Справа № 591/544/16-ц
Провадження № 2/591/815/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

05 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 жовтня 2003 року перебуває з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони проживають окремо з 2014 року, спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати.

Сторони направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони 04 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у Лебединському міському відділі реєстрації актів громадського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 181, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає.

На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, вважають збереження шлюбу неможливим, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню.

Судові витрати залишити за позивачем.

У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 04 жовтня 2003 року у Лебединському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 181.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.В. Кривцова