Справа № 141/377/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Круглика В.В.

за участю секретаря Данилюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, без участі сторін,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_7 померла мати позивачки - ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. ОСОБА_2 заповіту не залишила, крім позивача, спадкоємцем першої черги спадкування за законом, є дочка спадкодавця, та сестра позивача - ОСОБА_3, яка від прийняття спадщини відмовилася, про що написала відповідну відмову.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), розташовану на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, належну спадкодавцеві згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області 05.03.1997 року.

Спадщина знаходиться на території Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області.

Нотаріально оформити прийняття спадкового нерухомого майна позивач позбавлена можливості, так як у визначені законодавством терміни для прийняття спадщини після смерті матері вона не звернулася до нотаріальної контори в зв"язку з браком коштів та необізнаністю з чинним законодавством, віддаленістю свого місця проживання від місця відкриття спадщини, і на сьогоднішній день поважність причини пропуску шестимісячного строку довести не взмозі, тому ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,96 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 виданого 05.03.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача - голова Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Блаженко С.М., будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Від учасників судового розгляду до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв"язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється.

Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. В.Ростівка Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області, в графі «Батьки» записано «Батько» ОСОБА_5, «мати» ОСОБА_2.

Згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим Оратівською районною державною адміністрацією 05.03.1997 року, ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. В. Ростівка Оратівського району Вінницької області. Вартість земельної частки (паю) становить тринадцять тисяч шістдесят гривень.

Згідно довідки № 120 від 06.04.2016 року виданої виконавчим комітетом Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Великоростівської сільської ради за № 2, особовий рахунок НОМЕР_4 за 1996-2000 роки, померла ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Велика Ростівка Оратівського району Вінницької області на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7, була зареєстрована і постійно проживала АДРЕСА_2. За вказаною адресою на десь смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали: чоловік - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, онук - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, онука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до заяви від 02.08.2007 року ОСОБА_3 від прийняття належної їй частки спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, відмовляється, та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано ім'я її сестри ОСОБА_1. Справжність підпису ОСОБА_3 засвідчено секретарем Великоростівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Куклич Л.О., та зареєстровано в реєстрі за № 41.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1,2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року) та до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Підсумовуючи викладене, встановлені факти суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для неприйняття визнання відповідачем позову суд не вбачає.

Заперечень проти позову і доказів відносно належності майна іншим особам в суд не надійшло, інших спадкоємців по закону, які б могли вступили у спадщину, немає, спадщина не визнана відумерлою.

Оскільки позивачем було пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини і на сьогоднішній день поважність причини пропуску шестимісячного строку довести не взмозі, юридично оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим, і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 524, 525, 539, 548,549, 550 ЦК УРСР в ред. 1963 року, ст.ст. 16, 346, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 3, 60, 208, 209, 212- 215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,96 га, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого 05.03.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Круглик