Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/76/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Ревякіна О. В.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

22.03.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Кривохижі В.І.

за участю секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом прокурора Компаніївського району Кіровоградської області, правонаступником якого є керівник Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання недійсними рішень сесії та державного акту на право власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року прокурор Компаніївського району в інтересах держави звернувся до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району, ОСОБА_2 та просив:

- визнати недійсним рішення сесії Мар'ївської сільської ради №316 від 03.09.2009 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_2;

- визнати недійсним рішення сесії Мар'ївської сільської ради №360 від 18.11.2009 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (п.46 додатку до рішення);

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_4, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 28.12.2009 року;

- зобов'язати ОСОБА_2 повернути територіальній громаді в особі Мар'ївської сільської ради Компаніївського району земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку на території с.Тернова Балка, площею 0,25 га, вартістю 10550 грн., кадастровий номер НОМЕР_3, шляхом складання акту приймання-передачі.

Зазначав, що в ході перевірки встановлено прийняття Мар'ївською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області незаконних рішень, внаслідок яких з комунальної власності вибули земельні ділянки на території села Тернова Балка, під якими розташоване Юріївське золоторудне родовище, що є власністю народу України.

Так, п.1, п.2 рішення сесії Мар'ївської сільської ради № 316 від 03 вересня 2009 року жительці міста Київ ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на території села Тернова Балка Мар'ївської сільської ради за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу державної власності.

Пунктом 2 та 3 рішення сесії Мар'ївської сільської ради № 360 від 18 листопада 2009 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі цих актів ОСОБА_2 28 грудня 2009 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, який зареєстровано в установленому законом порядку.

Оскільки земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель сільськогосподарського призначення, то вказані рішення прийняті всупереч ст.ст.22, 38, 39 Земельного Кодексу України. На час прийняття вказаних рішень був відсутній генеральний план села Тернова Балка, межі села не були встановлені, тому рішення прийняті в порушення п.12 розділу Х Перехідних положень ЗК України.

Крім того, всупереч вимог ст.118 ЗК України ОСОБА_2 особисто не зверталась до сільської ради, від її імені діяла інша особа згідно супровідного листа Всеукраїнської громадської організації "Господарі землі", тобто не уповноважена особа.

ОСОБА_2 не мала на меті задоволення за рахунок отриманої у власність земельної ділянки особистих потреб шляхом розміщення житлової забудови, а дійсною метою її було подальше відчуження земельної ділянки та передача її підприємству, яке буде здійснювати промисловий видобуток золота Юріївського родовища, що є прихованою угодою.

Ухвалою суду від 18 грудня 2014 року прийнято відмову прокурора від позову в частині зобов'язання ОСОБА_2 повернути земельну ділянку територіальній громаді в особі Мар'ївської сільської ради та в цій частині провадження у справі закрито (т.1а.с.54).

Заочним рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року позов задоволено (т.1 а.с.59-61).

Суд визнав недійсними:

- рішення сесії Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області №316 від 03.09.2009 року в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_2 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу державної власності за адресою с.Тернова Балка Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області;

- рішення сесії Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області №360 від 18.11.2009 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка);

- державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 28 грудня 2009 року на ім'я ОСОБА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 28.12.2009 року;

Ухвалою суду від 29 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т1 а.с.111-113).

Додатковим рішенням суду від 12 лютого 2015 року стягнуто з Мар'ївської сільської ради Компаніївського району в дохід держави 730,80 грн судового збору (т.1 а.с.147).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить заочне рішення суду скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову прокурора відмовити ( т.1 а.с.150-155).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, сільський голова ОСОБА_8 та землевпорядник ОСОБА_9 Мар'ївської міської ради підтримали доводи апеляційної скарги, а прокурор Сігіда Л.М. заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала письмове пояснення.

Ухвалою апеляційного суду від 14.01.2016 року замінено позивача у справі прокурора Компаніївського району Кіровоградської області на його правонаступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури (т.3 а.с.164).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2009 року сесією Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області прийнято рішення № 316 «Про розгляд та затвердження висновків про можливість відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою громадянам», яким затверджено висновки територіальних органів Компаніївської районної державної адміністрації про можливість відведення земельних ділянок громадянам, в тому числі ОСОБА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,25 га у власність для будівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу державної власності за адресою село Тернова Балка Компаніївського району Кіровоградської області (т.1 а.с. 36).

18.11.2009 року сесією Мар'ївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області прийнято рішення №360 «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, згідно додатку № 1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, надано у власність громадянам, зазначеним в додатку №1, в тому числі ОСОБА_2 земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови Мар'ївської сільської ради в селі Тернова Балка (т.1 а.с.37-39).

На підставі зазначеного рішення 28.12.2009 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4, на земельну ділянку площею 0,25 га, у межах згідно з планом, розташовану в селі Тернова Балка Компаніївського району Кіровоградської області по вулиці ім.Л.Ковтунця, 8 (т.1 а.с.53).

За повідомленнями відділу Держземагентва у Компаніївському районі від 27.10.2014 року та від 15.10.2014 року, надані громадянам земельні ділянки в селі Тернова Балка, згідно Ф-6зем, відносились до земель житлової та громадської забудови ( т.1 а.с.43), державний акт, що посвідчує межі населеного пункту с. Тернова Балка Компаніївського району та рішення щодо встановлення меж даного населеного пункту відсутні (т.1 а.с.46).

За повідомленням Марївської сільської ради Компаніївського району від 07.10.2014 року межі населеного пункту визначені по картографічних матеріалах сільської ради, генеральний план забудови на село Тернова Балка відсутній. Відсутність генерального плану с. Тернова Балка Компаніївського району підтверджується і листом Компаніївської РДА від 14.10.2014 року (т.1 а.с.44).

Згідно інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області від 23.10.2014 року декларації про початок виконання підготовчих та будівельних робіт на території с. Тернова Балка Компаніївського району від громадян та об'єкти на території с. Тернова Балка відсутні (т.1 а.с.50-52).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції дійшов висновку, що на час прийняття сільською радою рішення про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки була відсутня будь-яка містобудівна чи інша передбачена законом документація, яка б встановлювала межі села Тернова Балка Компаніївського району, тому сільська рада перевищила свої повноваження щодо розпорядження землями в населеному пункті, межі якого не визначені, а також суд виходив з доведеності інших зазначених прокурором підстав позову для визнання рішень сесії сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсними оспорюваних прокурором рішень Мар'ївстької сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку виданого ОСОБА_2 з таких підстав.

Відповідно до 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Частина перша ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема ст.24 Закону, правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, законами України.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. До повноважень сільських, селищних, міських рад. згідно із п.п.34. 42 ст.26 вказаного закону, належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Як передбачено ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до ч. 10 вказаної статті, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), розпорядження землями територіальної громади села, у тому числі передача їх у власність, належить до повноважень сільської ради та здійснюється відповідно до вимог цього кодексу.

Статтею 40 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом ( ст. 126 ЗК України ).

Частина 6 статті 118 ЗК України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність - надає дозвіл на розробку проекту її відведення (ч.7 ст.118 ЗК).

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. У місячний термін відповідна рада розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (ч.8,9, 10 ст.118 ЗК).

Згідно з пунктами «б», «в», ч. 1 ст. 20 Закону України «Про землеустрій» від 28 травня 2003 року (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення та зміни меж об'єктів землеустрою, надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Стаття 50 цього Закону передбачала обов'язкове складання проекту землеустрою (у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Порядок розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок було затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі - Порядок) (постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2013 року № 154).

Цим Порядком на час виникнення спірних правовідносин передбачалося, що проект відведення земельної ділянки не розробляється лише у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається в користування або безоплатно передається у власність чи набувається у власність на підставі цивільно-правових угод без зміни її цільового призначення (абз. 2 п. 2 Порядку).

В усіх інших випадках розроблення проекту землеустрою є обов'язковим.

Таким чином, у разі передачі в приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Крім того, за основним цільовим призначенням відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України поділяються на певні категорії, серед яких до різних категорій віднесено землі сільськогосподарського призначення (підпункт «а») та землі житлової та громадської забудови (підпункт «б»).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 19, ст. ст. 80, 83 ЗК України землі кожної із цих категорій можуть перебувати або у власності (користуванні) громадян чи юридичних осіб, або у запасі (землі державної чи комунальної власності).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення (ч. 2 ст. 20 ЗК України).

Отже, реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (ст. 21 ЗК України).

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-35 цс 14 від 14 травня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-179 цс 14 від 12 листопада 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За змістом оспорюваного рішення Мар'ївської сільської ради № 316 від 03 вересня 2009 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у землях запасу державної власності.

В той же час оспорюваним рішенням Мар'ївської сільської ради №360 від 18 листопада 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 та надано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) за рахунок земель житлової та громадської забудови Мар'ївської сільської ради в с.Тернова Балка.

Згідно довідки Мар'ївської сільської ради № 258 від 20.04.2015 року, ОСОБА_2 надана у власність земельна ділянка за рахунок земель житлової та громадської забудови із земель населеного пункту с.Тернова Балка відповідно до проекту землеустрою затвердженого рішенням сільської ради від 18.11.2009 року за 3360. У рішенні за №316 від 03.09.2009 року було вказано, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки провести за рахунок земель сільськогосподарського призначення, так як на даних землях відсутня забудова (земельні ділянки були пустирями, деякі використовувалися як городи) (т.1 а.с.242).

В судовому засіданні апеляційної інстанції сільський голова та землевпорядник Мар'ївської сільської ради Компаніївського району ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що в рішенні №316 від 03 вересня 2009 року в пункті 2 допущено помилку, що земельні ділянки передавалися у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків та споруд за рахунок земель сільськогосподарського призначення, але фактично дані земельні ділянки відносилися до земель житлової та громадської забудови Мар'ївської сільської ради в селі Тернова Балка.

Про помилку в рішенні №316 вказано і в наданому в судовому засіданні апеляційного суду акті від 28 грудня 2015 року (т.3 а.с.22-23).

На запит прокурора відділом Держземагенства у Компаніївському районі надано відповідь, що за цільовим призначенням земельні ділянки в с.Тернова Балка станом на 18.06.2009 року , згідно ф-6зем, відносилися до земель житлової та громадської забудови, станом на 27.10.2014 року до земель житлової та громадської забудови наданих для обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибні ділянки) (т.1 а.с.43)

Згідно пояснювальної записки до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ПП «І-Експерт-Сервіс», відповідно до ст.19 ЗК України на момент обстеження земельні ділянки за основним цільовим призначенням відносились до категорії: б) землі житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі. Запроектовані до відведення земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту села Тернова Балка, на землях житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі Мар'ївської сільської ради та мають прості конфігурації (т.2 а.с.91-92).

Однак, з вищезазначеними доводами, що надана у власність ОСОБА_2 земельна ділянка відносилася до земель житлової та громадської забудови Мар'ївської сільської ради в селі Тернова балка, погодитися не можна з таких підстав.

Статтею 4 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року) визначено, що вся земля в Українській РСР входить до єдиного державного земельного фонду, який відповідно до основного цільового призначення земель складається з:

1)земель сільськогосподарського призначення, наданих у користування колгоспам, радгоспам та іншим землекористувачам для сільськогосподарських цілей;

2)земель населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів);

3)земель промисловості, транспорту, курортів, заповідників та іншого несільськогосподарського призначення;

4)земель державного лісового фонду;

5)земель державного водного фонду:

6)земель державного запасу.

Статтею 2 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) визначено, що відповідно до цільового призначення всі землі України поділяються на:

1) землі сільськогосподарського призначення;

2) землі населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів);

3) землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення;

4)землі природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

5)землі лісового фонду;

6)землі водного фонду;

7)землі запасу;

Отже за основним цільовим призначенням землі житлової та громадської забудови Земельним кодексом Української РСР (в редакції 1970 року) та Земельним кодексом України (в редакції1990 року) не були передбачені.

Відповідно до ст.19 ЗК України (в редакції 2001 року яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) землі України за основним цільовим призначенням поділяються, в тому числі, на: а)землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови.

До категорії земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови (ст.ст.38,39 ЗК).

Згідно пояснювальної записки до технічної документації по встановленню меж земель в границях Мар'ївської сільської ради народних депутатів Компаніївського району Кіровоградської області, складеної в 1991 році Кіровоградською філією «УКРНДІЗЕМПРОЕКТ», внаслідок виконання робіт по розробленню технічної документації встановлено склад земель Мар'ївської сільської ради народних депутатів відповідно до цільового призначення та згідно земельного кодексу Української РСР, а саме:

1)землі сількогосподарського призначення;

2)землі населених пунктів;

3)землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення;

7)землі запасу.

Визначено склад земель в межах населених пунктів та за їх межами по угіддях. На плані земель в межах границь Мар'ївської сільської ради народних депутатів відображені особливо цінні продуктивні землі, які недопустимо вилучати з сільськогосподарського виробництва (т.3 а.с.214).

Як вбачається з есплікації земель в межах границь Мар'ївської сільської ради, загальна площа села Тернова Балка складає 37,4 га, в тому числі: 25,5 га - сільськогосподарських угідь, з яких: 12,4 га - орні землі; 0,9 - багаторічні насадження; 12,2 га - пасовища; 5,0 - дерево-чагарникові насадження; 0,9 га - під громадськими дворами; 5,6 га - під вулицями, 0,4 га - інші землі (т.3 а.с.216-217).

Крім того, згідно пояснювальної записки до технічної документації по грошовій оцінці земель сіл Мар'ївка, Зелене і Тернова Балка розробленої в 1998 році Кіровоградським філіалом Української академії аграрних наук інституту землеустрою на замовлення Управління земельних ресурсів Кіровоградської області, в селі Тернова Балка знаходиться 25 садиб, площа села 37,4 га ( т.3 а.с. 178).

Згідно довідки про склад земель в межах села Тернова Балка Мар'ївської сільської ради, загальна площа села складає 37,4 га з яких: 24,8 га - сільськогосподарські землі; 7,6 га - забудовані землі, з яких: 2,0 га - одно і дво- поверховими житловими забудовами та 5,6 га - вулицями (т.3 а.с.192,218).

Таким чином, відповідно до вищевказаної технічної документації, розробленої в 1991 та 1998 роках, на території села Тернова Балка Компаніївського району Кіровоградської області землі житлової та громадської забудови відсутні.

Так, як рішення органом державної влади чи органом місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень про віднесення наданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки до земель категорії «землі забудови та громадської забудови» не приймалося, є всі підстави вважати, що земельна ділянка відповідачу надана у власність із земель, в тому числі які відносяться до категорії «землі сільськогосподарського призначення».

Також доказом того, що земельна ділянка ОСОБА_2 надана в тому числі за рахунок земель сільськогосподарського призначення є те, що за оспорюваними рішеннями Мар'ївської сільської ради, крім ОСОБА_2 земельні ділянкові надавалися у власність ще 67 громадянам, по 0,25 га кожному, що складає 17 га.

Беручи до уваги, що загальна площа села Тернова Балка становить 37,4 га, з яких 25,5 га відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення, тому здійснивши математичні підрахунки, надати у власність громадян 17 га за рахунок інших земель, без земель які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення неможливо (37,4-25,5=11,9).

Згідно довідки відділу Держземагенства у Компаніївському районі, наданої на запит прокурора, земельна ділянка, яка передана ОСОБА_2, згідно форми 6-зем відносилася до земель житлової та громадської забудови (присадибні ділянки).

Зазначена довідка не може бути належним доказом, що передана ОСОБА_2 земельна ділянка відносилася до земель житлової та громадської забудови, та як форма 6-зем є лише щорічним статистичним звітом про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами та видами економічної діяльності, затверджена наказом Державного комітету статистики України №377 від 05.11.1998 року (зі змінами).

З огляду на викладене на час прийняття оспорюваних рішень надана ОСОБА_2 земельна ділянка відносилася до категорії земель сільськогосподарського призначення.

Однак у рішенні Мар'ївської сільської ради від 18.11.2009 року №360 зазначено, що земельна ділянка передається за рахунок земель житлової та громадської забудови, що є зміною цільового призначення земельної ділянки, а тому потребує дотримання спеціальної процедури такої зміни, передбаченої Порядком зміни цільового призначення земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року №502.

Але цього порядку Мар'ївською сільською радою не дотримано, проект землеустрою щодо зміни цільового призначення не розроблено, а у існуючому проекті землеустрою, який затверджено рішенням ради від 18.11.2009 року №360 зміну цільового призначення не передбачено, можливість чи неможливість цього не обґрунтовано, втрати сільськогосподарського виробництва не розраховувались, що свідчить про невідповідність цього проекту землеустрою та рішення про його затвердження вимогам ст.ст.20,21 ЗК України та зазначеному Порядку, що є підставою для визнання оспорюваних рішень Мар'ївської сільської ради недійсними.

Крім того, статтею 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста - це умовно замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста від інших територій.

Статтею 46 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що для встановлення і зміни меж адміністративно-територіальних утворень розробляються проекти землеустрою щодо встановлення і зміни меж відповідних адміністративно-територіальних утворень.

Статтею 176 Земельного Кодексу України передбачено, що межі адміністративно-територіальних утворень посвідчуються державним актом України.

Форма та порядок видачі державного акта України на межі адміністративно-територіального утворення встановлюються Верховною Радою України.

Згідно ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Методичними рекомендаціями з розробки проектів землеустрою щодо встановлення або зміни меж населеного пункту, затверджених наказом Держкомзему від 10 липня 2008 року № 165(який скасовано наказами від 06.11.1012 року та 21.11.2012 року), встановлено, що межі населеного пункту зазначаються на картах (планах) таких масштабів, які є прийнятними для точного встановлення їх місця розташування, в разі необхідності - на окремих вкладках більш крупного масштабу. Встановлення меж населеного пункту вважається таким, що відбулося, після встановлення меж в натурі (на місцевості) та внесення відомостей до державного земельного кадастру.

Відповідно до п. «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 21 Закону України від 16.11.1992 р. «Про основи містобудування» визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Згідно ч.2 ст. 12 Закону України від 20.04.2000 р. «Про планування і забудову територій» сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, у тому числі вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Відповідно до п.12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Статтями 116,118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Установивши факт відсутності на час прийняття селищною радою рішення про надання громадянину земельної ділянки затвердженої в установленому законом порядку документації, яка б встановлювала межі селища, суд на підставі статей 116,122, частини першої статті155, пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України (який був чинним на час прийняття селищною радою рішення) дійшов обґрунтованого висновку про перевищення селищною радою повноважень щодо розпорядження землями, які розташовані за межами населеного пункту, та недійсність такого рішення селищної ради.

Державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116,118 ЗК України.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25.06.2014 року (справа № 6-67цс14) та від 24.09.2014 року (справа № 6-146цс14).

Згідно довідок Мар'ївської сільської ради генеральний план забудови села Тернова Балка відсутній. Межі населеного пункту чітко визначені по всіх картографічних матеріалах сільської ради (т.1 а.с.48). Картографічні матеріали про межі села Тернова Балка в сільській раді зберігаються у вигляді документації про грошову оцінку населених пунктів за 1998 рік, про встановлення меж земель в границях Мар'ївської сільської ради за 1991 рік, матеріалів про інвентаризацію земель сільської ради за 1991 рік та ін. (т.1 а.с.241).

Відсутність генерального плану села Тернова Балка (містобудівної документації) підтверджена довідкою Держземагенства у Компаніївському районі Кіровоградської області (т.1 а.с.47, т.3 а.с.28), листами Компаніївської районної державної адміністрації (т.1 а.с.44, т.2 а.с.56,60,143), листом Кіровоградської обласної ради (т.2 а.с.147), листом Держсілсьгоспінспекції в Кіровоградській області (т.3 а.с.26-27) .

Колегія суддів вважає, що технічна документація по грошовій оцінці земель сіл Мар'ївка, Зелене, Тернова Балка, яка розроблена в 1998 році (т.2 а.с.172-175, т.3 а.с.175-199) не може бути визнана належним документом, яким визначено межі села Тернова Балка, так як відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів №213 від 23.03.1995 року і Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів №18/15/11 від 27.01.2006 року, грошова оцінка проводиться для визначення розміру земельного податку, орендної плати, державного мита, втрат сільськогосподарського призначення, тощо.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що на час прийняття сільською радою рішення про надання ОСОБА_2 земельної ділянки була відсутня будь-яка містобудівна чи інша передбачена законом документація, яка б встановлювала межі села Тернова Балка, атому відповідно до ст.ст.116,122,155, пункту 12 розділу Х «Перехідних положень» ЗК України, Мар'ївською сільською радою перевищено повноваження щодо розпорядження землями в населеному пункті, межі якого не визначені, що є підставою для визнання оспорюваних рішень та виданого на їх підставі ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними.

Також, згідно екологічної карти, затвердженої Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області від 18 вересня 2007 року, у Компаніївському районі Кіровоградської області знаходиться Юріївське золоторудне родовище, загальнодержавного значення. Родовище частково знаходиться в землях природоохоронного значення - ботанічна пам'ятка природи місцевого значення «Тернова Балка», загальною площею 10 га, біля села Зелене Компаніївського району Кіровоградської області (т.2 а.с.152). Погоджено видачу ліцензії на геологічне вивчення Юріївського золоторудного району .

Відповідно до пояснювальної записки заступника Голови правління НАК «Надра України» по обґрунтуванню необхідності отримання спеціального дозволу на геологічне вивчення Юріївського золоторудного родовища, територія родовища розташована на правобережжі Дніпра, в долині ріки Інгул, в межах Компаніївського району Кіровоградської області на сільськогосподарських угіддях СТОВ села Тернова Балка (т.2 а.с.153). Розроблено програму робіт та план розвитку робіт на Юріївському родовищі золота на 2007-2012 роки (т.2 а.с.153,155).

Згідно довідки ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про кадастрові номери земельних ділянок, які розташовані в межах границі території з географічними координатами Юріївського золоторудного родовища та збірний кадастровий план Компаніївського району, земельна ділянка, яка надана у власність ОСОБА_2 знаходиться в межах зазначених координат (т.2,а.с.158,159,160).

Відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення затвердженого постановою КМУ від 12 грудня 1994 року №827, золото відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Постановою КМУ від 15 липня 1997 року №742 « Про надання спеціальних дозволів на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення та видобування стратегічно важливих корисних копалин» затверджено Перелік корисних копалин та їх мінімальні запаси або перспективні ресурси, що вважаються стратегічно важливими для економіки України.

Згідно листа Державного науково-виробничого підприємства «Державний інформаційний геологічний фонд України» перспективні ресурси Юріївського родовища відносяться до стратегічно важливих для економіки України (т.3а.146-147).

Статтею 58 Кодексу України про надра (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що забудова площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення, а також будівництво на ділянках їх залягання споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин, допускається у виняткових випадках лише за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці. При цьому повинні здійснюватися заходи, які забезпечать можливість видобування з надр корисних копалин. Порядок забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Встановлено, що земельну ділянку ОСОБА_2 передано без погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр чим порушено вимоги ст.58 КУпН, п.п.9-11 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок №677 від 26.05.2004 року та п.2 Положення про Порядок забудови площ залягання корисних копалин загальнодержавного значення №33 від 17.01.1995 року.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 всупереч положенням ст. 118 ЗК України особисто не зверталася до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району з заявою про надання їй безоплатно у власність земельної ділянки, проживає за межами Компаніївського району, а від її імені діяла на підставі супровідного листа ВОО «Господарі землі» ОСОБА_7, яка не мала жодних належним чином посвідчених повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим та спростовується матеріалами справи.

Як свідчить зміст супровідного листа Всеукраїнської громадської організації «Господарі землі», особи, зазначені у списку, зокрема ОСОБА_2 (п.31 списку) доручають ОСОБА_7 бути їх представником у відділі земельних ресурсів, сільській раді і інших установах з питань щодо набуття права власності на землю, що розташована в с. Тернова Балка Компаніївського району Кіровоградської області. Представнику надається право, зокрема подавати від свого імені документи, заяви (т.1, а.с.45).

Згідно витягу з журналу реєстрації заяв по земельних питаннях на сесію Мар'ївської сільської ради (номенклатура 07-16) 17 червня 2009 року за № 23 зареєстровано заяву ОСОБА_2 про вибір місця розташування земельної ділянки площею 0, 25 га в с.Тернова Балка.(т.2 а.с.1,2).

В технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі та виготовленню державних актів на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1, міститься заява від 25 травня 2009 року голові Мар'ївської сільської ради від ОСОБА_2 про надання відповідно до ст.ст.40, 118, 121, 125 ЗК України у власність земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (т.1 а.с.210,212).

Докази того, що вказану заяву посвідчила своїм підписом не особисто ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Згідно заяви від 23 червня 2009 року ОСОБА_2 звернулась до ПП «І-Експерт-Сервіс» щодо підготовки проектно-технічної документації для складання державного акта на право власності на земельну ділянку в с.Тернова Балка Компаніївського району (т.1 а.с.212). 28 грудня 2009 року ОСОБА_2 отримала у відділі Держкомзему у Компаніївському районі державний акт на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.199).

Відомості про те, що ОСОБА_2 оспорюються будь-які дії ОСОБА_7 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у відповідності до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, з мотивувальної частини рішення суду підлягає виключення посилання суду, як на одну із підстав для задоволення позову, на те, що ОСОБА_2, всупереч положенням ст.118 ЗК України особисто не зверталася до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що позов прокурора подано з пропуском строку позовної давності, колегія суддів виходить з приписів правової позиції Верховного Суду України викладеній у справі №6-780цс15, що за змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

З огляду на зазначену правову позицію колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги про застосування позовної давності.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2014 року змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання суду, як на одну із підстав для задоволення позову, на те, що ОСОБА_2, всупереч положенням ст.118 ЗК України особисто не зверталася до Мар'ївської сільської ради Компаніївського району з клопотанням про отримання безоплатно у власність земельної ділянки.

В решті заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді В.П.Бубличенко

В.І.Кривохижа