Справа № 694/1193/16-ц
провадження 2/694/582/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.10.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 30.10.2015 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, що також складається з ? частини будинку, розташованого в м. Звенигородка по пров. Чайки 1 «А». За життя спадкодавець склав заповіт на ім'я позивачки відповідно до якого заповів їй вказану частину домоволодіння. Наразі заповіт не змінений і не скасований. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивачка звернувся до державного нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, в звязку з тим, що спадкодавцем не була зареєстрована вказана частина домоволодіння на своє ім`я після придбання її за договором купівлі-продажу. Відповідачка по справі є донькою спадкодавця і також спадкоємицею першої черги.

Враховуючи наведене позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що складається з ? частини будинку, розташованого в м. Звенигородка по пров. Чайки 1 «А», після смерті 30.10.2015р. ОСОБА_3.

В судове засідання позивачка не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2П, надіслала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги позивача визнає повністю та проти їх задоволення не заперечує.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 30.10.2015 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3, про що видане свідоцтво про смерть від 30.10.2015 р. серії 1-СР №262139 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у виді ? частини будинку, розташованого в м. Звенигородка по пров. Чайки 1 «А». Дана частка домоволодіння належала спадкодавцю на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 25.12.2008 р. (а.с. 16)

09.09.2014 року ОСОБА_3 було складено заповіт на ім'я позивачки, згідно якого ? частину будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого в м. Звенигородка по пров. Чайки 1 «А» він заповідав позивачці ОСОБА_1 (а.с. 12) Наразі даний заповіт не змінений і не скасований, а тому згідно ст. 1223 ЦК України ОСОБА_4 має право на спадкування за заповітом.

Позивачка в установленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка.

Померлий ОСОБА_3 за життя не оформив належним чином правовстановлюючі документи на вказане спадкове майно, не зареєструвавши своє право власності у відповідності до вимог чинного законодавства, тому позивачка не може оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3

У зв`язку з цим позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до даних Черкаської районної державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлого 30.10.2015р., заведено спадкову справу № 177/2016. З заявами про прийняття спадщини звернулись позивачка та донька спадкодавця ОСОБА_2 відповідачка по справі.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.3.1. розяснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних ц і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

На підставі вище викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є доведеними, підтверджені належними доказами, ґрунтуються на законі, а тому суд вважає за можливе захистити право позивачки шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов базується на законі, є обґрунтованим тому його слід задоволити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 15, 59, 60, 174 ч. 4, 197,212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.392, 1217, 1218, 1222, 1223 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті після смерті 30.10.2015 р. ОСОБА_3 на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване в м. Звенигородка по пров. Чайки 1 «А».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. І. Сакун