Справа № 203/5197/16-ц
Провадження № 2-з/0203/165/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в:

10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно. Позов обґрунтовано тим, що за період сумісного проживання позивача з відповідачкою, було придбано квартиру, та після спільно зробленого ремонту проживали в ній разом і вели спільне господарство. З березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, але питання щодо розподілу майна не вирішено. Однак ОСОБА_2 не визнає права позивача на спільно нажиту квартиру і бажає її продати самостійно, оскілько вважає її особистою власністю.

28 листопада 2016 року від позивача надійшла заява, у якій він просить суд до вирішення справи по суті накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2007 року.

Ознайомившись з поданими матеріалами доходжу наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

За вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позовну повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, та враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання можливого рішення суду, зясувавши обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам, беручи до уваги, що вжиття запропонованих заходів забезпечення позову не повинно перешкоджати господарській діяльності юридичних чи фізичних осіб, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВЕІ №683622 за № 266 від 02.02.2007, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Направити копії ухвали сторонам у справі та до відповідного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпропетровськ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.О. Католікян