Справа № 473/2124/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"19" липня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В :

08.07.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання з спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 27.03.2003 року, однією сімєю з 1993 року (не менше як пять років) до часу відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначала, що в селі Новоукраїнка Вознесенського району вона проживала однією сімєю разом з ОСОБА_2 та вели спільне господарство, спадкоємців за законом першої, другої та третьої черг після його смерті не виявлено.

Посилаючись на те, що встановлення зазначеного факту має для неї юридичне значення, оскільки вона буде відноситися до четвертої черги спадкоємців за законом і повноважна буде ставити питання про спадкування на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 7,73 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого спадкодавцю 05.12.2001 року Щербанівськоюсільською радою, заявник просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні встановлено, що 27.03.2003 рокупомер ОСОБА_2, після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,73 га. згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого спадкодавцю 05.12.2001 року Щербанівськоюсільською радою Вознесенського району.

Заявник 24.05.2016 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, заведена спадкова справа, інших спадкоємців за законом попередніх черг, які б прийняли спадщину, не встановлено.

До правовідносин щодо спадкування, які виникли на час відкриття спадщини 27.03.2003 року застосовуються норми Цивільного кодексу Української РСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом, а не норми Цивільного кодексу України.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. У разі коли спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (Постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» п.1).

Тлумачення пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України дано в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 (пункт 1). За цими розясненнями, якщо на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено, що, якщо в продовж встановленого шестимісячного строку ніхто із спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави (ст. 555 ч.1 п.5 ЦК УРСР). Цим Кодексом не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Отже, норми пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. В нашому випадку спадкоємець помер 27.03.2003 року.

Якщо спадщина відкрилася після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким з спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та пятої черг («нових черг») відповідно до статей 1263-1265 ЦК України.

Встановлений і підтверджений матеріалами справи факт проживання заявника ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2з 1993 року (не менше як пять років) до часу відкриття спадщини не має для заявника юридичного значення, оскільки заявник не може бути віднесена до кола спадкоємців за законом згідно ЦК Української РСР.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу проголошення рішення суду.

Суддя: О.Є.Старжинська