що з 6 травня 2000 р. по 21 травня 2004 р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Під час проходження служби рішенням житлової комісії військової частини від 11 липня 2000 року позивач був внесений до списку загальної черги на отримання житла під № 162 та поставлено на квартирний облік

На підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради від 28 грудня 2002 року № 405 ОСОБА_5 отримав ордер № 003606 серія ХМО про право на зайняття службового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , та поселився у вказану квартиру разом із сім`єю.

В травні 2004 року, у зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 в м. Славута, позивача було направлено для подальшого проходження служби до військових частин м. Броди Львівської області та м. Мукачево Закарпатської області. У період з 12 січня 2007 року по 30 листопада 2010 року ОСОБА_5 проходив військову службу у військових частинах м. Рівне. За період служби у військових частинах міст Броди, Мукачево та Рівне на квартирному обліку у вказаних військових частинах не перебував та житловою площею не забезпечувався.

Відповідно до наказу Командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 25 жовтня 2010 року № 525 ОСОБА_5 був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я за п. б ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. На день звільнення календарна вислуга позивача у Збройних Силах України становить 20 років 1 місяць. На підставі вказаного наказу, наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 30.11.2010 № 249 ОСОБА_5 виключено із списків особового складу частини. Також цим наказом, підтверджено факт отримання позивачем за період проходження військової служби лише службового житла - квартири АДРЕСА_1 . Натомість, згідно довідки від 31 січня 2011 року № 35, виданої командиром військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_5 за час проходження служби у військовій частині у період з 28.09.2007 по 30.11.2010 на квартирному обліку не перебував та житловою площею з фондів Міністерства оборони України не забезпечувався.

В 2014 році позивач, проживши у службовій квартирі понад 10 років, з метою її приватизації, розпочав готувати документи для виведення житла з числа службових. В цей час позивачу стало відомо, що рішенням комісії Славутського гарнізону по перевірці правильності ведення квартирного обліку та облікових справ військовослужбовців у військових частинах та установах гарнізону його виключено із списку осіб, що перебувають на квартирному обліку для поліпшення житлових умов, а на підставі рішення житлової комісії Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року його знято з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов.

Зазначеними рішеннями грубо порушені житлові права позивача. Тому, ОСОБА_5 просив суд скасувати: рішення комісії Славутського гарнізону по перевірці правильності ведення квартирного обліку та облікових справ військовослужбовців у військових частинах та установах гарнізону від 21 квітня 2005 року про виключення його із списку військовослужбовців, які мають право на отримання житла; рішення житлової комісії Славутського гарнізону, затвердженого начальником Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року, оформленого протоколом від 23 лютого 2006 року № 19 про зняття його з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов; зобов`язати Хмельницький обласний військовий комісаріат в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , КЕВ м. Хмельницького включити його з членами сім`ї в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку з 11 липня 2000 року.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Славутського міськрайонного суду від 25.07.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказане рішення суду та постановити нове рішення, яким позов задоволити.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначається, що рішення комісії Славутського гарнізону від 21.04.2005 р. в частині щодо виключення позивача із списку військовослужбовців, які мають право на отримання жилих приміщень в Славутському гарнізоні, є незаконним, оскільки станом на день прийняття оскаржуваного рішення законодавство не передбачало як повноважень так і взагалі діяльності такого органу як комісія гарнізону по перевірці правильності ведення квартирного обліку та облікових справ військовослужбовців у військових частинах та установах гарнізону.

Суд також прийшов до помилкового висновку, що житлова комісія Славутського гарнізону при прийнятті рішення від 23.02.2006 р., оформленого протоколом № 19, про зняття позивача з квартирного обліку громадян потребуючих поліпшення житлових умов, діяла відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 40 та ч. 4 ст. 40 ЖК України, а виходячи з приписів ч. 5 ст. 40 ЖК України особа має бути повідомлена вже про прийняте щодо неї рішення, а не про засідання відповідного органу.

Суд не врахував, що з дня отримання службового житла ОСОБА_5 разом з сім`єю постійно проживали саме у квартирі АДРЕСА_1 де і було зареєстроване їх місце проживання. Проходження військової служби у військових частинах інших міст не змінювало місця проживання позивача.

Житлові комісії гарнізонів не наділені повноваженнями щодо виключення військовослужбовців зі списку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, тому оскаржуване рішення прийняте не уповноваженим органом.

При постановлені рішення суд не врахував вимоги ст. 12 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В засіданні апеляційного суду представник позивача Рожкова О.В. апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представники Славутського гарнізону військової частини НОМЕР_1 , КЕВ міста Хмельницького, ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу Славутського об`єднаного міського військового комісаріату апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 6 травня 2000 року по 21 травня 2004 року позивач ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

З 11 липня 2000 року ОСОБА_5 перебував на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов військової частини НОМЕР_2 .

З 11 липня 2000 року позивач також був включений до списку військовослужбовців Славутського гарнізону, які перебувають на квартирному обліку.

03 січня 2003 року ОСОБА_5 отримав ордер № 003606 серія ХМО про право на зайняття службового приміщення квартири АДРЕСА_1 , який виданий 29 грудня 2002 року на підставі рішення виконкому Славутської міської ради № 405 від 28 грудня 2002 року.

На підставі вказаного ордера ОСОБА_5 вселився у надану квартиру разом із дружиною ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_7 .

В травні 2004 році у зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 направлений для проходження військової служби до Львівської а згодом до Закарпатської області.

З 12 січня 2007 року по 30 листопада 2010 року позивач проходив військову службу у військових частинах м. Рівного.

За вказаними місцями служби ОСОБА_5 на квартирному обліку не перебував, житла не отримував.

Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 25 жовтня 2010 року № 525 ОСОБА_5 був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я за пунктом б частини 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Рішенням житлової комісії Славутського гарнізону від 23 лютого 2006 року позивача було знято з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов на підставі п. 3 ст. 26 правил обліку громадян. які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР. У вказаному рішенні зазначалося, що ОСОБА_5 у військових частинах та установах Славутського гарнізону військової служби не проходить, на квартирному обліку потребуючих поліпшення житлових умов не перебуває, на військовому обліку у Славутському ОМВК як звільнений з військової служби не перебуває.

Вказані обставини судом встановлені правильно та підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Враховуючи вимоги п. 2 ст. 40 ЖК УРСР, п. 13 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 20 від 03 лютого 1995 року, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відсутні правові підстави перебування ОСОБА_5 на квартирному обліку, оскільки у зв`язку з реформуванням військової частини в травні 2004 р. позивач був направлений для проходження служби в інші населені пункти.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував, що з дня отримання службового житла ОСОБА_5 разом з сім`єю постійно проживали саме у квартирі АДРЕСА_1 , де і було зареєстроване їх місце проживання, та що проходження військової служби у військових частинах інших міст не змінювало місця проживання позивача, на законність рішення суду не впливають.

Відповідно до п. 13 наказу Міністра оборони України від 03.02.1995, № 20 "Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України", який був чинним на час прийняття спірних рішень, військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, зокрема при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт.

Встановлено, що у зв`язку з розформуванням військової частини НОМЕР_2 в травні 2004 році ОСОБА_5 був направлений для проходження військової служби до Львівської, згодом до Закарпатської області, а з 12 січня 2007 року по 30 листопада 2010 року позивач проходив військову службу у військових частинах м. Рівне.

Таким чином, позивач ОСОБА_5 був переміщений до нового місця служби у інший населений пункт, тому його правомірно було знято з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_5 не був повідомлений про засідання житлової комісії Славутського гарнізону при прийнятті рішення від 23.02.2006 р., оскільки діюче на час прийняття спірного рішення законодавство не передбачало обов`язкової участі особи при вирішенні питання про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов та повідомлення про розгляд зазначеного питання.

Тому, є законним висновок суду про те, що при вирішенні питання про зняття ОСОБА_5 з обліку потребуючих поліпшення житлових умов права позивача порушені не були і відсутні підстави для скасування рішення житлової комісії від 23.02.2006 р. та зобов`язання відповідачів включити його з членами сім`ї в список квартирного обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу перебування на обліку з 11 липня 2000 року.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що житлові комісії гарнізонів не наділені повноваженнями щодо виключення військовослужбовців зі списку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов, тому оскаржуване рішення прийняте не уповноваженим органом.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 ЖК України зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Встановлено, що з 11 липня 2000 року ОСОБА_5 перебував на квартирному обліку військовослужбовців, які потребують покращення житлових умов військової частини НОМЕР_2 , також позивач був включений до списку військовослужбовців Славутського гарнізону, які перебувають на квартирному обліку.

В травні 2004 року військова частина НОМЕР_2 була розформована.

Тому, відповідно до ч. 4 ст. 40 ЖК України, житлова комісія Славутського гарнізону мала право на прийняття рішення про зняття позивача з квартирного обліку.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення комісії Славутського гарнізону від 21.04.2005 р. про виключення із списків військовослужбовців, які мають право на отримання жилих приміщень в Славутському гарнізоні, на законність рішення суду не впливають, оскільки вказане рішення не було самостійною підставою для зняття позивача з квартирного обліку.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Суддя: Суддя:

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Роїк В.П.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 43