Справа № 558/69/16-ц
номер провадження 2/558/54/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.

секретар судового засідання Хом'як О.О.,

за участю:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 3. Також, позивачка ОСОБА_1 просить суд надати їй право й надалі, в разі розірвання шлюбу, іменуватися набутим у шлюбі прізвищем та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково. Так, відповідач не заперечує щодо позовних вимог про розірвання шлюбу, але вважає, що судові витрати з нього необхідно стягнути частково, тільки понесені позивачкою затрати на оплату судового збору. Витрати, понесені позивачкою на надання їй правової допомоги, на думку відповідача, з нього стягувати підстав немає.

Під час розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що з березня 2015 року з відповідачем проживає окремо, подружніх відносин вони не підтримують. Позивачка вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, так як сім'ї між ними фактично не існує. Позивачка пояснила, що її звернення до суду із позовною заявою ґрунтується на тому, що відповідач відмовився розірвати добровільно шлюб у позасудовому порядку у відповідних державних органах.

Також, позивачка ОСОБА_1 просить суд надати їй право й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1 та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі у вигляді сплати судового збору та витрат на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, але не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суду відповідач пояснив, що фактично з позивачкою вони не проживають з травня 2015 року. З його слів, розірвати шлюб добровільно у відповідних державних органах в позасудовому порядку вони не змогли, так як ОСОБА_2 втратив паспорта, який посвідчував його особу. Відповідач заперечив обставини, вказані в позовній заяві, про те, що він застосовував відносно своєї дружини фізичне насильство. Відповідач ОСОБА_2 не наполягає на наданні подружжю терміну для примирення.

Відповідач вважає, що судові витрати з нього необхідно стягнути частково, а саме тільки понесені позивачкою затрати на оплату судового збору. Витрати, понесені позивачкою на надання їй правової допомоги, на думку відповідача, з нього стягувати підстав немає.

Взявши до уваги пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.

Так, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17.01.2015 року, між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстрований 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 3. ОСОБА_3 було надано право, як дружині, після державної реєстрації шлюбу, іменуватися прізвищем ОСОБА_2 (а.с. 6).

Із дослідженої судом письмової довідки посадових осіб комунального підприємства Млинівської селищної Ради Рівненської області №39 від 16.02.2016 року, встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає в селищі Млинів спільно з матір'ю, сестрою та братами (а.с.7).

У своїх поясненнях позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 визнали обставини про те, що вони спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин на протязі тривалого періоду часу, а саме з весни 2015 року.

Керуючись нормами ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що не підлягають доказуванню визнані сторонами фактичні обставини щодо припинення між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 шлюбних відносин.

Таким чином, під час розгляду справи по суті, судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як на протязі вісьми місяців вони разом не проживають.

Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем є неможливим, тому його необхідно розірвати.

Відповідно до норм ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також підлягає до задоволення заява позивачки щодо надання їй права, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_2 . Так, згідно з нормами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.

У відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судом досліджено письмові докази, які підтверджують понесені позивачкою ОСОБА_1 судові витрати по справі, у вигляді сплаченої суми судового збору та витрат на правову допомогу (а.с.8-11).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24,105,110,112,113 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11,15,208,209,212-215,218 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований між ними 17 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 3.

Надати позивачці ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі у виді сплаченого нею судового збору в сумі 551(п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20(двадцять) копійок та понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 350( триста п'ятдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник