Провадження № 2/712/484/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2016 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого /судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
ОСОБА_1 22. 12. 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі наказу № 622-кго від 01 жовтня 2014 року він був прийнятий на посаду юрисконсульта групи правового забезпечення та претензійно-правової роботи Черкаської дирекції за переведенням з Черкаської філії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО».
Наказом № 137-кго від 18.02.2015 року його було звільнено з посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.
Зазначив, що відповідач при звільненні не здійснив з ним повного розрахунку, а саме: не виплатив йому заробітну плату в сумі 3538,20 грн., що підтверджується довідкою № 477 від 23.04.2015 року.
Крім того, вважає, що на підставі ст. 117 КЗпП України з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 24 911,80 грн.
Просив суд стягнути з відповідача на його користь 3 538,20 грн. не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 24 911,80 грн., а всього 28 450,00 грн.
В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявами до суду не звертався.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до наступного:
Судом встановлено, що відповідно до наказу № 622-кго від 01.10.2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду юрисконсульта групи правового забезпечення та претензійно-правової роботи Черкаської дирекції за переведенням з Черкаської філії ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО».
27.02.2015 року на підставі наказу № 137-кго від 18.02.2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади за згодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України.
Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.
На підставі ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно довідки № 477 від 23.04.2015 року, виданої Українською страховою компанією «Гарант-авто», станом на 23.04.2015 року відповідач має заборгованість перед ОСОБА_1 в розмірі 3538,20 коп.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України в постанові від 24.10.2012 року у справі 6-144ц13, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позивачем надано розрахунок компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 24 911 грн. Суд приходить до висновку, що зазначений розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, відповідач не надав заперечень проти розрахунку позивача.
Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає невиплачена заробітна плата в сумі 3 538,20 грн. та компенсація середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 24 911,80 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача у розмірі 1378,00 грн. підлягає стягненню у дохід держави.
Керуючись ст.ст.10,11, 57-59, 88, 212, 214-215,224-226 ЦПК України, ст. 47, 116, 177 КЗпП, Законами України «Про оплату праці», постановою КМУ України № 100 від 08.02.1995р. «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», -
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_1 3 538,20 грн. не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 24 911,80 грн., а всього 28 450 грн. (двадцять вісім тисяч чотириста пятдесят гривень 00 коп.).
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1378,00 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян