Справа №479/1310/15-ц 01.03.2016 01.03.2016 01.03.2016
Провадження №22-ц/784/634/16
Справа № 479/1310/15-ц Головуючий першої інстанції: Кондрачук А.П.
Провадження № 22-ц/784/634/16 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кривоозерського професійного аграрного ліцею на рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

18 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кривоозерського професійного аграрного ліцею про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач зазначав, що згідно до наказу № 33 від 18 травня 1971 року його було прийнято на посаду майстра виробничого навчання в Кривоозерське СПТУ № 8, яке в подальшому наказом № 452 від 01 листопада 2002 р. було реорганізовано в Кривоозерський професійний аграрний ліцей. Наказом відповідача від 12.12.1994р. він був призначений на посаду старшого майстра.

Як вказав позивач, 03 грудня 2015 року, виконуючи свої функціональні обовязки, він зайшов у лабораторію кухарів № 3, де у нього виник конфлікт з майстром виробничого навчання ОСОБА_4 Відразу про цей випадок він написав доповідну записку на імя т.в.о. директора ОСОБА_5, в якій просив провести службове розслідування на предмет перешкоджання ОСОБА_4 виконанню ним службових обовязків. Згодом від голови профспілки він дізнався, що т.в.о. ОСОБА_5 звернувся до них із поданням щодо надання згоди на його звільнення. 11 грудня 2015 року на засіданні профспілки був складений протокол № 13, витяг з якого було надано адміністрації ліцею згідно якому профспілковий комітет не дав такої згоди на його звільнення.

Наказом № 266-к від 17 грудня 2015 року його було звільнено за вчинення аморального вчинку, несумісного з продовженням роботи, згідно п.3 ч.1 ст.41 Кодексу законів про працю України.

Посилаючись на те, що він ніяких аморального вчинків не скоював, до того ж його звільнення відбулось без згоди профспілки, членом якої він є, просив суд поновити його на посаді, скасувавши дію наказу про звільнення та стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, вказував, що ОСОБА_3 3 грудня 2015 року в робочий час в приміщенні Кривоозерського професійного аграрного ліцею вчинив конфлікт з майстром виробничого навчання ОСОБА_4, наніс їй удар в область лівого плеча та обізвав нецензурною лайкою, в результаті чого, Кривоозерською центральною районною лікарнею ОСОБА_4 встановлено діагноз: забій лівого плечового суглоба та гіпертонічний криз. За результатами службового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 вчинив аморальний проступок, не сумісний з продовженням роботи. Відповідно до протоколу зборів профспілкової організації Кривоозерського професійного аграрного ліцею № 13 від 11 грудня 2015 року було надано згоду на звільнення ОСОБА_3 за п. 3 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року позов задоволено. Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого майстра Кривоозерського професійного аграрного ліцею, скасувавши дію наказу № 263-к від 17 грудня 2015 року. Стягнуто з Кривоозерського професійного аграрного ліцею на користь ОСОБА_3 заробітну плату в сумі 6 229грн. 08коп. за час вимушеного прогулу з врахуванням обовязкових платежів. Додатковим рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 01 лютого 2016 року стягнуто з відповідача судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі Кривоозерський професійний аграрний ліцей, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статтею 41 КЗпП України встановлені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Зокрема, пунктом 3 цієї статті однією з таких підстав є вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 41, ст. 43 КЗпП України розірвання договору з підстав, передбачених пунктом 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Судом встановлено і підтверджується матералами справи, що ОСОБА_3 з 18 травня 1971 року працював у Кривоозерському СПТУ № 8, яке в подальшому було реорганізовано в СПТУ-38, а згодом у Кривоозерський професійний аграрний ліцей, де 12 грудня 1994 року працював на посаді старшого майстра енергетичних, швейних і поварських професій.

3 грудня 2015 року о 13год 40хв. в приміщенні лабораторії кухарів Кривоозерського професійного аграрного ліцею стався конфлікт між позивачем та майстром виробничого навчання ОСОБА_4, в звязку з чим ОСОБА_3 звернувся до керівника установи із заявою з проханням повести службове розслідування (а.с. 13).

За наказом № 170-о від 03 грудня 2015 року т.в.о. директора ліцею було прийнято рішення про проведення службового розслідування та створена відповідна комісія для цього, а наказом від 4 грудня 2015 року № 171-о створено комісію з розслідувань нещасного випадку, що стався з майстром ОСОБА_4 (а.с. 48, 49).

ОСОБА_6 службового розслідування від 7 грудня 2015 року комісією було встановлено, що під час конфлікту між ОСОБА_4 і ОСОБА_3 останній наніс ОСОБА_4 удар в область плеча та обізвав нецензурною лайкою, в звязку з чим визнано зазначені дії ОСОБА_3 аморальними, вирішено направити подання на розгляд профкому профспілки та рекомендовано адміністрації ліцею звільнити його з займаної посади (а.с. 19).

Судом встановлено, що у професійному аграрному ліцеї створено дві профспілкових організації: первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, членом якої є позивач, та профспілковий комітет працівників АПК Кривоозерського професійного аграрного ліцею.

7 грудня 2015 року керівником ліцею було направлено подання до первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, членом якої є позивач, щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_3 на підставі п. 3 ст. 41 КЗпП України (а.с. 16).

Рішенням зборів даної профспілкової організації від 11 грудня 2015 року (протокол № 13) відмовлено у наданні згоди на звільнення позивача за п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 20-27).

Наказом № 263-к від 17 грудня 2015 року ОСОБА_3 звільнено з посади старшого майстра Кривоозерського професійного аграрного ліцею як працівника, який виконує виховні функції, за вчинення 03 грудня 2015 року аморального вчинку, не сумісного з продовженням роботи, згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 30).

Судом першої інстанції вірно враховано, що Протокол № 16 профспілкового комітету працівників АПК Кривоозерського професійного аграрного ліцею, яким було надано згоду на звільнення позивача та який зазначений у наказі 263-к від 17 грудня 2015 року як підстава для звільнення ОСОБА_3, не можна вважати належною згодою виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, оскільки позивач не є членом даної профспілкової організації.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення адміністрацією Кривоозерського професійного аграрного ліцею вимог ст. 43 Кодексу законів про працю України при звільненні позивача за наявністю мотивованої відмови первинної профспілкової організації, членом якої є ОСОБА_3, на розірвання з ним трудового договору.

За такого судом обґрунтовано, відповідно до положень статті 235 КЗпП Украхни поновлено позивача на попередній роботі та стягнуто на його користь з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, розрахований згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України N 100 від 08.02.1995р.

Зазначений розрахунок апелянт не оспорював.

Передбачений ч.1 ст. 233 КЗпП України строк на звернення до суду з даним позовом ОСОБА_3 дотримано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, які надали сторони, та прийшов до вірного висновку про наявнісить правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості відмови профспілковї організації в наданні згоди на звільнення позивача,та в звязку з чим наявності у адміністрації Ліцею передбаченого ч. 7 ст. 43 КЗпП України права на звільнення позивача без згоди профспілкової організації, є безпідставними, оскільки не відповідають обставинам справи.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

ОСОБА_6 правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-703цс15, обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (стаття 8 Конституції України, стаття 3 ЦК України, статті 1, 213 ЦПК України) та лексичного значення (тлумачення) самого слова "обґрунтований", яке означає "бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами". Отже рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Зі змісту рішення зборів первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, членом якої є позивач, від 11 грудня 2015 року (протокол № 13), вбачається, що підставами для відмови у наданні згоди на звільнення ОСОБА_3 за п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є недоведеність факту аморальної поведінки останнього та упередженість дій адміністрації ліцею при проведенні службового розслідування, так як до складу комісії по розслідуванню не було включено членів профспілки, до якої входить позивач (а.с. 20-27).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що вищевказана відмова профспілкової організації в наданні згоди на розірвання трудового договору з позивачем є обґрунтованою, оскільки є достатньо аргументованою та містить посилання на конкретні дії адміністрації Кривоозерського професійного аграрного ліцею, що порушили законні права ОСОБА_3 на неупереджене службове розслідування.

Таким чином, рішення суду першій інстанції є законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кривоозерського професійного аграрного ліцею - відхилити, а рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді Т.С. Довжук

ОСОБА_7