_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/415/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упарвління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті в порядку ст. 257-1 ЦПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті 26.06.2016 року ОСОБА_2 у місті Донецьку. При цьому заявник вказує, що 26.06.2016 року помер її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від раку нижньої поверхні язика. Єдиними наявними документами підтвердження смерті є довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані установами Донецької народної республіки. Так як, м. Донецьк є непідконтрольною територією України, заявник на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» змушена звертатися до суду із заявою, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

До судового засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилася, матеріали справи містять заяву заявника про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Матеріали справи містять також заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу, вирішення справи залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 07.08.2002 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 /до шлюбу Зайцева/ А.О. уклали шлюб, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 914, що вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-НО № 200757 /а.с. 7/.

На підтвердження заявлених ОСОБА_1 вимог щодо встановлення факту смерті 26.06.2016 року у м. Донецьку її чоловіка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судом досліджено надані заявником письмові докази, а саме:

-Довідку про причину смерті № 163, видану 17.06.2016 року Республіканським онкологічним центром імені професора ОСОБА_4, з якої слідує, що ОСОБА_2 помер у віці 38 років 26.06.2016 року, причина смерті - рак нижньої поверхні язика /а.с. 8/;

-Свідоцтво про смерть 26.06.2016 року ОСОБА_2 у м. Донецьк, актовий запис № 638. Свідоцтво серії ДНР № 032579, видане Буденнівським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки /а.с. 9/;

-Свідоцтво про поховання, видане начальником КП «Ритуальна служба м. Донецька», з якого вбачається, що 27.06.2016 року на дільниці № 16 кладовище Мушкетово, що розташоване у м. Донецьк по вул. Павших Коммунаров здійснено поховання ОСОБА_2, актовий запис № 638 /а.с. 10/;

Згідно розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України, вказаною територією, зокрема, являється і м. Донецьк.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до положень розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року, місце смерті чоловіка заявника ОСОБА_2, а саме: м. Донецьк України, є територією на якій здійснюється антитерористична операція.

17.03.2015 року Верховною Радою України прийнято постанову «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Враховуючи, що м. Донецьк України відповідно до розпорядження № 1275-р Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року являється територією на якій здійснюється антитерористична операція, тобто є територією, що непідконтрольна Україні, та приймаючи до уваги постанову Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин підлягають застосування положення ст. 257-1 ЦПК України та Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до положень ст. 9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть серії ДНР № 032579, видане Буденнівським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної ОСОБА_5 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, не створює правових наслідків, однак посвідчує факт смерті ОСОБА_2 на території м. Донецьк.

Положеннями ст. 257-1 ЦПК України регулюються особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За таких обставин, з урахуванням встановлених обставин, дослідивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду та її заява підлягає задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 212-215, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, що громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26.06.2016 року у м. Донецьк Україна.

Вказане рішення є підставою для здійснення державної реєстрації факту смерті 26.06.2016 року у м. Донецьк Україна, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Васильків О. В.