АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Качана В.Я.

при секретарі Матвійчуку І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015р. за заявою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів попереднього слідства,

встановила:

заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 липня 2015р. задоволено позов ОСОБА_1, стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 62 041грн. 80коп.

У вересні 2015р. Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві звернулося до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 8 вересня 2015р. до юридичного відділу ГУ надійшла постанова Генеральної прокуратури України про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 22 квітня 2015р.

Ухвалою суду від 23 листопада 2015р. у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про скасування рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Апелянт посилається на неврахування судом всіх обставин справи, оскільки постанова Генеральної прокуратури України на адресу юридичного відділу управління надійшла тільки 8 вересня 2015р., тому на час ухвалення рішення суду не було відомо про існування цієї постанови.

Позивач, його представник та представник Державної казначейської служби України, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.160, 162, 163), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/264/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Чала А.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

- 2 -

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені заявником обставини, не є нововиявленими обставинами, які не були відомі заявнику на момент вирішення спору, і які можуть стати підставами для скасування рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає матеріалам справи та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку із нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 3, 5 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012р. "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатися у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підставами для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також, якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що 11 січня 2015р. прокурором прокуратури м. Києва винесена постанова про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення.

При цьому, постанова старшого прокурора відділу прокуратури м. Києва Нагорного А.А. від 13 березня 2015р., яка була скасована постановою першого заступника Генерального прокурора України Гузира В. від 22 квітня 2015р., не була предметом судового розгляду, а також не була доказом, на підставі якого були задоволені позовні вимоги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду, визначеному главою 4 розділу V ЦПК України.

Крім того, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду Головним управлінням МВС України у м. Києві не надано доказів у підтвердження посилань на те, що постанова прокурора прокуратури м. Києва від 11 січня 2015р. скасована.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані документи, правильно застосовані норми процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

- 3 -

ухвалила:

апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві відхилити, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: