АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6527/16 Справа № 199/9413/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Осіяна О.М., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Амур-Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

В с т а н о в и в :

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя посилаючись на те, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року, під час якого, на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2010, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі під № 2659 було придбано домоволодіння по вулиці Бережна, 9 в м. Дніпропетровську. У 2011 році будинок сторонами було знесено та побудовано інший. Крім того, під час шлюбу на початку 2012 року ними було придбано також автомобіль марки BMW. Позивач просила суд визнати спільною власністю майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме домоволо-діння по вулиці Бережна, 9 в м. Дніпропетровську, визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині зазначеного домоволодіння; визнати спільною власністю майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме: автомобіль марки BMW, визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині автомобіля марки BMW; стягнути з ОСОБА_3 на її користь судовий збір в сумі 1242,03 грн. (а.с.2-5).

Рішенням Амур-Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.164-166).

В апеляційній скарзі (а.с.168-173) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- на кошти за продану квартиру по вул. Шолохова, 19 у м. Дніпропетровську відповідач придбав автомобіль Mersedes-Benz Vito 111CDI, щодо якої у позивача претензій немає;

- автомобіль BMW 324D було придбано за час шлюбу на спільні кошти, який відповідач після розірвання шлюбу продав без відома позивача;

- також спільним сумісним майном подружжя є спірне домоволодіння по вулиці Бережна, 9 в м. Дніпропетровську, право власності на яке зареєстровано за відповідачем.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано нерухоме майно за власні кошти відповідача, доказів наявності та придбання автомобіля за спільні кошти суду не надано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що:

- сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2012 року розірвано,

- в період шлюбу сторонами за договором купівлі-продажу від 13.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2659, на ім'я відповідача придбано домоволодіння № 9 по вул. Бережна в м. Дніпропетровську,

- 20.04.2015 року складено акт про знесення житлового будинку №9 по вулиці Бережна в м. Дніпропетровську,

- у травні 2015 році на місці старого будинку розпочато будівництво нового будинку,

- 25.06.2015 року новостворений будинок було завершено будівництвом та введено в експлуатацію,

- всі дії щодо новоствореного нерухомого майна здійснені відповідачем після розірвання шлюбу,

- за повіломленням Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 19.04.2016 року автомобіль BMW, 1986 року випуску, знято з обліку 06.08.2013 року для реалізації.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином нормами сімейного права встановлено право спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане у шлюбі, та рівність прав подружжя на це майно, якщо не доведені інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до позивача про визнання особистою приватною власністю будинку, придбаного під час шлюбу, відповідач до суду не звертався.

З копії заяви позивача від 13.08.2010 року, посвідченої нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 2658, наявність якої не оспорювалася представником відповідача в суді апеляційної інстанції, вбачається, що позивач надала згоду відповідачу на придбання домоволодіння № 9 по вул. Бережна в м. Дніпропетровську за спільні кошти (т.2 а.с.251).

Тому висновки суду щодо придбання цього домоволодіння відповідачем за власні кошти є безпідставними.

Разом з тим відсутні підстави для поділу будинку, який після розірвання шлюбу побудований відповідачем на місці старого за власні кошти, що не позбавляє позивача права звернутися до відповідача з позовом про компенсацію вартості старого будинку на час його знесення.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль BMW 324D було придбано за час шлюбу на спільні кошти, який відповідач після розірвання шлюбу продав без відома позивача, не можуть бути прийняті до уваги.

Згідно ч.2 ст.68 СК України розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень

Як вбачається зі справи, згідно з рішенням суду від 30.11.2012 року шлюбні відносини припинені з червня 2012 року, спірний автомобіль відповідачем знято з обліку 06.08.2013 року для реалізації.

Позивач з позовом до відповідача про визнання недійсним договору продажу автомобіля до суду не зверталася.

Згідно розяснень, наданих в п.30 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином позивач не позбавлена права звернутися до відповідача з позовом про компенсацію вартості проданого автомобіля.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про поділ автомобіля немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Амур-Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року змінити в частині обґрунтування відмови ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна подружжя.

В решті рішення Амур-Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту йогої проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: