Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1280/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,

при секретарі Кулуніч К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу будинку таким, що відбувся та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися з цим позовом до суду, посилаючись на те, що після смерті 3 січня 2005 року їх батька ОСОБА_3 і 13 січня 2013 року матері ОСОБА_4 залишилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.І.Франка,94 с.Вікторівка Березівського району Одеської області на земельній ділянці, площею 0,25 га. У встановлений законом строк вони звертались до нотаріуса з приводу прийняття цієї спадщини, однак у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, їм було відмовлено в оформленні спадкових прав та запропоновано звернутись до суду. Крім того, також вказують, що після смерті батьків вони вже отримали у власність по ? частині їхні спадкові земельні ділянки і зареєстрували їх на своє імя. Оскільки вказаний житловий будинок фактично належав померлим батькові і матері, згідно угоди про купівлю-продаж, яка мала місце у 1958 році між колишнім колгоспом ім.Леніна і їхнім батьком, та по господарської книги відповідача, тому просять задовольнити позов.

Представник відповідача з вимогами позову погодився та й заперечень проти їх задоволення не має.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст.1270 та ч.2 ст.1220 ЦК України передбачається, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті особи або оголошення її померлою.

Встановлено, що спірний спадковий житловий будинок був фактично придбаний 27 грудня 1958 року померлим ОСОБА_3, який перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 6 вересня 1956 року (а.с.17,29-34).

Після смерті 3 січня 2005 року ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину, оскільки залишилась проживати у спірному будинку, володіти й користуватись ним як власним до дня своєї смерті, тобто до 13 січня 2013 року (а.с.20,21,37-40,79).

Той факт, що позивачі, які звертались до нотаріуса для прийняття спадщини у встановлений законом строк та є дітьми спадкодавця ОСОБА_4 свідчать свідоцтва про народження і укладення шлюбу, довідка виконавчого комітету відповідача та копія спадкової справи №81/2013 (а.с.18,19,73,80).

Як убачається з виписки по господарської книги №1 с.Вікторівка Березівського району одеської області спадкодавець ОСОБА_4 є головою спірного домогосподарства. Інші власники вказаного будинку відсутні (а.с.37-40).

На час видачі погосподарської книги діяв порядок, який посвідчував право власності на домобудівлю, що знаходиться в сільській місцевості.

Відповідно до Інструкції «Про затвердження Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» голова домогосподарства - особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки (ділянок).

Як убачається з виписки вищевказаної погосподарської книги виконавчого комітету сільської ради, померлий спадкодавець був першим членом домогосподарства.

Таким чином можливо дійти висновку, що погосподарська книга є основною формою обліку прав громадян на житло у сільській місцевості, оскільки на час її видачі діяв порядок, який посвідчував право власності на домобудівлю.

Пленум Верховного Суду України в п.23 своєї постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2007 року розяснив, що лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Про відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину свідчить лист Березівської державної нотаріальної контори (а.с.36).

З довідки виконавчого комітету Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області убачається, що померла ОСОБА_4 дійсно постійно проживала і була зареєстрована за місцем знаходження спірного житлового будинку (а.с.79).

Вказані обставини свідчать про фактичне прийняття нею спадкового майна з часу його відкриття, тобто з дня смерті її чоловіка ОСОБА_3

Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність, що не суперечить також положенням ст.1 ЦПК України.

Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст.1216,1218 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності за кожним по ? частині житлового будинку №94 з господарськими будівлями, розташований в с.Вікторівка по вул.Івана Франка Березівського району Одеської області, що належав померлій 13 січня 2013 року ОСОБА_4

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: