Справа № 342/774/15-ц
Провадження № 2/342/7/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.,

секретаря Сьомкайло І-М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3,ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування та визнання 1/3 частки власності на домоволодіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати договір дарування між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про реєстрацію права власності № 235048228 та № 2505087 зареєстрований 01.08.2014 року згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно предметом якого являється житловий будинок з господарськими прибудовами за адресою вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області - недійсним. Також просить визнати за ним право власності на 1/3 частину цього ж будинковолодіння.

В позові зазначив, що Вікнянською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 24.01.1993 року між ним та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу мають повнолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. З дня укладення шлюбу і по даний час сімя продовжує проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом із сімєю проживала мама його дружини ОСОБА_4 З часу спільного проживання ним та членами його сімї внаслідок спільної праці за спільні кошти здійснено реконструкцію домоволодіння по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області. Здійснено добудову житлового будинку, замінено двері, вікна, проведено ремонт житлових кімнат. Перебудовано допоміжні господарські споруди: стайню, стодолу, літню кухню, встановлено огорожу. По теперішніх його розрахунках, ним витрачено на перебудову та реконструкцію домоволодіння більше 100 тисяч гривень. Без його згоди, без домовленостей членів сімї ОСОБА_4 21.10.2009 року на своє імя зареєструвала право власності на житловий будинок з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району. Про позбавлення права користування житловим будинком дізнався в кінці 2012 року з предявленого позову ОСОБА_4 про позбавлення його права користування житловим будинком. Переслідуючи мету позбавити його та членів сімї житла, всупереч Конституції України, без його відома та згоди, не звертаючи уваги на те, що створено майно спільно, ОСОБА_4 уклала договір дарування житлового будинку з господарськими прибудовами за адресою вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області із її сином ОСОБА_3 Про укладення договору дарування йому нічого не було відомо. З 14.10.1993 року і по даний час він постійно проживає у житловому будинку з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району. Вважає, що він та члени його сімї добросовісно володіють з 14.10.1993 року, спірним майном і продовжує безперервно володіти ним. Спірне майно, набуте ним як членом сімї в результаті спільної праці та за грошові кошти членів сімї відповідно до ч.4 ст. 368 ЦК України. Він, його дружина ОСОБА_6 та її мама ОСОБА_4 спільною працею, за спільні кошти набули житловий будинок з господарськими прибудовами по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району . При його створенні вони виходили, що розмір часток кожного з них у створенні майна є рівним. Тому вважає, що ОСОБА_4 не мала права відчужувати спірне майно ОСОБА_3 Просить позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_7 яка діє в інтересах ОСОБА_6 до суду направила заперечення на позовну заяву. В поданому запереченні зазначила, що ОСОБА_6 після одруження із позивачем проживали в будинку своїх батьків, які збудували його у 1961 р. ще до її народження. Офіційно всі документи на право власності на будинковолодіння були оформлені у 1966 році на її батька ОСОБА_8 Після смерті батька документи на право власності на будинковолодіння оформила її мати ОСОБА_4 Вона з братом ОСОБА_3 не претендували на спадкове майно. Ніякого спору в них з цього приводу не виникало. Вона не має жодних претензій щодо укладеного її мамою договору дарування житлового будинку з господарськими прибудовами та земельної ділянки в користь її брата ОСОБА_3 Тому просить в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач з підстав зазначених в позові позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що в господарство по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району прийшов проживати у 1993 році. Будинковолодіння в той час належало ОСОБА_8 Останній помер у 1997 році, після його смерті спадщину прийняли дружина (ОСОБА_6М.), двоє дітей, теща ОСОБА_4 У 2009 році без його та дружини згоди спадщину ОСОБА_4 оформила на себе. Не дивлячись на те що остання набула права власності на будинковолодіння по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району, він із своєю дружиною спільно проводили добудову веранди, перебудову стайні, ремонтні роботи, будував паркан, ставив браму, робив загороду, заливав подвіря. Прибудову ним було здійснено у 1993 році, веранду побудував у 2002-2003 році. Добудову він робив у 1997 р., в 2009 р. ним покращено стан домоволодіння, влаштував огорожу. За його кошти було придбано будівельні матеріали, кахель та оплачував кошти за будівельні роботи. Співвласниками були він, його дружина ОСОБА_6, мати дружини ОСОБА_4 У звязку із чим вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Позивач 09.03.2016 року під час розгляду справи покинув зал судового засідання. А тому суд вважає, що закінчення розгляду справи слід продовжувати у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги та пояснення позивача підтримав. Вважає, що при таких обставинах є всі підстави до задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що мама успадкувала будинок та всі господарські будівлі після смерті батька. Останній був господарем і він сам проводив добудову та перебудову. Коли наймали робочих розраховувався батько, а коли його не стало мати платила людям гроші. Батько помер в 1997 році. Спадщину після смерті батька у 2009 році мама оформила на себе. В той час ніхто більше не претендував на спадщину. Він та сестра ОСОБА_6 претензій щодо оформлення спадщини не мали. Угоди про створення із сестрою спільної власності позивач не укладав. Сестра часто жалілась на позивача, що він її ображає, а тому виїхала за кордон.

ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що коли позивач одружився та прийшов жити в їхню господарку, стайня була вже готова і він нічого не добудовував. Він зробив 2 ДТП і мав борги. Хату вона будувала разом із покійним чоловіком у 1960 роках. Домовленості на побудову з позивачем не було ніякої. Загородження встановлено нею самою, підлогу ставив син, добудова була здійснена на її кошти і син допомагав, будівельні матеріали придбала за паї. Спадщину після смерті чоловіка оформила у 2009 році.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась до суду направила заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги позивача не визнає повністю, так як за час перебування з ним у шлюбі спільного майна не нажили. Спору із матірю ОСОБА_4 щодо оформлення за нею права власності в порядку спадкування на спірне будиковолодіння у неї немає.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та вважає, що позов є безпідставний. Суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_4 спадщину оформила у відповідності до закону. Спірний будинок по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району ОСОБА_4 побудовано з покійним чоловіком ОСОБА_8 Почали будувати будинок ще в 1960 р., а збудували його в 1966р. Власником зазначеного будинку був останній. Позивач прийшов проживати у господарство ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в 1993 році. В 1997 році ОСОБА_8 помер і після його смерті в 2009 році ОСОБА_4 спадщину оформила на себе. В той час діти (ОСОБА_3, ОСОБА_6М.) претензій відносно спадщини до неї не мали. Вона як власник будинку мала право розпоряджатись своєю власністю у звязку із чим будинок по вул. Братів Василиків, 15 подарувала своєму синові ОСОБА_3 Зазначений будинок не можна вважати спільною сумісною власністю позивача та його дружини ОСОБА_6, так як він не є обєктом спільної сумісної власності бо не перебував у власності останньої. Договір про створення спільної сумісної власності з позивачем не укладався. Позивач не доводить, що на момент договору дарування мав право на це майно. Тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав:

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину єдиним власником будинковолодіння , яке знаходиться по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області була ОСОБА_4М . успадкувала в 2009 році (після смерті ОСОБА_8, який помер в 1997 році.). В 1993 р. позивач та відповідачка ОСОБА_6 одружились і сімя прийшла проживати у спірне будинковолодіння в с. Вікно по вул. Братів Василиків, 15.

Згідно рішення виконавчого комітету Вікнянської сільської ради № 23 від 12.05.2009 року ОСОБА_4 надано дозвіл на оформлення документації на побудовану господарську споруду - веранду до житлового будинку. 01.08.2014 р. ОСОБА_4 будинковолодіння подарила синові ОСОБА_3

Позивач просить визнати недійсним договір дарування житлового будинку по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрованого 01.08.2014 року та визнати за ним право власності на 1/3 частину цього будинковолодіння. Посилаючись на те, що з 1993 року він проживав у цьому будинковолодінні в якості зятя та приймав участь у покращенні стану домоволодіння, проводив добудову веранди, перебудову стайні, влаштував огорожу, замінив двері, вікна, провів ремонт житлових кімнат. Внаслідок чого він набув права власності на 1/3 частину цього будинковолодіння.

За клопотанням позивача був допитаний свідок ОСОБА_10, який пояснив, що він приймав участь у зведенні стін веранди, допомагав ставити верх, приймав участь у будівництві стін стайні, влаштовував загорожу, заливав подвіря. Свідок ОСОБА_9, пояснив що при будівництві веранди він був підсобником. Вказані свідки стверджували, що їх замовляв і розраховувався з ними позивач.

ОСОБА_4 заперечуючи пояснила, що з людьми, які працювали по проведенню будівельних робіт у господарстві не безкоштовно розраховувалась вона, інколи кошти давала зятеві. А цегла на добудову веранди була придбана за кошти отримані від оренди паїв. Наведене свідчить про те, що будинковолодіння станом на 1993 рік уже існувало і з участю позивача проведено ряд робіт: домуровано веранду, влаштовано загородження, залито подвіря, перебудовано стайню. Суд також вважає, що участь позивача у проведенні зазначених робіт не створює у нього права власності на 1/3 частину будинковолодіння, яке належало ОСОБА_4

Судом також встановлено, що за клопотанням позивача по справі призначалась судово будівельно-технічна експертиза, однак у звязку із не проведенням оплати та неодноразовим нагадуванням про оплату, вона не була проведена.

Отже позовні вимоги позивача про визнання права власності на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області не підлягають до задоволення. За таких обставин ОСОБА_4 як єдиний власник будинковолодіння вправі була розпоряджатися своїм майном уклавши договір дарування.

Підставою визнання недійсним договору дарування позивач зазначив те, що він своєю працею значно збільшив вартість будинковолодіння внаслідок чого набув право власності на 1/3 його частини. Інших підстав недійсності правочину не навів. А тому такі вимоги також не підлягають до задоволення.

Доводи проте , що частина будівництва є спільною власністю його та його дружини з якою вони розлучились у 2013 році посилаючись на ч.1 ст. 22, ч.1ст. 24, ч.1 ст. 25, ч.1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст. 62 СК України не заслуговують уваги суду, оскільки будинковолодіння було власністю батьків його дружини.

Суд також вважає, що з ОСОБА_1 в користь держави слід стягнути 243.60 грн. судового збору, оскільки позивачем при подані позовної заяви не були сплачено судовий збір за вимогою про визнання за ним права власності на 1/3 частину будинковолодіння по вул. Братів Василиків, 15 в с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області, зазначені кошти останній не сплатив під час подання позову.

Виходячи із викладеного на підставі Закону України «Про власність», Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,ч.4 ст. 368 ЦК України, ст. 62 СК України та керуючись: ст. ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, ст. 294 ч.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку по вул. Братів Василиків, 15 с. Вікно Городенківського району Івано-Франківської області укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрованого 01.08.2014 року та визнання права власності на 1/3 частину цього будинковолодіння за ОСОБА_6 Івановичем - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 243.60 (двісті сорок три гривні 60 копійок) судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України на розрахунковий рахунок № 121 УК у Городенківському районі, код отримувача 37885629, банк отримувача УДК СУ в Івано-Франківській області МФО 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Корюкіна М.П.