Справа № 310/493/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 квітня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1/ Морозова, 2 в м. Бердянську Запорізької області на підставі договору про довічне утримання від 09. 08. 2007 року.

Після смерті ОСОБА_5 04. 06. 2011 року, яку вона доглядала у відповідності до укладеного договору довічного утримання, вона не може потрапити до належної їй квартири, бо в ній постійно мешкають родичі померлої і перешкоджають користуватися квартирою зривають вхідні двері, самовільно вселяються в квартиру, користуються нею, за комунальні послуги не сплачують, псують належне їй майно.

Вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів з відповідними заявами, проте вони залишаються без вирішення.

Згідно акту державного виконавця в даний час в квартирі постійно мешкає ОСОБА_3 з двома малолітніми дітьми, ОСОБА_6 змінив вхідні двері й замок на них, що не дає їй змогу зайти в квартиру.

Просить вселити її у належне їй нерухоме майно, і зобовязати відповідачів не чинити їй перешкоди у користуванні своєю власністю.

В судовому засіданні позивачка з представником за договором і свідоцтвом адвокатом ОСОБА_7 ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала і пояснила, що вона разом з державним виконавцем намагалася зайти у свою квартиру, але відповідачі її не пустили, дозволили зайти лише державному виконавцю, який склав акт і вказав, хто саме у теперішній час мешкає в квартирі. Оскільки в квартирі мешкає ОСОБА_9 з двома малолітніми дітьми, але перешкоджають їй, як власниці, зайти в помешкання і ОСОБА_2, І ОСОБА_4 вона вказала їх у якості відповідачів, і просить зобовязати їх також не перешкоджати вселитися у своє житло.

Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені за місцем своє реєстрації, причину неявки не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу за їх відсутності на підставі наявних доказів.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з копії договору довічного утримання від 09. 08. 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, реєстр № 3-1715, витягу з реєстрації права власності на нерухоме майно, виданого Бердянським комунальним підприємством з технічної інвентаризації 04. 09. 2007 року, № витягу 15808373 ОСОБА_1 на праві власності належить однокімнатна квартира № 156 в будинку по вул. Кірова, 68/ Морозова, 2 у м. Бердянську Запорізької області.

Протягом з 2013 року ОСОБА_1 зверталася до Бердянського МВ УМВС України із заявами про неможливість потрапити до належного їй житла у звязку з тим, що в квартирі мешкають інші особи, що підтверджено копіями з витягів з кримінальних проваджень, висновками про результати звернення громадянина (громадянки).

Факт помешкання в квартирі ОСОБА_3 з двома малолітніми дітьми підтверджено актами державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 18. 12. 2015 року.

Відповідачі не спростували твердження ОСОБА_1 про те, що вони перешкоджають їй вселитися в своє житло, про те, що інші особи мешкають в квартирі без дозволу власника, отже суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо неможливості потрапити у належну їй квартиру такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено порушення права ОСОБА_1 на вселення у належне їй на праві власності житлове приміщення з боку відповідачів, це право підлягає захисту, отже суд зобовязує відповідачів не перешкоджати у вселенні у квартиру її власника і не чинити перешкод у користуванні житлом, і не порушувати право її власності.

Керуючись ст. ст. 321,391 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні належною їй на праві власності квартирою № 156 по вул. Кірова, 68/ Морозова, 2 в м. Бердянську Запорізької області шляхом вселення її у вказану квартиру.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не порушувати право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру № 156 в будинку вул. Кірова, 68/ Морозова, 2 в м. Бердянську Запорізької області та не чинити їй перешкод у користуванні цією квартирою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10