Ухвала

іменем України

03 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКасьяна О.П.,
суддів: Амеліна В.І., Остапчука Д.О.,Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом та, змінивши його, просив стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» 15 031 грн 82 коп. на відшкодування шкоди, завданої здоров'ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, 50 000 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої знищенням транспортного засобу.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 26 січня 2014 року о 18 год. 15 хв. на 22 км автодороги Київ - Чернігів на території Броварського району Київської області у напрямку м. Чернігова ОСОБА_7, керуючи автомобілем ВАЗ 211540-110-32, порушивши правила дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «FIAT Scudo» під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачу завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Під час лікування позивач витратив кошти на ліки і у зв'язку із ушкодженням здоров'я йому завдано моральну шкоду, крім того, його автомобіль внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є фізично знищеним, чим йому завдано матеріальну шкоду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим, та закрито кримінальне провадження.

На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 за договором обов'язкового страхування була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», тому позивач просив стягнути завдану йому шкоду зі страховика.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 28 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_6 12 751 грн 85 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, 49 500 грн матеріальної шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу.

Після відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, зобов'язано ОСОБА_6 передати приватному акціонерному товариству «Українська транспортна страхова компанія» у власність транспортний засіб «Fiat Scudo», н/з НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», тому страховик відповідно до ліміту відповідальності повинен відшкодувати шкоду, завдану здоров'ю та майну позивача, а також моральну шкоду.

Проте з таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції погодитись не можна на таких підставах.

Судом встановлено, що 26 січня 2014 року о 18 год. 15 хв. ОСОБА_7, керуючи власним автомобілем ВАЗ 211540-110-32, та рухаючись по 22 км автодороги Київ - Чернігів на території Броварського району Київської області у напрямку до м. Чернігова, порушив Правила дорожнього руху України та перетнув суцільні лінії дорожньої розмітки, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Scudo», під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лівого передпліччя у середній третині, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 14 квітня 2014 року № 20/Е відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Яготинській ЦРЛ з 26 січня 2014 року по 11 лютого 2014 року та в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» з 29 травня 2014 року по 16 червня 2014 року і поніс витрати на лікування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована згідно з полісом від 23 липня 2013 року № АС/4422480 у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», з лімітом відповідальності за шкоду, завдану здоров'ю, - 100 000 грн, за шкоду, завдану майну - 50 000 грн та франшизи - 500 грн.

28 січня 2014 року ОСОБА_7 повідомив страховика про настання страхового випадку, а ОСОБА_6 подав заяву про виплату страхового відшкодування, однак страховик відмовив йому у виплаті страхового відшкодування, мотивуючи це тим, що сторони примирились між собою і завдана позивачу шкода відшкодована винною особою.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2014 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілим.

Згідно з аварійним сертифікатом від 21 травня 2014 року про оцінку вартості аварійного пошкодження автомобіля «Fiat Scudo» вартість відновлювального ремонту становить 139 398 грн 58 коп., ринкова вартість автомобіля на момент пошкодження з урахуванням ПДВ та інших податків і зборів становить 71 828 грн 50 коп., а вартість аварійно пошкодженого автомобіля - 44 012 грн 91 коп.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не виконав вимог процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи та перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ст. ст. 10, 213, 214, 303 ЦПК України).

Не перевірив доводів відповідача про те, що винну особу ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням із потерпілим, що може мати місце відповідно до ст. 46 КК України за наявності певних умов, зокрема, у разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, не перевірив цих обставин та не з'ясував, чи відшкодував ОСОБА_7 позивачу завдану шкоду та чи не буде подвійного відшкодування шкоди у зв'язку зі стягненням її зі страховика, не надав відповідної оцінки цим обставинам та не навів мотивів, не перевірив правильності висновку суду першої інстанції про стягнення завданої шкоди зі страхової компанії.

Разом із тим, встановивши, що автомобіль позивача є фізично знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд апеляційної інстанції не врахував, що порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 30.2 якої передбачено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної

пригоди, не перевірив правильності висновку суду першої інстанції щодо стягнення завданої шкоди в межах ліміту зі страховика у розмірі, що становить вартість автомобіля до настання ДТП.

Не перевірив доводів відповідача про те, що відшкодуванню страховиком підлягає різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, не надав цим обставинам відповідної оцінки.

При цьому суд не перевірив доводів відповідача про те, що статтею 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, тобто від грошової суми, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, не надав їм відповідної оцінки, не провів відповідного розрахунку моральної шкоди та перевірив правильності висновку суду першої інстанції про її відшкодування страховиком у розмірі 5 % від страхової суми у 100 000 грн, постановив ухвалу про залишення рішення суду першої інстанції без змін з порушенням норм процесуального права.

Невиконання судом апеляційної інстанції норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і є підставою для скасування ухвали апеляційного суду та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О.Остапчук

В.О.Савченко