ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1384/15-ц р.
01.03.2016 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді Юхименко О.М.,
при секретарі: Озерській Ю.М,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3, про визнання особи втратившої право користування житловим приміщенням, -
16.11.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 особою, що втратила право користуванням їх квартирою АДРЕСА_1
Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві договору купівлі продажу від 16.11.2004 року належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 53,9 кв. м. У квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_3 але фактично остання у будинку не проживають з 2005 року . У належніх їх квартирі відповідачка взагалі не з'являється досить давно. В зв'язку з чим позивачі вважають, що порушуються їх права .
В судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримують з наведених у позові мотивів, просять позов задовольнити та розглядати справу без їх участі. Проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася. Відповідно до ст. 76 ч.9 ЦПК України, відповідач ОСОБА_3 була викликана до Золочівського районного суду шляхом розміщення відповідного оголошення в обласній газеті „Слобідський Край" №21 від 18.02.2016 р., що відповідає розпорядженню Кабінету Міністрів України "Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2013 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме" від 26.12.2012 року № 1065-р. Таким чином, ОСОБА_3 вважається повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, згідно договору купівлі - продажу квартири від 16 листопада 2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить квартира розташована в АДРЕСА_2 , загальною площею 53,9 кв.м. ( а.с.10).
Згідно з інформацією, наданою АДП ГУ ДМС України в Харківській області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Актами ( інформацією) від 03.11.2015 року № 540 , від 29.10.2015 № 531, підписаною сільським головою ОСОБА_4 та секретарем Виконавчого комітету Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області, встановлено, що ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 не проживає з 2005 . ( а.с. 4-5)..
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст. 15, 23, 405 ЦК України. Крім того, основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною її національного законодавства відповідно до положень статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Уч. 1 ст. 317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Однак, як зазначено в ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов ' язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Проте понад десять років є выдсутньою за цією адресою, житлом не цікавляться, не несе витрати на його утримання, чим порушує ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відсутності останньої у квартирі суду не надано, у зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування вказаним житлом.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст. ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою в АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві договору купівлі - продажу.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.М.Юхименко

.