Провадження №2/485/318/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

22 липня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

01 липня 2016 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦЕНТ-БАНК звернулось до суду з указаним позовом, ціною 19953грн.43коп. На обґрунтування вимог позивач зазначив, що на підставі укладеного 14 грудня 2012 року кредитного договору відповідач надав відповідачу кредит у розмірі 2000грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою тридцяти шести відсотків на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення. Відповідач прийняті за договором зобов"язання належним чином не виконав. Заборгованість визначена станом на 09 червня 2016 року. Посилаючись на порушення прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання сторони не з"явилися. Представник позивача, в порядку ст.158 ЦПК України, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав про підтримання позовних вимог і погодженням заочного розгляду справи.

Відповідач, якому судовий виклик за місцем проживання вручено особисто під розпис 19 липня 2016 року, про причини неявки не сповістив і заяви про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 грудня 2012 року за договором приєднання, умови якого визначеного ст.634 ЦК України, у складових: анкета - заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 2000грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, строком дії, що відповідає строку дії картки, з погашенням щомісячними платежами у розмірі не менше 7% від заборгованості. Відповідач дав згоду на встановлення та зміну банком кредитного ліміту за власним рішенням, а також зміну тарифів - п.п.3.2, 3.3,5.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідальність позичальника за порушення строків платежів більше ніж на 30 днів визначена п.8.6 Умов і Правил надання банківських послуг у виді сплати штрафу 500грн. (фіксована частина) + 5% від суми позову. Пільговий період нарахування процентів, нульовий розмір комісії, строки внесення платежів знайшли відображення у тарифах банку по кредитці "Універсальна", якою також визначено нарахування пені за несвоєчасне погашення ркедитів і/або процентів у розмірі 1% від загальної суми заборгованості але не менше 30грн. за кожен випадок прострочення платежу. У заяві про надання кредиту відповідач письмово посвідчив ознайомлення і погодження зі складовими кредитного договору і його умовами (а.с.7-11).

Відповідач, прийняті по договору зобов'язання, не виконав. Погашення по кредитному договору проводив частково, останній платіж здійснено 18 жовтня 2013 року. Станом на 09 червня 2016 року заборгованість складає 19953,43грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 1595,52грн., по процентам за користування кредитом - 14081,56грн., сума пені - 2850грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 926,35грн. процентної складової (а.с.5-6).

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, які виникають із зобов'язального права по кредитному договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, а саме суму боргу з урахуванням процентів, розмір яких встановлено договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, позикодавець несе втрати матеріального характеру, суд визнає позовну заяву обґрунтованою i ухвалює про її задоволення.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодування позивачу судових витрат у розмірі сплаченого судового збору за платіжним дорученням від 22 червня 2016 року у сумі 1378грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60,208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" заборгованість за кредитним договором від 14 грудня 2012 року, станом на 09 червня 2016 року, у розмірі 19953грн.43коп., з яких: 1595грн.52коп. - заборгованість по тілу кредиту, 14081грн.56коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2850грн. пені та комісії, штрафи: 500грн. - фіксована частина, 926грн.35коп. - процентна складова.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЦЕНТ-БАНК" судові витрати 1378грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя