Справа № 643/3301/16-ц
Номер провадження 2-о/643/215/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2016 Суддя Московського районного суду м.Харкова Оксененко В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції у Харківській області ,-

-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.03.2016 р. звернулася до Московського районного суду м.Харкова з заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що вона, тимчасово перебуваючи на окупованої території в АР Крим, 05 квітня 2015 року народила доньку ОСОБА_2. Видане відділом реєстрації м. Сімферополь Департаменту реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим свідоцтво серії І-АЯ № 567778 від 15 квітня 2015 року про народження дитини не є юридичним документом та доказом народження нею дитини у певний час і у певному місці. Встановлення факту їй необхідно для реєстрації місця проживання дитини, отримання соціальної допомоги та реалізації інших прав та обовязків, повязаних з народженням дитини у відповідності з чинним законодавством України.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Нормами ЦПК України встановлений певний порядок розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 257 цього Кодексу встановлена підсудність та заява про встановлення факту подається фізичною особою за місцем її проживання.

У звязку з тим, що частина території України є тимчасово окупованою, 04.02.2016 р. глава 6 ЦПК України доповнена статтею 257-1, якою передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на такої території.

Як вбачається зі змісту ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1).

5. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі… або негайно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації»

Разом з тим, як вбачається з наданих документів, місце постійної реєстрації та проживання заявниці є Харківська область, Золочівський район, с. Довжик, вул. Садова, буд.11

Про дану обставину зазначено самою заявницею у заяві на 2-му аркуші та про це свідчить відмітка у її паспорті громадянина України.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року гарантії прав, свобод, законних інтересів осіб, які переселися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах визначаються Законом України «Про забезпечення і свобод внутрішньо переміщених осіб», за ст.9 якого встановлено, що внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Приведене дозволяє суду прийти висновку, що дія статті 257-1 ЦПК України щодо особливості провадження у справах про встановлення факту народження на заявницю ОСОБА_1 не поширюється, оскільки, за відсутності відповідних документів остання не є внутрішньо переміщеною особою, а маючи постійне місце проживання та реєстрацію в с. Довжик, Харківської області, Золочівського району може захистити свої законні права та інтереси у загальному порядку, передбаченому главою 6 ЦПК України.

Відповідно ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається судом у випадках, коли: п.4 справа не підсудна цьому суду.

Тому, прийняття заяви ОСОБА_1, її розгляд та виконання судового рішення на території Московського району м.Харкова не відповідає загальним засадам цивільного судочинства щодо законності та диспозитивності.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, суд вважає за необхідне повернути сплачену позивачем суму судового збору.

Керуючись ст. 256-257, 257-1 ЦПК України, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

Ухвалив:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Розяснити ОСОБА_1 що з заявою про встановлення факту вона може звернутись за місцем її проживання.

Повернути заявнику ОСОБА_1 (паспорт серії МТ 191832 виданий Золочівським РВ ГУМВС України в Харківській області 15.09.2011 року) сплачений нею судовий збір за подання заяви згідно з квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.525193951.1 від 22.03.2016 р. в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 61 коп.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 5 днів.

СУДДЯ В.А.ОКСЕНЕНКО