Справа № 667/4056/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Стамбула Н.В.

при секретарі Капітоновій А.Ф.

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання третейського застереження (третейської угоди) недійсними,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання недійсним третейського застереження, яке внесено до пункту 6.2 Кредитного договору № Ф080341К від 28.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та визнаня недійсним третейське застереження, яке внесено до пункту 5.2 Договору іпотеки № 02-23-Ф080341К-596 від 28.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним баном соціального розвитку Укрсоцбанк правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Позивач зазначає, що згідно частини 1, 2, пункту 10 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець не повинен включати в договори із споживачами умови, що є несправедливими, а Банк в даному випадку є по суті продавцем своїх послуг.

Третейські застереження, що внесені до пункту 6.2 Кредитного договору та до пункту 5.2 Договору іпотеки є несправедливими, так як всупереч принципу сумлінності їх слідством є істотний дисбаланс прав і обов'язків на шкоду споживачеві (Позивачу). Зокрема, несправедливими умови даних пунктів про встановлення обов'язкових для споживача (Позивача) умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договорів, а саме з регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. Оскільки Кредитний договір та Договор іпотеки є розробленими Банком типовими формами, то відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України такі договори є договорами приєднання.

У Кредитному договорі № Ф080341К від 28.03.2008 року та в Договорі іпотеки № 02-23-Ф080341К-596 від 28.03.2008 року вказаний конкретний третейський суд Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, отже, регламент вказаного суду має бути невід'ємною частиною Договору. Як і більшість договорів, Кредитний договір та Договір іпотеки містять розділи «Загальні положення», в яких вказано, що всі додатки і доповнення до нього мають бути викладені у письмовій формі і підписані сторонами договору. Проте, регламент Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, не був частиною Кредитного договору та Договору іпотеки і не надавався Позичальникові (Позивачу) для ознайомлення при підписанні даних договорів.

Виходячи з норм Закону України «Про захист прав споживачів», умови Кредитного договору та Договору іпотеки, які містять третейське застереження, є несправедливими по відношенню до Позичальника (Позивача) як споживача банківських послуг, оскільки Позичальник (Позивач) не мав реальної можливості ознайомитися зі змістом певних умов зазначених договорів, що ставить його у вкрай невигідне положення в порівнянні з Банком.

Частина 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що якщо положення договору визнане несправедливим, це положення може бути змінене або визнане недійсним.

А тому, розгляд справи в порядку третейського судочинства, на переконання Позивача, суттєво обмежує його права захищати свої інтереси, оскільки він позбавлений можливості належним чином захищати свої права згідно з положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного процесуального кодексу України.

Вважаючи зазначені положення договору такими, що суперечать чинному законодавству, Позивач просить визнати недійними третейські застереження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимови підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про про наступне.

Судом по справі встановлено, що 28.03.2008 року між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») було укладено Договір про надання споживчого кредиту (Кредитний договір) № Ф080341К та Договір іпотеки № 02-23-Ф080341К-596.

В пункті 6.2 Кредитного договору та в пункті 5.2 Договору іпотеки було внесено третейські застереження, відповідно до яких особи мають право передати на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків будь-який спір, що виникає з договірних правовідносин.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цьогоЗакону.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Згідно з п. З Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV "Про третейські суди" про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи, що ОСОБА_2 у відносинах з банком є споживачем кредитних послуг, вирішення спору між сторонами не відноситься до компетенції третейських судів згідно з чинним законом, а тому, відповідно, вимоги Позивача про визнання недійсним третейського застереження є обгрунтованими.

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-63цс15.

Так, суд, виходячи із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів, вважає за необхідне задовольнити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,57-60,208,209,212-215 ЦПК України, ст.12 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання третейського застереження (третейської угоди) недійсними задовольнити.

Визнати недійсним третейське застереження, яке внесено до пункту 6.2 Кредитного договору № Ф080341К від 28.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Визнати недійсним третейське застереження, яке внесено до пункту 5.2 Договору іпотеки № 02-23-Ф08034К-596 від 28.03.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Стамбула