справа №176/2810/14-ц
провадження №2/176/154/16
РІШЕННЯ

Іменем України

24 жовтня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.

за участю секретаря Ніколенко М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Гринь К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання додаткової угоди недійсною,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить визнати недійсною додаткову угоду укладену 14 серпня 2008 року між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк» до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13 березня 2008 року. Одночасно, позивач просить зобов'язати відповідача зарахувати сплачені ним кошти за період з 14 серпня 2008 року до 10 вересня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором про іпотечний кредит, визнавши даний договір виплаченим, а надмірно сплачені кошти, в розмірі 108130 гривни 42 копійки, зарахувати на його платіжну картку.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13.03.2008 року між ним та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладений договір про іпотечний кредит №DNJ0GI. Відповідно до умов якого йому надано кредит у розмірі 115000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 13.03.2015 року. В забезпечення виконання зазначеного договору був укладений іпотечний договір та передано в іпотеку нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за АДРЕСА_1.На початку серпня 2008 року спеціалістом банку йому було повідомлено про підняття відсоткової ставки до 25% або ж зміни валюти кредиту з гривні на долар США .Враховуючи істотні зміни кредитного договору і неможливість виплачувати кредит по підвищеній відсотковій ставці , змушений був написати заяву про зміну валюти кредиту, що не відповідало його волевиявленню. 14.08.2008 року між сторонами була укладена Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 року та переведено кредит з валюти гривня у валюту долар США. Вважає, що дана додаткова угода не відповідає вимогам законодавства та підлягає визнанню її недійсною.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить визнати додаткову угоду недійсною, оскільки змушений був підписати дану угоду на вкрай невигідних для себе умовах. При цьому вказав, що у зв'язку із збільшенням курсу доллару США стосовно гривні, він вимушений сплачувати за кредит значно більші кошти.

Представник відповідача Гринь К.А., що діє на підставі довіреності №4676-К-Н-О у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову у повному обсязі, вказавши на те, що договір про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 року переведено з валюти гривня в валюту долар США за заявою позивача. Розмір кредиту після проведення конвертації складає 24031,80 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на рік на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак питання щодо умов кредитного договору виникло лише у 2014 році, а тому є підстави для застосування позовної давності. Всі істотні умови договору були обумовлені та прописані в договорі, а саме валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обовязки сторін, а тому факт недобросовісності з боку відповідача не доведений, як і наявність тяжких для відповідача обставин, відтак просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши позивача та представника відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3ст.10 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст.11 ЦПК України). А згідно зі ст.60 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) наступних вимог, зокрема, зміст правочину не може суперечити вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1ст.628 ЦК України). Укладаючи договір, сторона зясовує, на яких умовах він укладається, ознайомлюється з текстом договору.

Відповідно до ч.1ст.638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судовим розгляд встановлено, що 13.03.2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладений договір про іпотечний кредит №DNJ0GI. Відповідно умов якого позивачу надано кредит у розмірі 115000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних з кінцевим строком погашення не пізніше 13.03.2015 року.

Відповідно до п.2.4 вказаного Договору позичальник зобов'язується щомісячно до 13 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2232,59 грн.(а.с.4-8).

На забезпечення виконання зобов'язання між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приват Банк» 13.03.2008 року укладений іпотечний договір та передано в іпотеку нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру, що знаходиться за АДРЕСА_1., що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно , виданого 03 березня 2008 року Жовтоводським виконкомом за №43 та зареєстроване в Жовтоводському міжміському бюро технічної інвентаризації реєстраційний номер №22337232 (а.с.9-11).

Пізніше ОСОБА_1 подана заява про зміну валюти кредиту із гривні на долар США по договору про іпотечний кредит №DNJ0GI та залишок заборгованості у розмірі 111857,12 грн. просить конвертувати у долар США.

14.08.2008 року між сторонами укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 року та переведено кредит з валюти гривня у валюту долар США (а.с.12-15).

Таким чином, подаючи написану заяву власноручно про переведення з валюти гривні в валюту долар США договір про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 та підписуючи додаткову угоду до нього, ОСОБА_1 погодився з умовами даної угоди, мав можливість в повному обсязі ознайомитись з усіма умовами угоди.

Суд вважає, що додаткова угода укладеного ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13 березня 2008 мають одну природу виникнення, а тому регулюють одні і ті самі правові відносини, які виникли між сторонами.

Укладаючи угоду, сторона зясовує, на яких умовах вона укладається, ознайомлюється з її текстом. Саме під час ознайомлення її з текстом та підписання позивач міг довідатись про можливе порушення свого права.

Таким чином, при підписанні додаткової угоди всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору та додаткової угоди були дотримані, договори містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства та порушення волевиявлення позивача, на що він посилається.

Відповідно дост. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем вимог законодавства при укладенні додаткової угоди.

Виходячи з встановлених обставин справи, позивач не довів, що діями відповідача порушені його права та інтереси, а тому суд вважає відсутніми підстави для визнання додаткової угоди до кредитного договору недійсною.

З огляду на викладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому в позові слід відмовити.

Також слід в, що відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у тр роки (ст. 257 ЦК України).

При цьому, відповідно до частин першої ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Укладеними сторонами договором про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 року та додатковою угодою до договору від 14.08.2008 року позовна давність щодо вимог про визнання договору недійсним збільшена не була.

З позовом про визнання додаткової угоди недійсною позивач звернувся до суду 11 вересня 2014 року, хоча про всі умови додаткової угоди , яку він вважає несправедливою і такою, що порушує його права, він дізнався в моментїї укладення , тобто 14.08.2008 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності до вимоги про визнання додаткової угоди до договору про іпотечний кредит №DNJ0GI від 13.03.2008 недійсними без поважних причин. Поновити такий строк позивач не просив, доказів поважності пропуску строку позовної давності суду не надав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання додаткової угоди недійсною відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська