АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6254/16 Головуючий 1-ї інстанції - Срокіна І.І.
Справа № 639/7829/15-ц Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Бездітко В.М., Карімової Л.В.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного договору та договору поруки припиненими, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (надалі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором №ML-705/185/2008 від 25.04.2008року в розмірі 6 960 556,17грн. та розподілити судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 25 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством (надалі - ПАТ «ОТП Банк» або Банк) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МL-705/185/2008 (надалі - кредитним договір), згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 61 470,30дол. США строком до 26.04.2038року, зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та розмірі, встановлених кредитним договором. У забезпечення виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за договором кредиту, 25 квітня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №SR-705/185/2008 (надалі - договір поруки), відповідно до якого він зобов'язався відповідати перед Банком за належне виконання позичальником взятих на себе кредитних зобов'язань. 29.06.2010року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н, згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за цим кредитним договором. Позичальник ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 25.08.2015року утворилась заборгованість по сплаті кредитних сум - 6 960 556,17грн., яка складається: 63 130,01дол. США - заборгованість за кредитом, що в гривневому еквіваленті складає 1 394 891,91грн.; 4 616,27дол. США - заборгованість по відсоткам, що в гривневому еквіваленті складає 102 001,87грн.; 5 463 622,39грн. - пеня, яку в добровільному порядку погасити ОСОБА_3 не бажає.

25.04.2016року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третьої особи - ОСОБА_3, в якому просив визнати кредитний договір та договір поруки припиненими.

Зустрічний позов ОСОБА_1 мотивує тим, що позивачем пропущено загальний трирічний строк позовної давності, строк якого сплинув у січні 2012року, оскільки право на стягнення усієї суму кредиту за кредитним договором у ПАТ «ОТП Банк» виникло ще в січні 2009року.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Жила П.С. заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зустрічний позов не визнав, вказуючи на його безпідставність.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 первісний позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. Зустрічні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення первісного позову заперечувала, зустрічні вимоги підтримала в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-705/185/2008 від 25.04.2008року в сумі 2 789 782,17грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 827,00грн. - з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову ПАТ «ОТП Факторинг Україна» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 25 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (правонаступником якого є - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №МL-705/185/2008, відповідно до умов якого отримала кредит в розмірі 61 470,30дол. США, зі строком повернення кредитних сум до 26.04.2038року, зі сплатою процентів у порядку та розмірах, визначених кредитним договором.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, 25 квітня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №SR-705/185/2008, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання позичальником своїх зобов'язань перед фінансовою установою в повному обсязі таких зобов'язань (п. 1.1. договору поруки). Також п. 1.2. договору поруки передбачено, що поручитель та позичальник відповідають як солідарні боржники, і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, чи до обох одночасно. В п.4.1 зазначено, що договір діє до повного виконання зобов'язань боржника за основним договором, а п.4.2. визначено, що відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Згідно п.1.1. кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язалася своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені кредитним договором.

ЗАТ «ОТП Банк» надав відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти, виконавши свої зобов'язання перед позичальником. В свою чергу позичальник у порушення умов кредитного договору не здійснювала сплату сум тіла кредиту та відсотків у строки та в розмірах, встановлених відповідним графіком. У зв'язку з чим, станом на 25.08.2015року виникла заборгованість по сплаті кредитних сум - 6 960 556,17грн., яка складається: 63 130,01дол. США - заборгованість за кредитом, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 1 394 891,91грн.; 4 616,27дол. США - заборгованість по відсоткам, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 102 001,87грн.; 5 463 622,39грн. - пеня.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання.

Зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка, то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст.624 ЦК України.

Непогашення боржником ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором свідчить про грубе порушення взятих на себе зобов'язань та вимог ст.525 ЦК України, якою встановлено неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.

Як встановлено ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що при наявності солідарного зобов'язання боржників, кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного окремо, при чому, як повністю, так і в частині боргу.

Отже, ОСОБА_1, як поручитель ОСОБА_3, несе з нею солідарну відповідальність.

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Коли такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, що має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, котра має неминуче настати (ст.ст.251, 252 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, 29.06.2010року ПАТ «ОТП Банк» уклав з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до вимог ст.ст. 512, 1077, 1079, 1082, 1084 ЦК України договір купівлі-продажу кредитного портфелю, який включає в себе права вимоги до боржника (їх поручителів) щодо сплати загальної суми заборгованості боржників перед продавцем за кредитними договорами, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму такого боргу, усі та будь-які штрафні санкції. Окрім того, 29 квітня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого останній набув право заставодержателя за договором, що забезпечує виконання зобов'язання за кредитним договором.

Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що в серпні 2014 року ТОВ «Факторинг Україна» зверталося до суду з позовом до позичальника кредиту ОСОБА_3, як до іпотекодержателя, а також до майнового поручителя ОСОБА_5, з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 серпня 2015 року, в рахунок заборгованості за цим кредитним договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної власності.

Вищеназвані судові рішення до теперішнього часу, як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Факторинг Україна» не виконано. Пред'явленням до суду зазначеного вище позову загальний трирічний строк позовної давності перервався і згідно ч.3 ст.264 ЦК України розпочався заново. 31.08.2015року ними заявлено даний позов, тобто в межах строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно до даних правовідносин застосовано положення ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки розмір неустойки (нарахованої пені) в декілька разів перевищує суму збитків.

Щодо посилань представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 стосовно того, що договір поруки є припиненим, виходячи з того, що представником ТОВ «Факторинг Україна» в ході розгляду справи апеляційним судом була надана копія додаткового договору №1 від 18 червня 2009 року до кредитного договору №ML-705/185/2008 від 25 квітня 2008 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, яким збільшено обсяг відповідальності боржника без згоди поручителя та про існування якої ОСОБА_1 дізнався лише 21.11.2016року, колегією суддів не приймається, оскільки ці підстави для визнання поруки припиненою не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не дають колегії підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1ч.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -