overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 500/6046/16-ц
Провадження № 2-н/500/256/16
СУДОВИЙ НАКАЗ
29 листопада 2016 року місто Ізмаїл
Керуючись ст.ст.88, 95-106 ЦПК України, ст.ст.11, 526, 527, 530, 625 ЦК України, ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004 року, ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» №2918-IІІ від 10 січня 2002 року, п.п.17, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ 21 липня 2005 року за №630, -
Копію наказу та копію заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами надіслати боржнику.
Судовий наказ може бути скасовано за заявою боржника, протягом 10-ти днів з дня отримання ним копії судового наказу.
Строк пред'явлення до виконання 3 (три) роки.
Суддя: О.І.Бальжик
Згідно до ст.105 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Відповідно до ст. 106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Суддя: О.І. Бальжик
Судовий наказ виданий стягувачу "____"__________________ 201__ року.
Судовий наказ набрав чинності "_____"_______________201__року.
Термін пред'явлення наказу до виконання - три роки з наступного дня після набрання наказу чинності до "_____"______________201__ року.
Справа № 500/4951/16-ц
Провадження № 2/500/2781/16
У Х В А Л А

28 листопада 2016 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Смокіна Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

З позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно адресної довідки від 19.10.2016 року №16028, наданої Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, ОСОБА_2 не значиться зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку в м.Ізмаїл та Ізмаїльському районі Одеської області.

Відповідно до адресної довідки від 07.10.2016 року, наданої відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України Дніпропетровської області, ОСОБА_2 знятий з реєстрації в Дніпропетровській області, Нікопольський район, с.Веселе, вул.Радянська,32 25.09.2012 року в Миколаївську область, с.Євгенівка.

Як вбачається з адресної довідки від 28.10.2016 року, наданої відділом адресно-довідкової роботи УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_2 з 02.10.2012 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування..

У відповідності до ч.2 ст.110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Підстав, передбачених ч.2 ст.110 ЦПК України, для розгляду справи в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, немає.

Згідно зі ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається, коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачеві для подання до належного суду, а саме до Снігурівського районного суду Миколаївської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ч.3 п.4 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Копію ухвали разом з доданими до неї матеріалами направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3
Справа № 185/9185/16-ц
Провадження № 2/185/4835/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Гаврилова В.А.

при секретарі Чичман І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі. Від сумісного життя з відповідачем мають неповнолітню дитину , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач такої допомоги не надає. Просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку .

У судове засідання сторони не з'явились, про час,місце розгляду справи повідомлена належним чином. Просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач своєю заявою позов визнав.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідач є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження./а.с.5/

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка потребує матеріальної допомоги на утримання дитини . Відповідач такої допомоги не надає.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Викладене приводить суд до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з моменту звернення до суду .

З відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі ст. ст. 180 СК України, керуючись ст. ст. 209-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття , починаючи з 15.11.2016 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах стягнення платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. А. Гаврилов
Справа № 450/797/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1902/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

про залишення без руху

08 лютого 2016 року суддя Апеляційного суду Львівської області Шандра М.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку в будинку,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що апелянтом не оплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт просить звільнити її від сплати судового збору, мотивуючи тим, що в неї важке матеріальне становище та те, що вона є інвалідом третьої групи.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на невизначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Суд не вбачає підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору, оскільки апелянтом не представлено суду жодних доказів на підтвердження важкого матеріального становища.

Тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

За таких обставин згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» апелянту слід оплатити судовий збір в розмірі 960 грн. 96 коп. на рахунок за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: ГУДКСУ у Львівській області

Код банку отримувача (МФО): 825014

Рахунок отримувача: 0006

Код бюджетної класифікації: 22030001

Призначення платежу: *;101;(код платника);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Апеляційний суд Львівської області.

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Враховуючи наведене та керуючись п.п.6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ч. 2 ст. 297, ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 січня 2016 року та надати апелянту строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали.

Документ, що підтверджує сплату судового збору у визначений судом строк представити Апеляційному суду Львівської області.

У випадку невиконання вимог даної ухвали апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Шандра
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

02 грудня 2016 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Левенець Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено. (а.с.120-122)

Не погодившись з рішенням районного суду, 15 листопада 2016 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - Сокуренко Н.В. направила по пошті апеляційну скаргу. (а.с.128-137)

Проте відкриття апеляційного провадження є передчасним, матеріали справи підлягають поверненню до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме оформлення матеріалів справи належним чином, оскільки зміст резолютивної частини повного тексту рішення Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року не відповідає викладеному змісту вступної та резолютивної частини вказаного рішення. (а.с.120-122)

Згідно до вимог ч. 7 ст. 297 ЦПК України, при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя - доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Перелік недоліків у оформленні справи, про які йдеться в ч.7 ст. 297 ЦПК України як про підставу для повернення справи до суду першої інстанції з метою їх усунення, не є вичерпним.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку».

Оскільки, надіслана до суду апеляційної інстанції, вказана цивільна справа неналежно оформлена її слід повернути до суду першої інстанції для усунення недоліків, протягом строків, встановлених ч. 2 ст. 296 ЦПК України.

Керуючись ч. 7 ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Повернути матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, до Печерського районного суду міста Києва для усунення недоліків, протягом встановлених процесуальним законом строків.

По усуненню вказаних недоліків зазначену цивільну справу разом із апеляційною скаргою і додатками до неї повернути до суду апеляційної інстанції для її розгляду.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б.Левенець

Справа № 22-ц/796/15659/2016

Унікальний номер 757/28266/13-ц

Головуючий у першій інстанції - ВасильєваН.П.

Доповідач Левенець Б.Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року суддя cудової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Вербова І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_2 про встановлення моменту укладення договору, за апеляційною скаргою Синюка Станіслава Леонідовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка оплачена судовим збором частково.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від

8 липня 2011 року розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення по даній справі становить 1515,80 грн. (1378,00 грн. - ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (а. с. 13, 14) х 110 %). Таким чином підлягає доплаті 265,09 грн.

Зазначена сума повинна бути сплачена на розрахунковий рахунок 0010, отримувач коштів - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019. Суду надати оригінал квитанції про оплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з частиною 2 статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків (особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно доплатити судовий збір у зазначеному розмірі та надати суду оригінал квитанції).

На підставі наведеного та керуючись статтями 121, 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Синюка Станіслава Леонідовича в інтересах приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених недоліків - п'ять днів з дня отримання апелянтом копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І. М. Вербова
________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-зз/520/192/16
УХВАЛА

28.11.2016

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В. розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з заявою про зняття арешту з квартири за адресою АДРЕСА_1, звернувся ОСОБА_1, який вмотивував її тим, що ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси накладено арешт на вказану квартиру у забезпеченя позову ПАТ «Акціонерний банк «Порто-франко» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Оскільки він є стороною у виконавчому провадженні і арешт вказаної квартири може перешкоджати можливій реалізації арештованого майна у межах процедури виконавчого провадження, просив суд скасувати захід забезпечення позову.

Представник заявника заяву підтримав. Представник ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечував.

Суд вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Малиновський районний суд м.Одеси ухвалою від 10.06.2009р. за заявою АКБ «Порто-Франко» вжив заходи забезпечення позову у цивільній справі за позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2

Рішенням Київського районного суду м.Одеси у даній цивільній справі 26.03.2010р. ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Банку 104155,01 долари США та звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3.

Як зазначено пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а саме до такого висновку приходить заявник, обґрунтовуючи свою заяву перешкоджанням спірного арешту можливій реалізації арештованого майна у ході виконання рішення суду, квартира на яку накладався арешт не є предметом іпотеки, доказів, що накладений захід забезпечення позову перешкоджає виконанню вказаного рішення суду від 26.03.2010р. не вбачається, а даних щодо виконання цього рішення відсутні, то у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 154,209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відмовити.

На ухвалу протягом 5 днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Бескровний Я. В.
04.03.2016 Справа № 756/3012/16-ц
№756/3012/16-ц
№2/756/2747/16
УХВАЛА

4 березня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення коштів та стягнення моральної шкоди,

встановив:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення 15 600 грн. сплачених за договором оренди квартири та стягнення у солідарному порядку з відповідачів 30 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява, крім іншого, повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що подаються до заяви.

В порушення ст. 119 ЦПК України в позовній заяві чітко не зазначено із ким саме укладалась оренда квартири і хто є власником та орендодавцем помешкання та на якій підставі, чи реєструвався даний договір у житлово-експлуатаційній організації. Також, у позовній заяві не зазначено доказів порушення відповідачами договірних зобов»язань, здійснення оплати по договору та підтвердження її розміру. В позовній заяві не зазначено доказів винних дій відповідачів, причинного зв'язку між заподіяною шкодою та цими діями.

Вказуючи в позовній заяві про необхідність стягнення шкоди завданої у зв»язку із порушенням умов договору, позивачем не обґрунтовано та не зазначено правових підстав для можливості вирішення в одному провадженні спорів що виникають із деліктних та договірних відносин, можливості солідарного відшкодування шкоди.

Таким чином, позивачу крім іншого необхідно визначитись зі змістом позовних вимог їх обґрунтуванням та прохальною частиною позову.

Крім того, відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що цей обов»язок позивач повинен виконати одночасно із поданням позовної заяви. Подання копії позовної заяви необхідно для того, щоб вручити її всім відповідачам та третім особам ще до початку розгляду справи по суті за для надання можливості останнім підготуватися до судового засідання, зібрати необхідні докази, надати пояснення, представити заперечення проти позову.

Позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії документів, що додаються до неї у кількості для вручення всім відповідачам.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення коштів та стягнення моральної шкоди залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 14 березня 2016 року, але не більше п»ти днів з часу отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Суддя Шевчук А.В.