У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Карпенко С.О.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про стягнення матеріальної і моральної шкоди за неналежне виконання договору з послуг перевезення, за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця») про відшкодування шкоди в розмірі 9 250, грн, за неналежне виконання договору з послуг перевезення, з яких 4 250 грн вартість нового квитка на рейс Київ-Москва, 5 тис грн - моральна шкода.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодуванні матеріальної шкоди скасовано та ухвалено нове, яким стягнуто з ДТГО «Південно-Західна залізниця» на користь ОСОБА_6 4 250 грн у відшкодування матеріальної шкоди. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДТГО «Південно-Західна залізниця» просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що права позивача як споживача послуг перевезення пасажирів залізничним транспортом були порушені, внаслідок чого позивач не отримала послугу з перевезення літаком рейсом Київ-Москва.

Проте повністю погодитись з висновками апеляційного суду не можна з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач була пасажиром пасажирського потягу №050 ЛД ФІРМ НШ, пункт відправлення Вінниця, пункт призначення Київ-пасажирський, вагон №05 К/Б П-3, місце 029 (повний), відправлення якого з м. Вінниця за розкладом 04 березня 2015 року о 04 год. 36 хв., дата та час прибуття до пункту призначення зазначена у квитку - 04 березня 2015 року о 07 год.15 хв. (а.с.6).

Згідно довідки довідкової служби вокзалу ст. Київ - Пасажирський (зміна №1) від 05 березня 2015 року, виданої позивачу ОСОБА_6, поїзд №50 запізнився на 1 год. 40 хв. (а.с.8).

Також встановлено, що у м. Києві у позивача був пункт пересадки на інший вид транспорту, оскільки остання придбала електронний квиток на авіарейс PS-577, сполученням Київ (Бориспіль) - Москва (Домодєдово), з копії якого вбачається: час вильоту з пункту відправлення (Бориспіль) - 04 березня 2015 року о 09 год. 50 хв., час прильоту в пункт призначення (Домодєдово) 04 березня 2015 року о 12 год. 25 хв., вартість квитка становить 4 485 грн (а.с.11).

З відповіді ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 04 серпня 2015 року, вбачається, що 04 березня 2015 року поїзд №50 л сполученням «Трускавець - Київ» прибув на 14 колію станції Київ-Пасажирський о 08 год. 56 хв. з відхиленням від часу прибуття за розкладом на 01 год. 41 хв. (а.с. 36, 37).

Згідно з відповіддю ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль» №35-22-338 від 12 серпня 2015 року реєстрація на рейс АUІ 577, за маршрутом Бориспіль - Москва (Домодєдово) почалась о 07 год. 50 хв. (час київський) та закінчилась о 09 год. 19 хв. (а.с.39).

Політ позивача до м. Москви (Домодєдово) 04 березня 2015 року саме авіарейсом PS-577 о 09 год 50 хв. з м. Києва не відбувся внаслідок запізнення пасажирського потягу №050 ЛД ФІРМ НШ, у м. Київ. Тому в цей же день 04 березня 2015 року позивачем було придбано квиток в аеропорту «Бориспіль» на авіарейс PS-9160, сполученням Київ (Бориспіль) - Москва (Домодєдово), з копії якого вбачається, що час вильоту з пункту відправлення (Бориспіль) - 04 березня 2015 року о 15 год. 30 хв., час прильоту в пункт призначення (Домодєдово) 04 березня 2015 року о 18 год. 10 хв., вартість квитка склала 4 250 грн (а.с.10, 12).

З протоколу оперативної наради при начальнику галузевої служби локомотивного господарства від 12 березня 2015 року вбачається, що 04 березня 2015 року при слідуванні поїзда №50 електровоз ЧС8-005 під керуванням машиніста ОСОБА_7 по станції Попільня машиніст отримав інформацію від ДСП про наявність іскріння під кузовом електровоза. Зупинивши поїзд на 955 км. пк 10 перегону Попільня-Кожанка було виявлено обрив стержня 2-ї ступені ресорного підвішування. Стержень фіксувався від падіння кронштейном та знаходився на рівні головки рейки. Машиніст замовив допоміжний локомотив та зі зменшеною швидкістю прослідував до ст. Кожанка. Розслідуванням вказаного випадку встановлено, що злам болтів другої ступені ресорного підвішування електровозу ЧС8-005, відбувся внаслідок утворення мікротріщин на відстані 551 мм від торця гвинта (а.с.24).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно зі ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Статтею 911 ЦК України закріплені права пасажира, серед яких, зокрема, передбачено право пасажира відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами); отримувати повну та своєчасну інформацію про час та місце відправлення транспортного засобу за вказаним у транспортному документі (квитку) маршрутом.

За приписами ст. 913 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти може здійснюватися кількома видами транспорту за єдиним транспортним документом (пряме змішане сполучення). Відносини організацій, підприємств транспорту, що здійснюють перевезення у прямому змішаному сполученні, визначаються за домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 922 ЦК України передбачено, що за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров'ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника.

Якщо поїздка пасажира з пункту пересадки не відбулася внаслідок запізнення транспортного засобу, який доставив його у цей пункт, перевізник зобов'язаний відшкодувати пасажирові завдані збитки (ч. 3 ст. 922 ЦК України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт», пряме залізничне сполучення - перевезення вантажів і пасажирів у межах двох і більше залізниць України; пряме змішане сполучення - перевезення, що здійснюється залізничним та іншими видами транспорту за єдиним транспортним документом, складеним на весь шлях.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров'я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку руху поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством.

Згідно п. 37.3 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, що затверджені Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України 27 грудня 2006 року № 1196, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2007 року за № 310/13577: перевізник зобов'язаний: безпечно та своєчасно перевезти пасажира від пункту виїзду до пункту призначення, указаного в проїзному документі, надавши йому місце згідно з придбаним проїзним документом.

Згідно п. 39.11 вказаних Правил, послуги, що надаються пасажирам у вагонах пасажирських поїздів та на вокзалах, повинні бути безпечні для життя і здоров'я пасажира та навколишнього середовища.

Тобто, пріоритетним завданням підприємств залізничного транспорту, що здійснюють перевезення є забезпечення безпеки пасажирів, багажу, вантажобагажу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України не визначився належним чином з характером спірних правовідносин та не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності, та дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди.

Приймаючи до уваги доводи позивача, апеляційний суд зауважив, що позивач ставила питання про відшкодування їй матеріальних збитків, які вона понесла внаслідок запізнення транспортного засобу, а не сплатити їй штраф, а отже на спірні правовідносини розповсюджуються положення ч. 3 ст. 922 ЦК України, при цьому залишив поза увагою, що відповідно до протоколу оперативної наради при начальнику галузевої служби локомотивного господарства від 12 березня 2015 року (а.с. 25) було постановлено, що транспортна подія з поїздом № 50 електровоз ЧС8-005 сталась з технічних причин, тобто під час слідування поїзду №50 л сполученням «Трускавець - Київ» мало місце усунення несправності транспортного засобу (ч. 1 ст. 922 ЦК України). Зазначаючи, про те, що до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення ч. 3 ст. 922 ЦК України, апеляційний суд не звернув належної уваги на те, що пункт призначення - м. Київ, був кінцевим у маршруті позивача, і не є транзитним по відношенню до місця її слідування - м. Москву, тобто місце прибуття залізничним транспортом - м. Київ у спірних правовідносинах не є місцем пересадки в розумінні вказаних положень.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, рішення апеляційного суду в частині відшкодування майнової шкоди не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині відшкодування моральної шкоди рішення апеляційного суду не оскаржується, а отже не є предметом касаційного перегляду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» задовольнити частково.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2015 року в частині відшкодування майнової шкоди скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова