АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_9,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, та визнання права вимоги по договору інвестування будівництва квартири в житловому будинку в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И Л А:

Справа № 761/17741/14-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц-796/1695/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоірна О.І..
У червні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зазначеним позовом і просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, а також просив визнати за ним право вимоги на оформлення права власності на квартиру в будинку АДРЕСА_3 за договором та №13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 01.09.2005 року. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8. Оскільки на той час позивач був неповнолітнім, в його інтересах до державного нотаріуса Першої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася його мати ОСОБА_9, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на майно померлого. Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою.

В свою чергу, ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_3, посилаючись на те, що відповідачем порушуються його права як власника житла.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 до Київської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, та визнання права вимоги по договору інвестування будівництва квартири в житловому будинку в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_4 право вимоги на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 за договорами № 26 та № 13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 1 вересня 2005 року, укладений між ОСОБА_8 та Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест», а також на машиномісце на автостоянці за адресою: АДРЕСА_3, як спадкоємця після смерті ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та відмови у задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо квартири АДРЕСА_3 скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити. В апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання представник Київської міської ради не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги і просила їх задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_8 є його син ОСОБА_4

28 травня 2008 року з заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього сина померлого ОСОБА_10 звернулася його мати ОСОБА_9 на підставі якої Першою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №693/2008 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8

23 вересня 2004 року між ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., відповідно до якого ОСОБА_8 придбав квартиру АДРЕСА_2, вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів. Разом з тим вказаний договір за життя ОСОБА_8 не був зареєстрований в органах БТІ.

Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна № КВ-2014 від 19 березня 2014 року квартира АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. за № 6481 від 30 жовтня 2002 року. Але правовстановлюючого документа на вказану квартиру на ім'я померлого ОСОБА_8 у позивача немає.

Постановою нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані квартири, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів.

Ухвалюючи рішення про задоволення вимог ОСОБА_4 в частині визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлого ОСОБА_8 якому за життя належали спірні квартири, але оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи, що позбавляє можливості нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України.

В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Крім того, судом установлено, що 1 вересня 2005 року між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 було укладено договір №26 від 1 вересня 2005 року про будівництво квартири у житловому будинку АДРЕСА_3. А також, 1 вересня 2005 року між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 було укладено договір №13/п про інвестування будівництва машиномісця на автостоянці, що розташована у житловому будинку АДРЕСА_3.

25 квітня 2014 року державний нотаріус Василевська О.П. винесла постанову про відмову ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 та машиномісце за цією ж адресою, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на квартиру та на машиномісце.

Ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_4 права вимоги на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3, а також на машиномісце на автостоянці за адресою: АДРЕСА_3, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги майна померлого ОСОБА_8, який набув право власності на спірне майно на підставі договорів № 26 та № 13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 1 вересня 2005 року, укладеними між ОСОБА_8 та Державним науково - виробничим підприємством «Центр Будінвест».

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду має бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим - рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом установлено, що 1 вересня 2005 року між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 укладено договір № 26 будівництва квартири у житловому будинку АДРЕСА_3. За умовами договору ДНВП «Центр Будінвест». як замовник, зобов'язався після виконання пайовиком, яким виступав ОСОБА_8 п.3.3 та п.2.4.4 і введення будинку в експлуатацію, надати пайовику необхідні документи, в тому числі акт прийому-передачі квартири для послідуючого оформлення її у власність пайовика відповідно до Розпорядження КМДА №1820 від 31 серпня 2001 року. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 договору на 18 серпня 2005 року сума цього Договору складає 1074915 грн., пайовик здійснює розрахунки за квартиру, з урахуванням змін курсу гривні до умовної одиниці у терміни визначені цим договором.

1 вересня 2005 року між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 укладено договір № 13/п інвестування будівництва машиномісця на автостоянці, що розташована у житловому будинку АДРЕСА_3. За умовами договору ДНВП «Центр Будінвест», як замовник, зобов'язався після виконання інвестором, яким виступав ОСОБА_8 п.3.2 і введення будинку в експлуатацію, надати інвестору необхідні документи, в тому числі акт прийому-передачі машиномісця для послідуючого оформлення її у власність пайовика відповідно до Розпорядження КМДА № 1820 від 31 серпня 2001 року. Відповідно до п.п.3.2 договору інвестор здійснює розрахунки за машиномісце у терміни визначені цим договором.

Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 20 червня 2008 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 введено в експлуатацію (т.1 а.с.202-205).

На момент смерті спадкодавця (ІНФОРМАЦІЯ_1) будинок АДРЕСА_3, в тому числі квартира та машиномісце, як такий, що не був введений в експлуатацію до категорії майна як об'єкта цивільного права, не належав (ст. 331 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті ( ст.1218 ЦК України).

Отже, на відміну від об'єктів цивільних прав (речей, майна, майнових прав тощо), об'єктами спадщини за ЦК України 2003 року є права та обов'язки, в тому числі об'єкти цивільних прав, які належали особі на час смерті, право власності або права за договором, якщо ці права не пов'язані з особою спадкодавця (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-641 цс15).

Відповідно до статей 526,527,530-532 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами укладених між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 договорів № 26 та № 13/п у інвестора виникає право вимагати передачі об'єкта інвестування після проведення розрахунків за квартиру та машиномісце відповідно.

У матеріалах справи відсутні докази сплати ОСОБА_8 (спадкодавцем) вартості об'єктів будівництва за договорами № 26 та № 13/п.

Відсутність даних про те, що ОСОБА_8 виконав свої зобов'язання щодо сплати вартості об'єктів будівництва, установлених договором № 26 будівництва квартири у житловому будинку АДРЕСА_3 та договором № 13/п інвестування будівництва машиномісця на автостоянці, що розташована у житловому будинку АДРЕСА_3, не дає підстав для висновку про вчинення спадкодавцем дій спрямованих на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або для набуття майнових прав на цей об'єкт ( постанова Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1502цс15).

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні представник позивача вважала достатнім доказом на підтвердження вимог про визнання права вимоги на оформлення права власності наявність укладених між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 договорів № 26 (інвестування будівництва квартири) та № 13/п (інвестування будівництва машиномісця), та не розірваних на момент смерті останнього, і не наполягала на сприянні судом у здобутті інших доказів ( т.3 а.с.42, 45, 54,61.-62).

Отже, за відсутності доказів набуття спадкодавцем за його життя права вимоги права власності на об'єкти будівництва, відсутні підстави вважати, що таке право може бути об'єктом спадкування спадкоємцем.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що наявність укладених між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та ОСОБА_8 договорів № 26 (інвестування будівництва квартири) та № 13/п (інвестування будівництва машиномісця) є достатнім для визнання за спадкоємцем права вимоги на оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на чому наполягала представник позивача в судовому засіданні, не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Оскільки правовідносини щодо машиномісця є аналогічними правовідносинам щодо квартири, колегія суддів вважає необхідним вийти за межі доводів апеляційної скарги ( ч.3 ст.303 ЦПК України), рішення суду першої інстанції в частині визнання за позивачем права вимоги на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 та машиномісце на автостоянці за адресою: АДРЕСА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Крім того, правомірність набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_3 не є предметом розгляду у даній справи, на зазначені обставини сторона позивача посилалась в обґрунтування вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння. Проте, з урахуванням встановлених обставин, вказані вимоги пред'явлені передчасно, і задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи, убачається, що право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а.с.180-181).

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Отже, оскільки ОСОБА_3 чиняться перешкоди у здійсненні ним права власності, порушене право підлягає захисту.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2015 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права вимоги на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 та машиномісце на автостоянці за адресою: АДРЕСА_3, про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, про витребування з незаконного володіння ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3, та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 скасувати, і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права вимоги на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_3 та на машиномісце на автостоянці за адресою: АДРЕСА_3 , визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 та витребування квартири - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у користування квартирою АДРЕСА_3.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги

Головуючий:

Судді: