У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 25 лютого 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного договору, договорів видачі траншів та іпотечного договору за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, поданою їхнім представником ОСОБА_7, на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У травні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № ТМ-25/2007, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 35 тис. доларів США окремими частинами - траншами кредиту - зі сплатою 15 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, за яким останні передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, а також між ОСОБА_4 та банком було укладено чотири договори про видачу траншів від 1 жовтня 2007 року, від 19 жовтня 2007 року, від 17 червня 2008 року, від 14 серпня 2008 року. Вважали, що у зв'язку із тим, що в кредитному договорі № ТМ-25/2007 відсутній детальний розпис сукупної вартості кредиту, вартості супутніх послуг, відсутній графік погашення платежів та дані про відкриття банківського рахунку для зарахування на нього суми наданого кредиту; відсутній додаток до зазначеного договору з детальним розписом сукупної вартості кредиту, вартості супутніх послуг графіку погашення платежів, даних про відкриття банківського рахунку для зарахування на нього суми наданого кредиту, що відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживача» є підставами для визнання його недійсним. Крім того, за умовами п. 2.4.3 кредитного договору, одночасно діючих може бути не більше, ніж два договори на видачу траншу. Вважали, що договори про видачу третього та четвертого траншів, а саме: від 17 червня 2008 року та 14 серпня 2008 року були укладені без дотримання норм чинного законодавства та в порушення умов кредитного договору № ТМ-25/2007 від 28 вересня 2007 року, оскільки в той час діяли два попередні договори про видачу траншів від 1 жовтня 2007 року та 17 жовтня 2007 року, відтак є підстави для визнання таких правочинів недійсними. Крім того, згідно п. 5.2 оспорюваних договорів про видачу траншу № ТМ-25/2007 від 17 червня 2008 року та 14 серпня 2008 року у випадку розбіжності тексту цього договору і кредитного договору № ТМ-25/2007 від 28 вересня 2007 року, переважне право мають положення кредитного договору. На їх думку, вищезазначені обставини є самостійною підставою для визнання недійсними двох останніх договорів про видачу траншів. Враховуючи наведене, просили визнати недійсним кредитний договір № ТМ-25/2007 від 28 вересня 2007 року, укладений між ОСОБА_4 і ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати недійними договори про видачу траншів від 1 жовтня 2007 року, від 19 жовтня 2007 року, від 17 червня 2008 року, від 14 серпня 2008 року, укладені між ОСОБА_4 і ПАТ КБ «ПриватБанк»; визнати недійним іпотечний договір від 1 жовтня 2007 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ПАТ КБ «ПриватБанк». Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Суди, відмовляючи у задоволенні позову, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили з того, що сторони, при укладені зазначених договорів, в письмовій формі досягли домовленості з усіх їх умов, підписали їх, при їх укладені дотримано вимоги ст. 203 ЦПК України. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, подану їхнім представником ОСОБА_7, відхилити. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й