Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Мартинюка В.І., СитнікО.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_4 про відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання протоколу недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Полтавського районного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказував про те, що при перевірці порядку користування електричною енергією у садибі позивача, 13 жовтня 2014 року його працівниками було виявлено факт безоблікового користування ОСОБА_4 електричною енергією поза приладом обліку, шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, про що було складено акт та нарахована сума збитків відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 04 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Посилаючись на те, що відповідач добровільно відшкодувати завдані збитки відмовляється, ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж просило суд стягнути з ОСОБА_4 31 279 грн 95 коп.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж про визнання протоколу засідання комісії «Полтаваобленерго» з розгляду актів № 34 від 12 листопада 2014 року недійсним, посилаючись на те, що на засіданні комісії він присутній не був, зазначені в акті порушення допущені самими працівниками позивача під час заміни лічильника 27 березня 2012 року, а також розрахунок суми збитків ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж здійснено всупереч Методиці та їх сума є значно завищеною.

Ухвалою Полтавського районного суду від 02 червня 2015 року вказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Полтавського районного суду від 02 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року, первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж 31 297 грн 95 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат. Зустрічний позов задоволено частково. Розстрочено ОСОБА_4 виплату 31 297 грн 95 коп. строком на три роки рівними частинами щомісячно.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи первісний позов та частково задовольняючи зустрічний позов, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що внаслідок безоблікового користування ОСОБА_4 електричною енергією, що зафіксовано та встановлено актом про порушення від 13 жовтня 2014 року, ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж завдано збитків; підтвердження порушення схеми електропостачання працівниками позивача відсутні; враховуючи майновий стан відповідача та його хвороби, необхідно розстрочити виконання рішення.

Проте, погодитися з такими висновками судів не можна.

Як вбачається зі матеріалів справи, у садибі ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою поза електролічильником, підключення електроустановок, минаючи електролічильник, підключення від ввідного вимикача, що підтверджується актом від 13 жовтня 2014 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила).

Рішенням комісії енергопостачальника відповідачу нараховані збитки у розмірі 31 279 грн 95 коп.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

За змістом ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил від 12 листопада 2014 року, відповідачу проведено нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії згідно з п. 3.1.6 Методики - від дати заміни електролічильника 27 березня 2012 року до дати виявлення порушення.

Згідно з п. 3.1.6 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог Правил та в разі виявлення такого порушення Правил як самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Відповідно до п. п. 3.3. Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки; б) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Однак, на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України, суд першої інстанції на наведені положення Методики уваги не звернув, не встановив та не зазначив у рішенні чи мали працівники позивача можливість виявити самовільне підключення під час проведення чергового контрольного огляду засобу обліку, враховуючи те, що при огляді 13 жовтня 2014 року ними виявлено факт самовільного підключення саме відкритою електропроводкою, а тому його висновок про необхідність визначення розміру збитків з розрахунку кількості днів конкретно від дати заміни приладу обліку до дня виявлення порушення, а не із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі є передчасним.

При цьому, за загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Однак, всупереч вищевказаним нормам процесуального законодавства в рішенні суду першої інстанції взагалі не міститься підтверджень перевірки достовірності заявленої позивачем суми збитків.

При цьому, суд першої інстанції не врахував того, що згідно з вимогами п. 48 Правила, споживач несе відповідальність згідно із законодавством, зокрема, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, однак із акта від 13 жовтня 2014 року вбачається, що струм споживання у місцях самовільного підключення не вимірювався, а із схеми, що складалась не вбачається, що провід під'єднаний до електромережі.

При цьому, обов'язковою умовою відповідальності за порушення Правил є саме встановлення факту, що електрична енергія споживалась, тобто виявлення електричної проводки, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку і операцій комутації в місцях контактних з'єднань електропроводки та подачу напруги на електроустановки.

Апеляційний суд на викладене також уваги не звернув і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін, достовірно не з'ясувавши те, чи виявлений контролерами ПАТ «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії районних електромереж провід у садибі відповідача використовується для позаоблікового споживання електроенергії.

За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
В.І. Мартинюк
О.М. Ситнік