Провадження 2/127/7388/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування Вінницької міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 мотивувала позов тим, що з відповідачем ОСОБА_3 мають спільного сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

23.10.2015 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний. З того часу відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні, саме вона займається здоров'ям, духовним та моральним розвитком сина. Також зазначила, що син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких необхідне періодичне перебування дитини на морі. Тимчасовий виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку сина. Для оформлення виїзду дитини потрібна нотаріально посвідчена згода батька, яку відповідач безпідставно відмовляється надати.

Позивач просила суд надати дозвіл на виготовлення проїзних документів та тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього ОСОБА_4 в супроводі матері ОСОБА_2 протягом п'яти років до Туреччини, Єгипту, Польщі, Чехії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Російської Федерації, Індії, Ізраїлю, Грузії (Республіки Абхазії), Болгарії, Таїланду, Кіпру, Криму без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі, просила суд задоволити його, оскільки з батьком дитини позивач не завжди має зв'язок, не знає де він точно проживає, це ускладнює їх домовленість щодо виїзду дитини на відпочинок та оздоровлення за кордон.

Представник органу опіки і піклування Марценюк Л.Є. в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, при ухваленні рішення просила врахувати та захистити інтереси дитини - ОСОБА_4, 2014 р.н.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, надіслав поштою на адресу суду нотаріально посвідчену заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позов визнав та не заперечив щодо тимчасового виїзду сина ОСОБА_4 за кордон.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи і ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниці (а.с. 7). Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був розірваний на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області, яке набрало законної сили 03.11.2015 року (а.с. 6).

З відповіді, наданої Центром адміністративних послуг Вінницької міської ради, вбачається, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відсутня (а.с.15).

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 повідомила, що син ОСОБА_4 часто хворіє застудними захворюваннями і за рекомендацією лікарів потребує перебування на морі, крім того тимчасові поїздки за кордон будуть позитивно впливати на світогляд та виховання дитини, але в зв`язку з відсутністю постійного місця проживання і реєстрації в м.Вінниці відповідача вона позбавлена можливості періодично спілкуватись із відповідачем і вчасно отримати нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон.

У статті 10 Конвенції про права дитини визначено право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Згідно ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» документом, що дає право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Вирішуючи питання про надання дозволу на виїзд дитини за кордон суд враховує наведені обставини, заяву відповідача, який визнав позов та не заперечує проти тимчасового виїзду дитини за кордон і вважає, що виготовлення паспорту для ОСОБА_4 та його тимчасові поїздки в супроводі матері - ОСОБА_2 без згоди його батька - ОСОБА_3 до країн: Туреччини, Єгипту, Польщі, Чехії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Російської Федерації, Індії, Ізраїлю, Грузії (Республіки Абхазії), Болгарії, Таїланду, Кіпру, а також до Криму, будуть відповідати інтересам дитини.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України», Європейською конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини від 20.11.1959 р., ст. 313 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 169, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення проїзних документів (паспорту) та на тимчасові виїзди за межі України разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до країн: Туреччини, Єгипту, Польщі, Чехії, Об'єднаних Арабських Еміратів, Російської Федерації, Індії, Ізраїлю, Грузії (Республіки Абхазії), Болгарії, Таїланду, Кіпру, а також до Криму в період протягом п'яти років з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вінницький міський суд Вінницької області до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: