У Х В А Л А

22 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Яреми А.Г.,-

розглянувши заяву первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року в справі за позовом первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа - первинна профспілкова організація Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання провести виплату заробітної плати працівникам,

встановила:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року в задоволенні позову первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо не усунення порушень колективних договорів та угод, зобов'язано Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» в особі його керівника Пакіж С.П. усунути порушення умов колективного договору та провести перерахунок заробітної плати всім працівникам ТЕЦ-1 Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» за період з січня 2010 року по 1 вересня 2014 року із врахуванням встановлених Законами України показників мінімальної заробітної плати за відповідний період та виплатити нараховану різницю в оплаті праці. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 365,40 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2015 року скасовано і залишено в силі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2015 року.

У лютому 2016 року від первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» надійшла заява про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2015 року з підстав пунктів 1, 2 частини 1 статті 355 ЦПК України - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 7 статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», Глави XV КЗпП України, положення Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, зокрема, статей 3, 15 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначених підстав первинна профспілкова організація теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» додає ухвали Верховного Суду України від 19 травня 2010 року та від 17 березня 2010 року і ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року, від 21 січня 2015 року, від 26 грудня 2012 року, в яких, на її думку, зазначені норми матеріального та процесуального права застосовані по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні у справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, погодився з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання провести виплату заробітної плати працівникам з огляду на те, що питання стягнення заробітної плати не є колективним трудовим спором, а належить до категорії індивідуальних спорів, а відтак вимоги про оплату праці невизначеного кола працівників не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано доказів про те, на користь яких конкретно працівників Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» повинно здійснити перерахунок і в якому розмірі має бути виплачена заробітна плата.

У той самий час надані для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 листопада 2012 року в справі про заборону укладати колективний договір та зобов'язання вчинити дії року; від 8 квітня 2015 року в справі про стягнення коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу; від 21 січня 2015 року в справі про визнання незаконним рішення конференції трудового колективу, дій щодо організації та проведення конференції трудового колективу та зобов'язання до вчинення дій; від 26 грудня 2012 року в справі про визнання неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо передачі гуртожитку та ухвали Верховного Суду України від 17 березня 2010 року в справі про визнання протиправними дій щодо введення в дію Інструкції без узгодження з первинними профспілковими організаціями та зобов'язання привести спірні пункти Інструкції з Галузевою Угодою та Колективним договором і узгодити її з усіма профспілковими організаціями, які діють на підприємстві; від 19 травня 2010 року в справі про визнання неправомірними дій щодо неузгодженості графіків відпусток працівників, які є членами профспілки з виборним органом первинної профспілкової організації, зобов'язання узгоджувати такі графіки та притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, із наданих для порівняння ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та ухвал Верховного Суду України вбачається, що вони постановлені у справах з іншим предметом спору, підставами позову, змістом позовних вимог, матеріально-правовим регулюванням спірних правовідносин, ніж у справі, яку просить переглянути заявник.

Із огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» доводи не вказують на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а тому в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом первинної профспілкової організації теплоелектроцентралі Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», третя особа - первинна профспілкова організація Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання провести виплату заробітної плати працівникам відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема