Справа № 405/8032/15-ц
Провадження №2/405/1990/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Береді Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що вона разом з братом ОСОБА_2 зареєстровані у неприватизованій квартирі АДРЕСА_1, при цьому до 28 жовтня 1996 року ОСОБА_2 проживав у даній квартирі разом з нею (ОСОБА_1) та батьками, а потім забрав усі свої речі та виїхав за межі України, одружився та родинні відносини з ними не підтримує. В свою чергу, вона (позивач) вимушена сплачувати комунальні послуги за всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, відповідач будь-якої участі в утриманні квартири не приймає.
З огляду на зазначене та з посиланням на ст. ст. 71-72 ЖК України, позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
В судовому засіданні позивач та в її інтересах представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, просили позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про що свідчить оголошення в газеті «Народне слово» № 3 (3233) від 21 січня 2016 року, причини неявки суду не відомі.
З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч. 1 ст. 225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в в судовому засіданні позивач та в її інтересах представник не заперечували.
Заслухавши пояснення позивача та в її інтересах представника, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3, сім'я якого складається з 4-ох чоловік, на підставі ордеру НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, який виданий на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Кіровограда від 21.07.1982 року № 329, надано право на зайняття 3-ох кімнат, загальною житловою площею, 37,27 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1. Склад сім'ї ОСОБА_3 складають: ОСОБА_4, - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_1 - донька.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого міським відділом по реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 1780.
Судом також встановлено, що відповідно до довідки, виданої КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради» від 12.11.2015 року № 4068 склад сім'ї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, складають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, - син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, - донька, ОСОБА_6, - онука.
Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 27.11.2015 року місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 28.12.1990 року.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2, є рідним братом позивача ОСОБА_1, та з 28 жовтня 1996 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1, яку він залишив добровільно, при відсутності перешкоджання йому у цьому з боку позивача, та інших членів сім'ї, крім того, в квартирі відсутні його особисті речі, кошти на утримання квартири останній не надає, а так само, не несе витрати на оплату комунальних послуг.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за вказаною вище адресою підтверджується також актом від 11.11.2015 року, складеним ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2, 1970 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за вказаною адресою з 28.10.1996 року, що підтверджено також свідками: ОСОБА_7, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_8, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_9, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4, підписи яких посвідчено 12.11.2015 року начальником КП «ЖЕО № 2 КМР» Л.Марченко.
Крім того, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив підписання ним зазначеного вище акта від 11.11.2015 року. Також пояснив, що з 1982 року він проживає в АДРЕСА_2, по сусідству з ОСОБА_3. Знає і позивача, і відповідача, з ОСОБА_3, батьком сторін близько 35-ти років пропрацювали на одному підприємстві, разом отримували ордери на квартири. На даний час в квартирі проживають дружина ОСОБА_3, його донька та онука. ОСОБА_3 помер. Крім того, зазначив, що йому відомо, що син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 поїхав на заробітки в Москву і близько 18-ти років він його не бачив.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що з 1982 року вона проживає по сусідству з ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_4. На теперішній час в квартирі № 24 проживають позивач ОСОБА_1, її донька, та ОСОБА_4 - мати позивача. ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_1, якого вона (свідок) не бачила близько 20-ти років, їй відомо, що він поїхав в Росію на заробітки. Крім того, свідок підтвердила підписання нею акта від 11.11.2015 року.
Викладені вище обставини підтверджені матеріалами справи: ордером НОМЕР_1 від 29.07.1982 року, виданого на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Кіровограда від 21.07.1982 року № 329, відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 27.11.2015 року, згідно з якими ОСОБА_2 з 28.12.1990 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, актом від 11.11.2015 року складеним за участю ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, підписи яких посвідчено начальником КП «ЖЕО № 2» КМР» Марченко Л. та якими підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 з 28.10.1996 року не проживає, а тому вважаються судом встановленими.
Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім громадянином.
Відповідно до правил ст. 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.
Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини суд відзначає, що правовідносини між сторонами мають бути врегульовані відповідно до положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, згідно з якою наймач або члени його сім'ї втрачають право на користування цим житлом у разі якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.
Оскільки під час судового розгляду встановлено, що відповідач без поважних на те причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 28 жовтня 1996 року, тобто понад шість місяців, не використовує житлове приміщення для проживання в ньому, не повернувся на проживання в квартиру до теперішнього часу і дані факти не спростовано під час судового розгляду справи, приймаючи до уваги, що відповідач не вносив плату за користування житлом і за комунальні послуги, більш того, відповідач добровільно залишив дану квартиру, забрав свої особисті речі, суд приходить до висновку про те, що існують передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування відповідним житловим приміщенням, а саме: квартирою за АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213 - 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою за АДРЕСА_1.
Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем ОСОБА_1
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
В порядку статті 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда Л.А. Іванова