Провадження № 2/520/5656/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.11.2016 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та виділення майна в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

22.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить припинити право спільної часткової власності на 18/25 частин домоволодіння з надвірними спорудами, за адресою: м. Одеса, вул. Недєліна, 90; припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0569 га за адресою: м. Одеса, вул. Недєліна, 90; виділити в натурі позивачу частку з часткової власності у 18/25 частин домоволодіння з надвірними спорудами та відповідною земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Недєліна, 90.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Згідно п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції від 01.09.2015 року/, ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, ОСОБА_3 за подання позовної заяви необхідно сплатити судовий збір за п. 1.2 у розмірі 551,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

У позові ОСОБА_3 просить на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України відстрочити їй сплату судового збору на строк до розгляду справи по суті позовних вимог.

Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні положення передбачено і положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, п.п. 29-32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд повинен зазначити в ухвалі (про відкриття провадження чи в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У разі перенесення цієї дати (у зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) при наявності такого клопотання може бути продовжено й строк (строки), на який відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що судом зазначається у відповідній ухвалі.

Суд вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

Проте, всупереч положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року позивачем до позову не надано письмових доказів майнового стану, у зв'язку із чим суд не вбачає підстав для відстрочення ОСОБА_3 сплати судового збору за пред'явлення позовної заяви.

Таким чином, зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, а саме: не надано доказів про сплату позивачем судового збору.

При цьому, суд зазначає, що судовий збір має бути сплачено за реквізитами : отримувач: УК у м. Одесі (Київський р-н), код отримувача 38016923, Банк отримувача - УК у м. Одесі, код банку отримувача 828011, рахунок № 0005, Код класифікації доходів бюджету 22030001.

Керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, Законом України Про судовий збір /в редакції від 01.09.2015 року/, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, суддя,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності та виділення майна в натурі, - залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність усунути зазначені в ухвалі недоліки у пятиденний строк з дня отримання ним ухвали суду.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Васильків О. В.