Категорія 6Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В.,Сопруна В.В.,

за участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 міської ради про забезпечення позову ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про усунення наслідків самочинного будівництва,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року,

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року про забезпечення позову ОСОБА_2 міської ради до ОСОБА_3 про усунення наслідків самочинного будівництва,заборонено вчиняти будівельні роботи та будь-які інші роботи ОСОБА_3 та іншим юридичним або фізичним особам на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця, а також накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, представник відповідача у справі ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій проситьухвалу суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не зявилися, а тому дана справа відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 міська рада звернулася з позовом до ОСОБА_3 про усунення наслідків самочинного будівництва, яким просила винести рішення про ліквідацію наслідків самочинного будівництва житлового будинку та демонтаж металевої огорожі на земельній ділянці за кадастровим номером :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця за рахунок ОСОБА_3

27 вересня 2016 року ОСОБА_2 міська рада подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_2 міської ради задоволено.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_3 існує спір з приводу будівництва останнім житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця, яка належить територіальній громаді м. Вінниця. Спірне будівництво здійснюється без дозвільних документів та розробленої і затвердженої в установленому порядку проектної документації, тобто з порушенням вимог чинного законодавства. Позивачу відмовлено в доступі для огляду та перевірки будівельного майданчику.

Таким чином, суд першої інстанції, вивчивши доводи зави про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що оскільки подальше здійснення відповідачем будівельних робіт може призвести до утруднення виконання судового рішення або неможливості його виконання, доцільно буде вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони вчинення будівельних робіт та будь-яких інших робіт ОСОБА_3 та іншими юридичними або фізичними особами на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця, а також накладення арешту на зазначену земельну ділянку.

Колегія суддів повністю погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» та статті 3 ЦПК України розяснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У статті 152 ЦПК України наведено перелік способів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборона вчиняти певні дії (п. п. 1, 2 ч.1).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акта № 1304-ПП від 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 не допустив посадових осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області на будівництво житлового будинку по вул. 600-річчя, 66-А у м. Вінниця для проведення позапланової перевірки (а.с. 7-8), про що було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_3 (а.с. 9-10) та надано припис від 22 вересня 2016 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із вимогою допустити уповноважених осіб Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до проведення перевірки обєкта будівництва до 03 жовтня 2016 року (а.с. 11-12).

Згідно з актом від 26 вересня 2016 року комісією у складі представників Департаменту архітектури, містобудування та кадастру ОСОБА_2 міської ради та Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області за результатами візуального обстеження території по вул. 600-річчя, 66-А у м. Вінниця було виявлено самочинне виконання ОСОБА_3 будівельних робіт.

Зазначений припис відповідачем не виконано, протокол про адміністративне правопорушення ним не оскаржувався.

Відповідно до ст. ст. 26, 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації та отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо обєктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом пяти робочих днів з дня надходження декларації. Виконувати будівельні роботи, підключати обєкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Згідно із ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що ОСОБА_3 здійснено самочинне виконання будівельних робіт з будівництва будівлі на земельній ділянці по вул. 600-річчя, 66-А. Відповідач до ОСОБА_2 міської ради та її виконавчих органів за дозвільними документами не звертався. Інформація стосовно видачі вихідних даних на проектування багатоквартирного житлового будинку у виконавчих органів ОСОБА_2 міської ради відсутня.

Відповідачем суду першої та апеляційної інстанції не надано жодних доказів отримання належним чином зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт.

Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про ліквідацію наслідків самочинного будівництва житлового будинку та демонтаж металевої огорожі на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність заборони вчиняти будівельні роботи ОСОБА_3 та іншим юридичним або фізичним особам на даній земельній ділянці та накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:066:0057 по вул. 600-річчя, 66-А, м. Вінниця.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтоване застосування судом заборони вчиняти будівельні та будь-які інші роботи та накладення арешту на земельну ділянку а також про відсутність юридичного спору між сторонами є безпідставними, оскільки за змістом заяви підставою позову є будівництво житлового будинку без відповідних дозвільних документів та розробленої і затвердженої в установленому порядку проектної документації на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано за відповідачем, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач не обмежений у подальшому проведенні будівельних робіт а також можливості розпорядитись своїм майном відчуживши його іншій особі, що в майбутньому значно утруднить або зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, колегією суддів встановлено, судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 303, 304, 307, 312-317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ ОСОБА_6

Судді : /підпис/ ОСОБА_7

/підпис/ ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: