Справа № 305/60/16-ц
Провадження по справі № 2/305/3128/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2016 року. Рахівский районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі реєстраційної служби про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 являється їй батьком. За життя ним в 1965 році збудовано житловий будинок №277 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області. 10 листопада 2014 року ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис №34 та виконкомом Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ №179250 від 11 листопада 2014 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №277 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області. При житті ОСОБА_2, 23 грудня 2013 року було складено заповіт, яким належний йому житловий будинок №277 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області заповів їй, ОСОБА_1. На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_2 в її, ОСОБА_1 користь є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється ОСОБА_3 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42629227 від 30 грудня 2015 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті батька ОСОБА_2 вона прийняла, проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день його смерті, що відповідає ч.3 ст.. 1268 ЦК України. Спадкоємців, які б мали обов"язкову частку в спадщині немає, що підтверджено Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42629235 від 30 грудня 215 року. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька вона не змогла, оскільки державним нотаріусом в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцем, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що складено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії. Однак з цим вона не погоджуються, оскільки оскільки підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, є виписка з погосподарської книги №07 Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та характеристика будинку, господарських будівель та споруд, складеної ПП ОСОБА_4 Саме не вчинення спадкодавцем ОСОБА_2 відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за заповітом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою с.Кваси, 277 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №277, загальною площею 45,22 кв.м., житловою площею 17,83 кв.м, розташований в с.Кваси Рахівського району Закарпатської області.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Квасівської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_3 направив суду заяву про розгляд справи без участі представника ради та визнання позовних вимог.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, будуч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 10 листопада 2014 року.

Після смерті ОСОБА_2 смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №277 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, і відносно якого останній розпорядився шляхом складення заповіту 23 грудня 2013 року. Згідно даного заповіту ОСОБА_2 належний йому житловий будинок №277 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області заповів ОСОБА_1.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в її користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Норми ст. 392 ЦК не застосовуються щодо вимог про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва (ч. 3 ст. 376 ЦК), оскільки особа не є власником, а лише заявляє вимогу про встановлення права власності на об'єкт самочинного будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд №277 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області виданої ПП ОСОБА_4 техніком з інвентаризації нерухомого майна спадковий будинок побудований у 1965 році.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно виписки з погосподарської книги №07 Квасівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області житловий будинок №277 в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області дійсно належав ОСОБА_2, а отже його не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини можливе двома способами: шляхом пасивної поведінки спадкоємця, яка передбачена ч.3 ст. 1268 ЦК України, яка встановлює, що для прийняття спадщини достатньо того факту, що спадкоємець, мешкав разом з померлим і протягом строку для прийняття спадщини не відмовився від неї. Такі спадкоємці також подають заяву про видачу їм документа, що підтверджує їх право на успадковане майно, але можуть це зробити незалежно від закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини; шляхом активної поведінки, тобто подачі заяви про прийняття спадщини та видачі їм відповідного свідоцтва. Для такого способу прийняття спадщини, який буде стосуватися всіх інших спадкоємців, існує певний строк для подачі заяви.

Судом встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набули правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла,

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Згідно даних ОСОБА_3 зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42629235 від 30 грудня 2015 та ОСОБА_3 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №42629227 від 30 грудня 2015 року, ніхто до нотаріальної контори не звертався з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Миколайовча та заповіт з приводу спадкового майна є чинним.

Таким чином, враховуючи, що позивачка по справі належить до спадкоємців за заповітом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачкою не ставилось. Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою с.Кваси, 277 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, право власності на житловий будинок №277, загальною площею 45,22 кв.м., житловою площею 17,83 кв.м, розташований в с.Кваси Рахівського району Закарпатської області.

Судовий збір в сумі 551,20 гривень залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.