Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про анулювання актового запису про розірвання шлюбу та розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про анулювання актового запису про розірвання шлюбу №100 від 05.02.2002 року, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 листопада 1998 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала на те, що шлюб є першим, народилася у них донька ОСОБА_3. В шлюбі вони перебували близько чотирьох років, однак взаємовідносини між ними не склалися, в результаті чого вони вирішили припинити стосунки та розірвати шлюб. З 2002 року сторони мешкають окремо. Чоловік повідомив, що звертався до суду з приводу розірвання шлюбу та отримав свідоцтво про розірвання шлюбу в 2002 році відповідно до актового запису №100 складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси 05.02.2002 року. З того часу у зв'язку з відсутністю потреби, позивач не зверталася а ні до суду, а ні до відділу реєстрації актів громадянського стану за отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, оскільки вважала шлюб припиненим. На теперішній час позивач вагітна від іншого чоловіка та має намір зареєструвати відносини у встановленому законодавством порядку, однак після звернення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції їй було відмовлено у видачі свідоцтва про розірвання шлюбу та роз'яснення про необхідність представлення копії рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04.12.2001 року про розірвання шлюбу. Після звернення до Малиновського районного суду м.Одеси отримала письмову відповідь про відсутність такого рішення. Оскільки на підставі неіснуючого рішення було складено актовий запис про розірвання шлюбу, тому вважає, що такий запис повинен бути анульований.

В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та підтвердила вказані в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в засідання не з'явився, в матеріалах справи є його заява згідно із змістом якої він із позовною заявою ознайомлений, факти викладені у заяві підтверджує. Позовні вимоги вважає обґрунтованими і визнає в повному обсязі. Просить розглянути справу по суті без його участі та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с.18).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис №1037 (а.с.6). Від шлюбу подружжя має спільну доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, сторони 2002 року проживають окремо .

Як судом встановлено 05 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції в м.Одесі було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено актовий запис №100 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Вказаний актовий запис було вчинено на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 грудня 2001 року справа №213/02 р, що підтверджується витягом з рішення направленим до суду відділом ДРАЦС у Київському районі Одеського міського управління юстиції.

Згідно з нормами ст.39 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв станом на 04 грудня 2001 року, розірвання шлюбу провадиться в судовому порядку.

Вимогами ст.44 Кодексу про шлюб та сім'ю України було визначено, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення.

Відповідно до листа керівника апарату Малиновського районного суду м.Одеси №25669/15-Вих від 13 листопада 2015 року ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видачі копії рішення від 04.12.2001 року по цивільній справі №2-213/02 про розірвання шлюбу через те, що за вказаним номером справи зареєстрована цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав. Згідно обліково-статистичних даних суду за 2001-2002 роки цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - не виявлено (а.с.9).

Згідно з пунктами 4.4. та 4.6. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, актовий запис цивільного стану може бути анульований на підставі рішення суду. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду про анулювання актового запису цивільного стану.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідач підтвердив усі викладені в позові факти.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що актовий запис про розірвання шлюбу №100 від 05.02.2002 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 необхідно анулювати, оскільки його було складено на підставі неіснуючого рішення.

Нормами ч.2 ст.104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася, більше чотирнадцяти років разом не живуть, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що суперечить моральним засадам суспільства.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а шлюб слід розірвати, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн..

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Анулювати актовий запис про розірвання шлюбу №100 від 05.02.2002 року, складений відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Шлюб, зареєстрований 20 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №1037, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 487,20 грн..

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу ДРАЦС у Київському районі Одеського міського управління юстиції для виконання в частині анулювання актового запису, а також до відділу ДРАЦС у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції для виконання в частині розірвання шлюбу для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня його оголошення, а для відповідача з дня отримання копії.

Суддя: