Провадження № 2/263/420/2016
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
21 березня 2016 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації, -
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що вона з 19.02.2011 року по 22.01.2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають сина - ОСОБА_3 , який після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою. З народження дитина хворіє і потребує постійного нагляду невропатолога, користування ортопедичним взуттям, довгого лікування, не виключено що й оперативного втручання. Зі слів лікарів позивачці стало відомо, що таке лікування та операції, проводяться в Ізраїлі, ОСОБА_4 , Білорусії та Росії. Крім того вона має намір і можливість оздоровлювати сина в ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Для отримання дозволу відповідача на тимчасовий виїзд дитини за кордон для лікування та оздоровлення, вона неодноразово зверталася до відповідача і намагалась впевнити його в такій необхідності, однак останній відмовляється надати такий дозвіл добровільно. На підставі викладеного позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 на лікування за межі державного кордону України в супроводі матері ОСОБА_1 без дозволу на такий виїзд батька - ОСОБА_2 до Ізраїлю, Голландії, Білорусії, Росії, Туреччини, Єгипту та Італії строком на п`ять років.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 січня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 19.02.2011 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був розірваний.

Згідно акту, виданого КП «Комунальник-1» м. Первомайськ 12.12.2013 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з лютого 2013 року та по теперішній час мешкають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження доводів позивачки щодо стану здоров`я її сина суду надано копії медичних документів, згідно яких ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз доброякісна внутрішньочерепна гіпертензія, синдром гіперзбудливості.

Згідно ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», а також Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до ст. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Як вказано у позовній заяві метою виїзду неповнолітнього ОСОБА_3 за кордон є лікування та оздоровлення останнього, але без нотаріально посвідченої згоди на те його батька, позивачка це зробити не може. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька.

На підставі Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.154, ст.155 Сімейного кодексу України, ст.313 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, третя особа: Орган опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючому - АДРЕСА_3 , на лікування за межі державного кордону України в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Станично-Луганське Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючої - АДРЕСА_3 , без дозволу на такий виїзд батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Ленінське м. Свердловська Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до Ізраїлю, Голландії, Білорусії, Росії, Туреччини, Єгипту та Італії строком на п`ять років.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа