Справа № 451/124/16 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/783/4876/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ванівського О.М., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю :позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника відповідача Андрушківа С.С., представника третьої особи Заремби А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області, третя особа Відділ освіти Радехівської районної державної адміністрації Львівської області, про поновлення на роботі й оплату праці за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Дмитрівського навчально-виховного комплексу №45 від 29 грудня 2015 року

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді прибиральниці Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області з 29 грудня 2015 року.

Стягнуто з Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області на користь ОСОБА_2 8475 гривень 48 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29 грудня 2015 року по 16 червня 2016 року включно (сума визначена з врахуванням податків та обов'язкових платежів).

Стягнуто з Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі сумі 2038 гривень 24 копійки звернуто до негайного виконання.

Рішення суду оскаржила директор Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуально права. Зазначає, що наказом №45 від 29.12.2015 року позивач була звільнена з займаної посади прибиральника службових приміщень Дмитрівського НВК згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання службових обов'язків. Вказує на те, що щодо позивача раніше застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за дисциплінарний проступок, що підтверджується наказом №73/1 від 07.12.2015 року «Про дисциплінарне стягнення». Вищезазначений наказ не втратив юридичної сили, а також повністю відповідає чинному законодавству України. Більше того, з даним наказом ОСОБА_2 особисто була ознайомлена, що підтверджується відповідними доказами, які є в матеріалах справи. Звертає увагу на те, що суд повністю проігнорував покази свідків, які прямо вказують на свідомі винні дії позивача при здійсненні дисциплінарних проступків, що проявлялись як у невиконанні службових обов'язків взагалі, так і в їх неналежному виконанні, та які належним чином зафіксовані відповідними актами, які є в матеріалах справи. Посилається на те, що особливою умовою звільнення працівника за систематичне невиконання службових обов»язків на підставі п.3 ст.40 КЗпП України є наявність факту не першого, а повторного (тобто вбруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов»язків після того, як до нього уже застовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше, однак суд повністю ігнорує наявність даної умови та необгрунтовано робить висновок, що позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності двічі за один і той самий дисциплінарний проступок. Вказує, що звільненню позивача передувало направлення директором Дмитрівського НВК подання про погодження звільнення (вих. №75 від 24.12.2015р.) позивача до профспілкового комітету з описом дисциплінарних порушень та стягнень, які були допущені ОСОБА_2 напередодні. Таким чином, в поданні про погодження звільнення було вказано факт документального підтвердження дисциплінарного проступку (акт від 04.12.2015 року), описано факт притягнення до дисциплінарної відповідальності за такий проступок шляхом оголошення догани (наказ №73/1 від 07.12.2015 р.), факт документальної фіксації вчинення повторного проступку (акт від 08.12.2015 р., акт від 18.12.2015 року) та обґрунтовано наявність всіх законних підстав для застосування дисциплінарного стягнення за повторний проступок шляхом звільнення на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП україни, а не як вказує суд застосоване дисциплінарне стягнення двічі за один і той самий проступок. Стверджує, що акт від 04.12.2015 року не може розглядатись самостійно, як підстава для звільнення, оскільки є ланцюжком систематичності невиконання службових обов»язків позивачем та має прямий та безпосередній причинно-наслідковий зв»язок з наказом №73/1 від 07.12.2015 року і нерозривно з ним пов»язаний. Крім того, суд першої інстанції поновив позивача на посаді прибиральниці Дмитрівського НВК з 29 грудня 2015 року, що суперечить тому, що день звільнення є робочим днем працівника, більше того такий оплачується згідно табеля обліку робочого часу, що відповідно і було зроблено. Тому поновлення позивача з 29.12.2015 року є неможливим і суперечить нормам законодавства. Суд першої інстанції, стягнувши з Дмитрівського НВК 8620,36 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1653,6 грн. судового збору, прийняв рішення, яке виходить за межі правосуб'єктності Дмитрівської НВК, оскільки відповідач не володіє ні рахунками, ні коштами, так як фінансове забезпечення, в тому числі нарахування та виплата заробітної плати всім працівникам здійснюється через централізований відділ бухгалтерії відділу освіти Радехівської РДА. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та її представник ОСОБА_3 неодноразово заявляли клопотання про те, що оскаржуючи рішення суду директор Дмитрівського НВК ОСОБА_6 порушила порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки як сама стверджує в апеляційній скарзі, Дмитрівський НВК не володіє жодними рахунками та коштами так як всі виплати та нарахування здійснюються через централізований відділ бухгалтерії районного відділу освіти Радехівськрої РДА, а відтак сума судового збору оплачена нею як фізичною особою на що суд апеляційної інстанції не звернув уваги відкриваючи провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 4 Цивільного процесуального Кодексу здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

У п.п.1,2 Положення про навчально-виховний комплекс "дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад", "загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 12 березня 2003 р. N 306 визначено, що навчально-виховний комплекс "дошкільний навчальний заклад - загальноосвітній навчальний заклад", "загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад" (далі - навчально-виховний комплекс) - це навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття дошкільної та загальної середньої освіти. Діяльність навчально-виховного комплексу провадиться

відповідно до Конституції України, Законів України "Про освіту" , "Про загальну середню освіту" , "Про дошкільну освіту" , інших нормативно-правових актів, цього Положення та власного статуту.

Відповідно до п. 19 Положення, фінансово-господарська діяльність навчально-виховного комплексу провадиться відповідно до законодавчих та інших нормативно-правових актів. Утримання та розвиток матеріально-технічної бази навчально-виховного комплексу фінансуються за рахунок коштів його засновника (власника).

З довідки про доходи виданої гр. ОСОБА_2 вбачається, що власником навчального закладу є Відділ освіти Радехівської РДА (а.с.127 т.1).

За подання апеляційної скарги директором ОСОБА_6 був оплачений судовий збір в розмірі 1212,64 грн., однак такі кошти власником навчального закладу не виділялися, що вбачається з відповіді відділу освіти Радехівської РДА Львівської області від 08.09.2016 року №644 (а.с.37 т.2).

У п.8 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 N 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз»яснено, що у разі виявлення при прийнятті апеляційної скарги обставин, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 121 ЦПК, суддя-доповідач повертає апеляційну скаргу, а при виявленні їх під час розгляду справи суд залишає апеляційну скаргу без розгляду. Зазначені ухвали можуть бути оскаржені в касаційному порядку.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Крім цього, заява повертається у випадках, коли: позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову, заяву подано недієздатною особою , заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи , справа не підсудна цьому суду, подана заява про розірвання шлюбу під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України, подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу. Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи те, що судовий збір за подання апеляційної скарги оплачений від імені юридичної особи особистими коштами фізичної особи-директора шкоди ОСОБА_6, чого не заперечив в судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_9, колегія суддів вважає, що порушений порядок відкриття апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без розгляду, що не позбавляє відповідача повторно подати апеляційну скаргу з дотриманням визначеного порядку.

Керуючись ст..121,295,297,304,313,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Дмитрівського навчально-виховного комплексу Радехівського району Львівської області на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16 червня 2016 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.М.Ванівський

О.Ф.Павлишин