Справа № 369/7004/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1753/16 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 26 23.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

23 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Гуль В.В.,Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив - Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» Шевченка Олександра Володимировича до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила :

у червні 2015 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «КБ «Актив-Банк» Шевченка О.В. звернувся до Києво - Святошинського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом.

Позивач обгрунтовував свої вимоги тим, що 18 липня 2007 року між ТОВ «КБ «Актив-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору банк надав ОСОБА_2 кредит у сумі 225 000 грн. на поточні потреби, зі сплатою за користування кредитом 17% річних та строком погашення кредиту не пізніше 2012 року.

12 липня 2012 року між банком та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору, відповідно до умов якого сторонами продовжено строк погашення кредиту до 17 липня 2013 року. Відповідно до умов додаткового договору ОСОБА_2 зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, починаючи з серпня 2012 року щомісячно, не пізніше 05 числа місяця, частинами, не менше 500 грн., залишок кредиту сплатити в кінці строку погашення.

10 липня 2013 року сторони продовжили строк погашення кредиту до 17 січня 2016 року. Позичальник зобов'язався погашати заборгованість по кредиту, починаючи з серпня 2013 року щомісячно, не пізніше 05 числа місяця частинами, але не менше 500 грн., залишок кредиту сплатити в кінці строку погашення.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_2 кошти у користування.

Станом на 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 101 044,12 грн., яка складається із заборгованості за простроченими процентами по кредиту - 12 449 грн. 99 коп., заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом - 655 грн. 32 коп., сума поточної заборгованості за кредитом - 82 997 грн. 55 коп., сума поточної заборгованості за кредитом - 4 941 грн. 26 коп..

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 101 044,12 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на його незаконність та необґрунтованість таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права.

Просив скасувати заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не довів обставини справи, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог статті 1 витягу із Статуту ПАТ«КБ» «Актив-Банк» банк є правонаступником майна, всіх прав та обов'язків Відкритого акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк». Відкрите акціонерне товариство «Комерційний Банк «Актив-Банк» є правонаступником майна, всіх прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Актив-Банк».

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №158 від 24 грудня 2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Актив-Банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 24 грудня 2014 року. Призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Шевченка О.В. строком на 1 рік з 24 грудня 2014 року по 23 грудня 2015 року включно.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 липня 2007 року ТОВ «КБ «Актив-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Актив-Банк», та ОСОБА_2 уклали кредитний договір №0718/01, згідно з яким банк зобов'язався надати йому кредит в сумі 225 000 грн. на поточні потреби, зі сплатою за користування кредитом 17% річних, зі строком погашення не пізніше 17 липня 2012 року.

Відповідно до умов п.1.3. договору кредит, наданий банком, забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з умовами п.2.1. кредитного договору, після підписання цього договору банк відкриває для обліку наданого кредиту рахунок НОМЕР_1, для обліку процентів, рахунок нарахованих доходів НОМЕР_1.

Відповідно до умов п.2.2 кредитного договору банк надав кредит позичальнику шляхом видачі грошових коштів через касу банку. Кредит надається тільки після укладення договору іпотеки.

Згідно умов п.2.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком на фактично отриману позичальником суму кредиту та за фактичний термін користування ним з дня видачі кредиту по останній день строку погашення. Кількість днів для розрахунку процентів визначається методом факт/факт. Нарахування процентів здійснюється щомісячно, не пізніше 25-го числа місяця за повний поточний календарний місяць та в день строку погашення. Після настання строку погашення, якщо кредит не погашено, проценти продовжують нараховуватись. Банк має право стягнути з позичальника пеню та інші штрафні санкції, передбачені умовами цього договору. Позичальник сплачує нараховані проценти у валюті кредиту, щомісячно у строк не пізніше останнього поточного місяця, та в день строку погашення, на рахунок НОМЕР_2 в ТОВ «КБ «Актив Банк» МФО 300852.

Відповідно до умов п.2.7. кредитного договору сторони домовились, що заборгованість погашається у наступній черговості: прострочені проценти; прострочений кредит; інша прострочена заборгованість; поточні проценти, поточне погашення кредиту; неустойка (штраф, пеня) за прострочку повернення кредиту та/або сплату процентів, а також за нецільове використання кредиту; інші платежі. Банк може встановити іншу черговість сплати штрафних санкцій, передбачених цим пунктом.

Згідно з умовами п.3.2.4 кредитного договору банк має право достроково, в тому числі й шляхом звернення стягнення на заставлене майно, витребувати у позичальника суму кредиту та проценти за користування ним у разі порушення позичальником будь-яких умов цього договору, у разі прострочки сплати процентів.

Відповідно до умов п.3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконати зобов'язання перед банком.

Згідно з умовами п.4.1 кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту та/або сплату процентів банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки та штраф у розмірі 20 % від загальної суми прострочення заборгованості на день її виникнення.

Відповідно до умов п. п.5.1,5.4,5.7 кредитного договору позичальник не має права передавати третім особам своє право на отримання кредиту, інші права та зобов'язання за цим договором без письмової згоди на це банку. Зміни та доповнення до цього договору оформлюються додатковими угодами в письмовій формі. Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань.

В подальшому між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 були укладені додаткові договори про внесення змін до кредитного договору.

Так, 12 липня 2012 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір про внесення змін до кредитного договору №0718/01 від 18 липня 2007 року, відповідно до умов п. 1 якого сторони дійшли згоди і виклали п. 1.2. кредитного договору в наступній редакції: «позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом наступним чином: починаючи з серпня 2012 року, щомісячно не пізніше 05 числа місяця, частинами не менше як 500 грн., залишок кредиту сплатити в кінці строку погашення».

Згідно до умов п.2 додаткової угоди сторони дійшли згоди і виклали п.2.3. кредитного договору в наступній редакції: «проценти за користування кредитом нараховуються банком на фактично отриману позичальником суму кредиту та за фактичний термін користування ним з дня видачі кредиту по останній день строку погашення. Кількість днів розрахунку процентів визначається методом факт/факт. Нарахування процентів здійснюється щоденно за поточний день. Нарахування процентів за неробочий день банку здійснюється в наступний за ним робочий день банку. У разі, коли останній календарний день звітного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування процентів за ці дні здійснюється в останній робочий день звітного місяця. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту, не враховується день остаточного погашення кредиту».

10 липня 2013 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 був укладений Додатковий договір про внесення змін до кредитного договору №0718/01 від 18 липня 2007 року, відповідно до умов якого сторони змінили строк повернення кредиту. Відповідно д умов п.1 додаткового договору сторони дійшли згоди та виклали п.1.2. кредитного договору в наступній редакції: « позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом наступним чином: починаючи з серпня 2013 року щомісячно, не пізніше 05 числа місяця, частинами не менш як 500 грн., залишок кредиту сплатити в кінці строку погашення. Кінцевий строк погашення кредиту - не пізніше 17 січня 2016 року».

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 225 000 грн..

Позичальник ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 17 квітня 2015 року заборгованість за кредитним договором №0718/01 від 18 липня 2007 року становить 101 044 грн. 12 коп., яка складається із заборгованості за простроченими процентами по кредиту - 12 449 грн. 99 коп., заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом - 655 грн. 32 коп., сума поточної заборгованості за кредитом - 82 997 грн. 55 коп., сума поточної заборгованості за кредитом - 4 941 грн. 26 коп..

18 липня 2007 року між ТОВ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов п.1.1. якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором №0718/01 від 18 липня 2007 року щодо своєчасного не пізніше 17 липня 2012 року повернення кредиту в сумі 225 000 грн., щомісячної сплати процентів за користування кредитом із розрахунку 17% річних, відшкодування збитків, сплати пені та штрафів у випадках та розмірах, передбачених кредитним договором, передає іпотекодержателю належне йому на праві власності домоволодіння, що складається з житлового будинку (літера А), дерево, загальною площею 45,80кв.м., житловою площею 23,3кв.м., сарай (літера Б) дерево, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та земельні ділянки площею 0,250га., кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; земельна ділянка площею 0,310га., кадастровий номер НОМЕР_4, площею 0,108га., кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,202га., цільове призначення земельних ділянок - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов п.2.3 договору іпотеки сторони оцінили предмет іпотеки на загальну суму 491 500 грн.

Згідно умов п. п.3.1,3.2 іпотечного договору зобов'язання, забезпечені іпотекою, вважаються виконаними, якщо наявне повернення певної суми кредиту, своєчасно та в повному обсязі сплачені проценти та виконані інші зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі, якщо забезпечене іпотекою зобов'язання в повному обсязі не буде виконано у строки та в обсязі, зазначені в кредитному договорі.

18 липня 2007 року вказаний договір іпотеки було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кальною К.О., та у зв'язку з цим накладено заборону на відчуження зазначеного в договорі іпотеки нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 до припинення договору іпотеки.

У Кредитному договорі та Договорі іпотеки вказано, що вони діють до моменту повного виконання взятих на себе зобов'язань.

Банк виконав у повному обсязі свої зобов'язання та надав боржнику кредитні кошти, а відповідач ОСОБА_2, всупереч умов кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Банк направляв ОСОБА_2 досудову вимогу щодо наявності в нього кредитної заборгованості по кредитному договору №0718/01 від 18 липня 2007 року в розмірі 101 044 грн. 12 коп., однак вказана вимога була залишена ним без задоволення.

Також встановлено,що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №143 від 31 березня 2009 року.

Згідно рішення Апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задоволено та визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель, розташованих по АДРЕСА_1; на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,25га., з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_7, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1 782 грн. судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 03 жовтня 2013 року залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року.

Вищезазначеним рішенням було встановлено, що під час шлюбу з ОСОБА_4, ОСОБА_2 18 липня 2007 року було укладено з ТОВ «КБ «Актив-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Актив-Банк», кредитний договір № 0718/01, відповідно до умов якого було отримано в кредит на поточні потреби - 225 000 грн. зі строком погашення кредиту - до 17 липня 2012 року. В подальшому строк погашення кредиту було продовжено до 17 липня 2013 року. Вищевказане нерухоме майно було передано банку в іпотеку для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Даним рішенням також встановлено, що ОСОБА_2, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано належних доказів того, що вказаний кредитний договір №0718/01 від 18 липня 2007 року був укладений саме в інтересах сім'ї та те, що кошти, які були в результаті отримані, були витрачені не на особисті потреби ОСОБА_2, а на потреби сім'ї. ОСОБА_4 не надавала ОСОБА_2 відповідно до положень ч.3 ст.65 СК України відповідної згоди на укладання вказаного правочину.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 18 червня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 серпня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ПАТ «КБ «Актив-Банк» про розподіл боргів подружжя відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 не надано суду додаткових належних доказів на підтвердження укладення ним кредитного договору №0718/01 від 18 липня 2007 року в інтересах сім'ї, які не досліджувались при ухваленні апеляційним судом Київської області рішення від 03 жовтня 2013 року у цивільній справі №2/369/541/13.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_4 було надано згоду на укладення ним Договору іпотеки від 18 липня 2007 року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0718/01 від 18 липня 2007 року, не підтверджує укладення ОСОБА_2 зазначеного кредитного договору в інтересах сім'ї та не свідчить про витрачання ОСОБА_2 отриманих кредитних коштів саме на потреби сім'ї. Ця обставина досліджувалась і при розгляді справи та ухваленні рішення у цивільній справі №2/369/541/13.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що рішеннями судів вже була доведена та обставина, що ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 255 000 грн. згідно кредитного договору №0718/01 від 18 липня 2007 року на поточні потреби, а не на потреби сім'ї.

Отже, виконання зобов'язання за кредитним договором №0718/01 від 18 липня 2007 року покладається лише на ОСОБА_2, як на позичальника за умовами вказаного кредитного договору.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, заочне рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді