НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 березня 2016 рокуСправа № 322/152/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: розірвання шлюбу.

18 лютого 2016 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 24 серпня 1985 року Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 13.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Спільне життя з відповідачем не склалося, останнім часом відносини напружені, сторони не розуміють один одного та не мають наміру зберегти сім'ю у зв'язку з чим, на думку позивача, надання строку для примирення буде недоцільним.

Також, позивач зазначає, що питання стосовно місця проживання дітей вирішено, спору щодо спільно нажитого майна між сторонами немає.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 110, 112 СК України, позивач просив задовольнити його вимоги.

25.03.2016 судом отримано письмову заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі,та просив після розірвання шлюбу залишити його прізвище без змін.

25.03.2016 відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що визнає позов повністю.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не прибули.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У судовому засіданні 25.03.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

24 серпня 1985 року було укладено шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище, зазначено російською, «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 серпня 1985 року Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.08.1985.

Сторони від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.02.1993; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.12.1995;ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_4 від 14.02.2013.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено.

Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі.

Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Позивач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 25.03.2016 зазначив про своє бажання надалі іменуватися цим прізвищем, що є його правом, передбаченим ст. 113 СК України.

З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 18.02.2016 № 86, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 551,20 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище, зазначено російською, «ОСОБА_1»), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 серпня 1985 року Новоіванківською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 13.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу - залишити без змін.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков