Справа № 142/974/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2016 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В. відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. На підтвердження позовних вимог він зазначив, що він позичив ОСОБА_1 12000,0 грн. зі строком повернення до кінця 2014 року.

На підтвердження отримання грошей відповідач надав власноручно написану розписку від 07.04.2014 р. Станом на день звернення до суду відповідач повернув борг в сумі однієї тисячі гривень, решту боргу не повернув, чим не виконав взятого на себе зобовязання.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 11000,0 гривень, а також судові витрати по справі. Просив справу розглядати в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 визнав факт написання ним розписки від 7.04.2014 року, але позов не визнав та заявив, що видана ним розписка про отримання ним 12000,0 грн від ОСОБА_2 є безгрошовою,так як він цієї суми не отримував, а розписку написав через те, що ОСОБА_2 примусив написати дану розписку, оскільки за її відсутності не віддавав належний ОСОБА_1 причіпний пристрій до автомобіля. При цьому відповідач не заперечив, що ним повернуто позивачу тисячу гривень. Просив в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, свідків, проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню із наступних підстав:

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_2 12000,0 грн. із терміном повернення боргу до кінця 2014 року, про що власноручно написав розписку від 07.04.2014 р , оригінал якої оглянуто в судовому засіданні.

Станом на день звернення до суду відповідач повернув борг в сумі однієї тисячі гривень, решту боргу не повернув, чим не виконав взятого на себе зобовязання.

Позивач виконав своє зобовязання належним чином, надавши відповідачеві в борг 12000,0 грн. зі строком повернення боргу до кінця 2014 року .

Однак, станом на день звернення до суду відповідач повернув борг в сумі однієї тисячі гривень, 11000,0 грн. боргу не повернув, чим не виконав взятого на себе зобовязання по розписці від 07.04.2014 року, не повернув.

Правовідносини, що виникли між сторонами з договору позики є зобовязальними, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 48,51,71 ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання,то воно підлягає виконанню у цей строк(термін).

В ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст..16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягнення із відповідача ,на користь позивачки, судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Допитаний свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що був свідком коли ОСОБА_1 писав розписку про те, що взяв у ОСОБА_2 12000 грн., при цьому ОСОБА_1 пояснював, що винен дані гроші ОСОБА_2 Самого факту передачі грошей не бачив.

Пояснення ОСОБА_1 щодо безгрошівності розписки від 4 квітня 2014 року спростовуються текстом цієї розписки, в якій відповідач власноручно зазначив про отримання від позивача 12000,0 грн. та зобовязався їх повернути до кінця 2014 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 530,629,1046,1047 ЦК України, ст.ст.10,11,16,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 4 квітня 2014 року в розмірі 11000,0 (одинадцять тисяч) гривень, а також 243,60 гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: