АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/2113/16 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, - представника позивача ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_5, треті особи: Київський РВ ГУДМС України в м. Харкові, Орган опіки та піклування Харківської міської ради, ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а:

10.07.2014 року позивач звернулися до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що він є співвласником ? частин квартири АДРЕСА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Іншим співвласником цієї квартири у розмірі 1/4 частини, є його син, ОСОБА_6

Також, в квартирі зареєстрована відповідачка, - його малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Влітку 2010 року його колишня дружина ОСОБА_7 разом з дітьми виїхала з спірної квартири та з того часу в ній не проживає. Відповідачка, - малолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаній квартирі не проживає без поважних причин понад три роки, за комунальні послуги не сплачує, у добровільному порядку зняти себе з реєстраційного обліку відмовляється, що в свою чергу позбавляє його можливості користуватись та розпоряджатись власністю, тому просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою, визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні суду першої інстанції позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідачка в особі свого представника проти задоволення позову заперечувала.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, - представник позивача ОСОБА_3 посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази та дана їм належна оцінка та згідно встановленого ухвалено рішення, яке відповідає вимогам ст.213 ЦПК України.

Судовим розглядом суду першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності позивачу ОСОБА_3 та 3-й особі ОСОБА_6

Відповідачка, малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою позивача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.395 ЦК України одним із видів речового права на чуже майно є право користування.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу (ст. 396 ЦК).

Частиною 1 ст.405 ЦК України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідачка малолітня ОСОБА_4, як член сім'ї власника житла зареєстрована та проживала у квартирі з дня народження.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків, або одного з них. Спір про місце проживання неповнолітньої відповідачки органом опіки та піклування або судом не вирішувався.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як встановлено судовим розглядом, інший співвласник ОСОБА_6 заперечує проти позовних вимог.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - представника позивача ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року залишити - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - І.С.Кіпенко

Судді - П.В.Кісь,

Н.М.Шаповал