Провадження № 2/201/738/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Батманової В.В. при секретарі Гоц Г.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилався на те, що 09 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір ДН 0001587 про виконання робіт по утепленню квартири, за яким було сплачено відповідачу кошти у розмірі 9 356 грн. Після виконання робіт на утеплених ділянках стін зявились тріщини різних напрямків, здуття, яке почало осипатись. Позивач вважає послуги які йому надані по утепленню квартири виконані неналежним чином та неналежної якості, у звязку з чим просить стягнути суму за договором у розмірі 9 356 грн. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.

Позивач надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір ДН 0001587 про виконання робіт по утепленню квартири, за яким було сплачено відповідачу кошти у розмірі 9 356 грн., що підтверджується копією договору (а.с. 10-11).

Після виконання робіт на утеплених ділянках стін зявились тріщини різних напрямків, здуття, яке почало осипатись. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з вимогою усунути зазначені недоліки неякісно виконаних робіт.

Листом від 04.06.2015 року позивач отримала від відповідача відмову що до усунення зазначених недоліків, оскільки останні виникли з вини позивача (а.с. 13)

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів» стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, а стосовно об'єкта будівництва - не пізніше десяти років від дня передачі їх споживачеві.

Згідно із ст.875 ЦК України підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню - з відповідача слід стягнути матеріальні збитки, завдані неякісним виконанням робіт за Договором № ДН 0001587 від 09 вересня 2014 року у сумі 9 356 грн.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд приходить до наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують договірні правовідносини, а саме укладено договір ДН 0001587 про виконання робіт по утепленню квартири, який не передбачає такого виду відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Також, позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди позивачу.

Крім того, позов подано в порядку Закону України «Про захист прав спожив», тому відшкодування моральної шкоди відповідно до цього Закону передбачена тільки при спричиненні шкоди здоровю.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки, завдані неякісним виконанням робіт за Договором № ДН 0001587 від 09 вересня 2014 року у сумі 9 356 (девять тисяч триста пятдесят шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривні 20 копійок

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська .

Суддя В.В.Батманова