АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Манна Трейд», товариство з обмеженою відповідальністю «Ацумарі», товариство з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (надалі - ПАТ «ОТП Банк») звернулось у суд з позовом до ОСОБА_1, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Мана Трейд» (надалі- ТОВ «Мана Трейд»), товариство з обмеженою відповідальністю «Ацумарі» (надалі- ТОВ «Ацумарі»), товариство з обмеженою відповідальністю «Трансойлсервіс» (надалі- ТОВ «Трансойлсервіс»), ОСОБА_2., ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовувався тим, що між ТОВ «Мана Трейд» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про надання банківських послуг №CR12-193/28- 2 зі змінами та доповненнями. Проте, в порушення умов зазначеного договору, позичальником не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відсотки, у зв'язку з чим станом на 29 квітня 2015 року виникла заборгованість у сумі 11 173 217 грн. 51 коп., з яких 7 999 398 грн. 38 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 84315 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість по відсоткам; 1483352 грн. 40 коп. - заборгованість по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість; 1606150 грн. 89 коп. - заборгованість по пені.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 05 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір поруки № SR 12- 234/28-2 зі змінами та доповненнями, яким поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов'язань клієнтом, на підставі чого банк й звернувся в суд з зазначеним позовом.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у позові.

В судове засідання сторони не з'явилися, проте про день і час судового розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог ст.ст.74,75 ЦПК України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 жовтня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Мана Трейд» був укладений договір про надання банківських послуг № СR 12-193/28-2, зі строком дії до повного виконання зобов'язань клієнта (а.с.11-18 т.1) (надалі - кредитний договір), та в подальшому укладено договори про зміну договору й 31 жовтня 2013 року у відповідності до договору про зміну №5, позивач надав позичальнику банківську послугу - овердрафт - кредитну лінію, що надається шляхом здійснення банком оплати платіжного(их) документа(ів)/доручення(ь) клієнта з банківського рахунку понад наявний на такому рахунку клієнта залишок грошових коштів.

Відповідно до п.28.2.7 договору про зміну № 5 (т.1 стор. 2 а.с. 56) сума кожного траншу підлягає поверненню клієнтом протягом 30 календарних днів з дати надання такого траншу за обставини, що на момент надання такого траншу не існувало заборгованості клієнта перед банком за такою банківською послугою як овердрафт, а за обставин, що на момент надання такого траншу існувала заборгованість клієнта перед банком за такою банківською послугою як овердрафт (існуюча заборгованість), то такий транш підлягає поверненню протягом 30 календарних днів з дня виникнення такої існуючої заборгованості.

Таким чином, позивач взяв на себе зобов'язання протягом дії договору про надання банківської послуги надавати позичальнику банківську послугу «овердрафт», а позичальник зобов'язався повертати кожен виданий транш овердрафту разом з відсотками позивачу протягом 30 календарних днів з дня отримання чергового траншу за овердрафтом.

Пунктом 4.34 кредитного договору встановлено, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту - 8 000 000 000 грн. (а.с.46-110 т.1).

У відповідності до п.10 кредитного договору банк зобов'язався надати банківську послугу клієнту відповідно до положень кредитного договору (а.с.15 т.1).

Банк виконав зобов'язання, передбачені кредитним договором, і надав банківську послугу - банківський кредит у вигляді овердрафту.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором банківських послуг 05 жовтня 2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, як поручителем, було укладено договір поруки № SR12-234/28-2 (a.c.83 т.1) (надалі - договір поруки).

Згідно укладеного між сторонами договору про зміну №3 від 31 жовтня 2013 року п.21 договору поруки було викладено в новій редакції та встановлено Генеральний строк дії договору поруки - до 31 жовтня 2014 року включно.

Матеріалами справи доведено, що позивач за період з 24 вересня 2014 року по 24 жовтня 2014 року перерахував на користь позичальника 20 638 789 грн. 52 коп., проте сума простроченої заборгованості по овердрафту склала 7 999 398 грн. 38 коп. (а.с.139 т.1).

Встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 10 червня 2015 року з іншого поручителя ТОВ «МАНА ТРЕЙД» за договором поруки - ТОВ «Трансойлсервіс» на користь «ОПТ Банк» стягнуто кредитну заборгованість, у сумі 11 173 217 грн. 51 коп. (а.с.79-81 т.2).

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання ТОВ «Трансойлсервіс» боргових зобов'язань перед позивачем.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно договорів поруки позичальник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Згідно ст. 543 ЦК України, кредитор має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України).

Частиною 1 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Договором поруки, встановлено, що незалежно від (додатково до) інших положень договору банк вправі вимагати виконання боргових зобов'язань вцілому або у визначеній банком частині за умови настання будь-якої з наступних обставин:…та/або наявність/настання випадку невиконання умов договору …та/або випадку невиконання будь-якого з договорів клієнта з банком та/або з групою ОТП.., що є чинним (и) на дату укладання договору та/або буде(уть) укладений (і) протягом строку дії договору…Таке виконання боргових зобов'язань повинно бути здійснене клієнтом протягом 7 (семи) банківських днів з дня пред'явлення банком клієнту відповідної письмової вимоги про це..(а.с.90 т.1)

Окрім цього, п.14 договору поруки поручитель зобов'язаний забезпечити належне виконання боргових зобов'язань, як шляхом впливу на клієнта, так і шляхом виконання боргових зобов'язань згідно договору поруки (а.с.96 т.1).

Згідно п.15 договору поруки сторони домовились, що положення договору поруки щодо солідарного обов'язку поручителя за клієнта перед банком є окремим право чином (договором), включеним в договір поруки, і тому виконання поручителем боргових зобов'язань здійснюється згідно з застереженням, що міститься в договорі поруки, та не потребує укладання сторонами окремого договору чи будь-якого іншого додаткового підтвердження чи погодження (а.с.97 т.1).

Згідно даного пункту, у разі порушення боргових зобов'язань та/або умов договору поруки, тобто невиконання та/або неналежне виконання боргових зобов'язань клієнтом та/або поручителем в порядку та строки, встановлені договором, банк направляє/надсилає клієнту/поручителю письмове(і) повідомлення про порушення, суттєво за формою, що наведена в п.20 договору поруки.

Твердження апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів, які підтверджували факт повідомлення позивачем відповідача про те, що мають місце факти порушення умов договору поручителем чи позичальником та що станом на 31 жовтня 2014 року (дата закінчення дії договору поруки) від позивача не надходило жодних повідомлень про порушення, а отже випадок порушення відсутній, а договір поруки є припиненим у зв'язку із закінченням строку, встановленого в договорі поруки, - є безпідставними та не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Відповідно до п. 21 договору поруки, 31 жовтня 2014 року (включно) - є Генеральним строком.

Пунктом 1 договору поруки передбачено, що Генеральний строк - це максимально допустимий (дозволений) строк (термін) правовідносин банку і клієнта згідно з договором при умові (обставині) відсутності випадку невиконання умов договору.

Тобто, 31 жовтня 2014 року (включно) є строк зобов'язання (п. 34 кредитного договору). Відповідно, останньою датою для звернення позивача із вимогою до відповідача, як поручителя, є 30 квітня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий боржнику транш 25 вересня 2014 року підлягав до сплати не пізніше 24 жовтня 2014 року, а тому з цього строку спливає строк виконання зобов'язання та свідчить про припинення поруки колегія суддів визнає безпідставними, остільки відповідно до даних розрахунку заборгованості в період з 25 вересня 2014 року по 24 жовтня 2014 року банк надав позичальнику грошові кошти періодичними платежами на суму 20 639 789 грн. 52 коп. й протягом вказаного періоду ТОВ «Мана Трейд» повернуло кредитору лише 12 640 391 грн.14 коп. (а.с.181 т.2), а згідно договору поруки сторони визначили строк виконання зобов'язання до 31 жовтня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява здана позивачем 30 квітня 2015 року через поштове відділення, що відповідає вимогам ч.6 ст.70 ЦПК України.

Отже, позивачем не був пропущений передбачений положеннями ч.4 ст.559 ЦК України строк звернення у суд з позовом до поручителя.

Окрім цього, п.15 договору поруки («Виконання зобов'язань клієнта») закріплено, що ..цим банк вимагає від поручителя як солідарного боржника за борговими зобов'язаннями виконувати боргові зобов'язання в порядку та строки, передбачені договором. Сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення поручителем виконання боргових зобов'язань згідно договору без необхідності направлення банком поручителю будь-якої додаткової вимоги.

Отже, направлення повідомлення про порушення, про яке йде мова в цьому пункту договору поруки, не є обов'язком банку.

Так, згідно із ст. ст. 627, 638 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

ОСОБА_1, підписуючи договору поруки SR 12-234/28-2 від 05 жовтня 2012 року з доповненнями до нього, повністю погоджувався з його умовами.

З долученого до справи розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку ТОВ «Мана Трейд» убачається, що заборгованість боржника по договору станом на 29 квітня 2015 року становить 11 173 217 грн. 51 коп., з яких 7 999 398 грн. 38 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 84315 грн. 84 коп. - прострочена заборгованість по відсотках; 1483352 грн. 40 коп. - заборгованість по відсотках, нарахованих на прострочену заборгованість; 1606150 грн. 89 коп. - заборгованість по пені (а.с.8-10, 139,154-196 т.1, 181-184 т.2)

Районний суд обґрунтовано визнав доведеним наявність боргових зобов'язань ОСОБА_1 перед банком в зазначеному розмірі, остільки відображені у них дані узгоджуються з долученими до справи доказами, а також підтверджуються встановленими рішенням Господарського суду м. Києва від 10 червня 2015 року обставинами по справі за позовом ТОВ «ОТП Банк» до іншого поручителя боржника - ТОВ «Трансойлсервіс» (а.с.79-81 т.2).

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначеного, та матеріалів справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність усіх правових підстав до задоволення заявлених по справі позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/5550/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/223/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.