Справа № 364/764/16-ц
Провадження № 2/364/312/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в смт Володарка , справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2016 року до суду звернулася позивач з позовною заявою, в якій вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3. Після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом , до якої зокрема входить право на земельну частку ( пай ) земельна ділянка. Право на земельну ділянку спадкодавця було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1. Окрім того за життя вона успадкувала після ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_2. За життя спадкодавець не отримала державні акти про право власності на земельні ділянки, а вказані оригінали сертифікатів нею було втрачено.

Позивач просить визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно , за заповітом, після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме на:

- земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_3, виданим 28 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_3;

- земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_4, виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд позов задоволити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач по справі вимоги позивача визнала та не заперечувала в судовому засіданні проти задоволення вимог позивача.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про її смерть ( а.с.12). За свого життя 12 листопада 2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповідала ОСОБА_1 ( а.с.7).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , зокрема, на :

- земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_3, виданим 28 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_3; - земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_4, виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_4.

ОСОБА_3 фактично успадкувала право на земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_4, виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_4, який був її чоловіком та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.13,14). Однак ОСОБА_3 не встигла оформити належним чином прийняття спадщини та отримати державні акти, як в порядку спадкування так і свій державний акт на підставі свого сертифіката НОМЕР_3, виданим 28 жовтня 1997 року.

Позивач вчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але за вище наведених обставин нотаріусом позивачу було відмовлено у оформленні прийняття спадщини (а.с.19).

Відповідач по справі є донькою позивача ( а.с.10) однак вона на спадщину не претендує та не заперечує проти її прийняття позивачем.

Інших спадкоємців за законом та заповітом не має.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань.

Так, відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів .

Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом .

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач має право на спадщину за заповітом оскільки відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті.

Ст.1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Ст. 1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті .

Підсумовуючи вище викладене, суд прийшов до наступного висновку: позивач не має змоги оформити у нотаріуса прийняття спадщини , оскільки спадкодавець за свого життя не встигла отримати державні акт на право власності на земельну ділянку. Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом, базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити .

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223 ЦК України , ст.ст. 208, 209, 212 - 215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом -- задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно за заповітом, після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме на:

- земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_3, виданим 28 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_3;

- земельну частку ( пай) розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії НОМЕР_4, виданим 31 жовтня 1997 року на ім'я ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун