Справа № 381/5561/14-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4622/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 15.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Верланова С.М.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від № 3-167, ТОВ КБ «АРМА» передало ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитним договором від 25 липня 2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та ОСОБА_3 № 17/02-N/336, відповідно до якого останньою було отримано грошові кошти для належного використання у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних.

А також майнові права за Іпотечним договором, предметом якого є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким забезпечено кредитні зобовязання ОСОБА_3.

Оскільки станом на 08 серпня 2013 року у ОСОБА_3 виникла заборгованість, що склала 409676 грн. 05 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 298417 грн. 93 коп., нараховані відсотки 111258 грн. 12 коп., в рахунок її погашення, позивач просив звернути стягнення на ? частину трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов, в якому просила визнати договір іпотеки недійсним з тих підстав, що квартира, яка є предметом іпотеки належить їй та її чоловіку на праві спільної часткової власності в звязку з чим ОСОБА_3 не мала права передавати це майно в іпотеку.

ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ТОВ «Українська боргова компанія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, в якому просив визнати правочин недійсним з тих підстав, що ? частка у праві власності на квартиру належить йому, в звязку з чим ОСОБА_3 не мала права передавати це майно в іпотеку.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічні позови залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі з підстав порушення норм матеріального права позивач за первісним позовом просить рішення суду скасувати і позов задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно кредитного договору від 25 липня 2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» та ОСОБА_3 № 17/02-N/336, остання отримала грошові кошти для належного використання у розмірі 300 000,00 грн. зі строком повернення до 24 липня 2037 року зі сплатою 12% річних.

В якості забезпечення кредитних зобовязань між ними також було укладено договір іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким забезпечено кредитні зобовязання ОСОБА_3

08 серпня 2013 року на підставі ліквідації ТОВ КБ «АРМА», у відповідності до вимог Постанови Національного Банку від 28.08.2011р. за № 369 з наступними змінами, Головою аукціонного комітету Генеральним директором Торгової біржі «НАША» ОСОБА_5 було затверджено протокол про ведення аукціону по реалізації майна ТОВ КБ «АРМА», а саме майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами. На підставі вищезазначеного протоколу, 08.08.2013 р. між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія» було укладено Договір купівлі - продажу № 3-167, за яким ТОВ КБ «АРМА» передало у власність ТОВ «Українська боргова компанія» майнові права за кредитними договорами укладеними між ТОВ КБ «АРМА» та 60 фізичними особами та 45 юридичними особами.

До придбаних майнових прав у кількості 60 фізичних осіб відноситься заборгованість за Договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 та договір іпотеки.

06.09.2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено Договір про відступлення права за Іпотечним договором зареєстрованого в реєстрі за № 8072, укладеного між ТОВ КБ «АРМА» та ТОВ «Українська боргова компанія», відповідно до якого останній набув права нового Іпотекодержателя відповідно трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Станом. на 08 серпня 2013 року у ОСОБА_3Х виникла заборгованість, що склала 409676 грн. 05 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 298417 грн. 93 коп., нараховані відсотки 111258 грн. 12 коп.

Під час перевірки відомостей відносно майна, що перебуває в приватному обтяженні Позивача, а саме що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що 14 лютого 2014 року Реєстраційна служба Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області здійснила зміну власника на 1/2 частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 на ОСОБА_2 на виконання рішення Фастівського міскрайонного суду Київської області по справі № 2-894/11 від 01.06.2011р.

Також встановлено, що ТОВ КБ «Арма» 15.12.2010 року вже зверталось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів та звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.102-104), та направляло вимогу про усунення порушень основного зобов»язання за договором про іпотечний кредит 17/02-N/336 22.10.2010 року, маючи намір врегулювати спір в досудовому порядку, який станом на 22.10.2010 року вже мав місце.

Оскільки вимогу банку ОСОБА_3 отримала 28.10.2010 року, то строк позовної давності сплив 28.10.2011 року та оскільки банк звернувся до суду 12.11.2014 року, суд за заявою відповідача, застосував позовну давність і відмовив в задоволенні позову.

Проте такі висновки суду про застосування позовної давності не відповідають вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що передана в іпотеку квартира належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 25.07.2007 року.

Також вбачається, що дійсно ТОВ КБ «АРМА» 15.12.2010 року зверталося до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості, але банк просив стягнуті заборгованість строкову, а не достроково, при цьому по суті це питання не вирішено.

Під час дії іпотечного договору відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2011 року право власності на квартиру від ОСОБА_3 вибуло на користь ОСОБА_2, проте це рішення було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 11.06.2015 року, яке набрало законної сили, рішення суду першої інстанції було скасовано і в задоволенні позову відмовлено, таким чином договір іпотеки зберігає свою силу.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч.1 ст.261 цього ж кодексу за загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або особу яка його порушила.

Вратовуючи те, що договір іпотеки є похідним договором від основного кредитного договору, строк виконання якого закінчується у 2037 році строк позовної давності 28.10.2011 року настати не міг, оскільки він не закінчився в звязку з цим, суд неправильно відмовив у позові з цих підстав.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із частиною третьою статті 36 Закону України Про іпотеку договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України Про іпотеку.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

З іпотечного договору вбачається, сторони зробили таке застереження про визнання за іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки у разі прострочення основного зобовязання.

Встановлено, що іпотекодавець врегулювати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань не бажає в звязку з чим це право відповідачем не визнається, проте таке право передбачено договором, що і є підставою для задоволення позову.

Розмір заборгованості відповідачем не оспорюється. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» задовольнити частково.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2016 року в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит № 17/02-N/336 від 25 липня 2007 року перед товариством «Українська боргова компанія» у розмірі 409676 грн. 05 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 298417 грн. 93 коп., нараховані відсотки 111258 грн. 12 коп., - звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме: ? частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом визнання за товариством з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія» права власності.

В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді