АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/503/16Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 22-ц/789/889/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року позов задоволено і шлюб між сторонами розірвано. Прізвища сторін залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким зупинити розгляд справи і призначити сторонам шестимісячний строк для примирення. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, а саме, що суд не вжив жодних заходів щодо збереження сім`ї, не надав сторонам строк для примирення.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись, що між нею та відповідачем припинились шлюбні відносини і наміру примирюватись вона не має, зважаючи на негативну поведінку відповідача щодо неї та її матері, про що представила повідомлення Кременецького відділу поліції від 03.06.2016 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І ИД № 011081, видане Жолобівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у сторін склалися непрості сімейні відносини: між ними часто виникають конфлікти, злагоди у сімейному житті не має. Крім того, суд критично оцінив заявлене клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення, оскільки з 24.03.2016 року - часу подання позову, ОСОБА_3 не вчинено жодних дій для примирення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст. 112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивачка вказує, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2006 року. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розпаду шлюбу є те, що у позивачки з відповідачем різні погляди на моральні аспекти подружнього життя, спільне життя не склалось, позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідач застосовував до неї та її матері фізичне та психологічне насильство, шлюб має формальний характер. ОСОБА_1 вважає, що збереження сім'ї є недоцільним і неможливим, примирення категорично заперечує.

Чинне законодавство України не передбачає обов`язковості надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення. Оскільки позивач категорично заперечує щодо можливості примирення, а відповідач не зазначив за яких обставин можливе досягнення примирення та з часу подачі позову не вчинив особисто будь-яких дій щодо примирення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції підставно вирішив справу без надання такого строку. Не відбулось примирення між сторонами і за час оголошеної перерви по справі у суді апеляційної інстанції з 21 червня по 21 липня 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Храпак Н.М.