Ухвала

іменем україни

16 березня 2016рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., КасьянаО.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частини всіх видів заробітку на тверду грошову суму в розмірі до 300 грн щомісячно та звільння його від сплати заборгованості по аліментах, посилаючись на зміну свого матеріального стану через погіршення стану здоров'я та припинення підприємницької діяльності з листопада 2011 року.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 23 липня 2015 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на утримання сина - ОСОБА_6., ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Барського районного суду Вінницької області від 02 червня 2006 року до 300 грн, щомісячно й до повноліття дитини.

В задоволенні вимог про звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментах в сумі 5 582 грн 80 коп. відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року рішення Барського районного суду Вінницької області від 23 липня 2015 року в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом норм матеріального права й порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, прийшов до висновку про необхідність зміни розміру аліментів та у зв'язку з погіршенням здоров'я та зміною через це матеріального становища позивача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач отримує постійний дохід, має задовільне матеріальне становище, а тому підстав для зменшення розміру аліментів, не вбачається.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують й висновків суду не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

О.П.Касьян

О.В.Попович