Справа № 226/2906/15-ц
Провадження № 2/226/45/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2016 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ПАТ «Дельта Банк»

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи: Національний банк України

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Димитров Донецької області справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Національний банк України про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якого вказав, що 24.06.2011р. між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 40018, згідно з яким позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 177800 грн. з розрахунку 15,9% річних за користування кредитом на строк з 24.06.2011р. по 24.06.2018р. 02.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та позивачем був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги відповідно до якого у порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора.

Відповідно до розділу 2 п.2.4 Кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом згідно з п.1.4.1 Кредитного договору, здійснюється щомісяця в останній робочий день кожного місяця та в перший робочий день після перебігу періоду для нарахування процентів, виходячи з фактичної заборгованості за кредитом, з дня надання кредиту, згідно з п.2.1 Договору, до моменту погашення кредиту. Період для нарахування процентів починається з відповідного календарного дня в якому був підписаний Договір у місяці попередньому звітному, і триває по відповідний день звітного місяця, який передує календарному дню, в якому був підписаний Договір включно. Позичальник сплачує проценти щомісячно, в порядку, визначеному п.п.2.5, 2.6 цього Договору. У разі прострочення погашення кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту повного погашення кредиту. Погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно, до 24-го числа кожного місяця протягом строку дії Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання Договору.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконуються, у звязку з чим, станом на 31.07.2015р. за відповідачем наявна заборгованість у сумі 119562,99 грн., з яких: тіло кредиту 110861,25 грн., відсотки 8701,74 грн. Враховуючи зазначене, відповідно до п.п.2.5, 3.2.5 Кредитного договору, банк набуває право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 119562,99 грн., з яких: тіло кредиту 110861,25 грн., відсотки 8701,74 грн.

У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 119562,99 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача до судового засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглянути справи без їх участі, позов підтримує.

Відповідач до суду не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у позові просить відмовити, оскільки позивачем не доведено ті обставини, на які він позивається та не підтверджено належними доказами відповідно до чинного законодавства.

Крім цього, відповідач також надав письмові заперечення проти позову, де вказав, що з позовом не згоден в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.ст.11, 58-60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо укладання з ним у письмовій формі кредитного договору.

Відповідно до п.2 ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до п.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Таким доказом можна вважати повідомлення первісного кредитора про здійснену уступку вимоги. Таким чином, якщо інше не встановлено договором або законом, відступлення права вимоги є двостороннім правочином, в якому сторонами є первісний кредитор і новий кредитор. У цьому випадку боржник не є стороною у цьому правочині, а лише наділений правом не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні (ч.2 ст.517 ЦК України) та правом висувати проти вимоги кредитора заперечення (ст.518 ЦК України). Обовязковою умовою для виконання боржником зобовязання на користь нового кредитора є повідомлення боржника про заміну кредитора у зобовязанні. Таким чином, ризик настання несприятливих наслідків не для боржника, а для кредиторів, настає у разі невиконання ними обовязку щодо повідомлення боржника про відступлення права вимоги боргу. Ці несприятливі наслідки можуть виявлятися у: - невиконанні боржником зобовязання жодному з кредиторів; - виконанні боржником зобовязання первісному кредиторові. Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (постанова ВСУ від 26.08.2008р.). Проте, станом на цей час, він жодного доказу переходу до нового кредитора прав у зобовязанні за договором №40018 від 24.06.2011р. не отримував. Також зазначених доказів щодо повідомлення його щодо переходу до нового кредитора прав у зобовязанні за договором №40018 від 24.06.2011р. не додано до позовної заяви.

Згідно позовної заяви вбачається, що позивач має заборгованість станом на 31.07.2015р. 119562,99 грн., проте позивачем не зазначено: період утворення вказаної заборгованості; дати останнього платежу згідно графіку погашення кредиту.

У звязку з вищевикладеним просить витребувати у позивача оригінали письмових доказів відповідно до ст.64 УПК України, а саме: - оригінал кредитного договору №40018 від 24.06.2011р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем; - оригінал договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк»; - оригінал акту приймання передачі права вимоги до договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк». Також просить витребувати у відповідача інформацію про період утворення заборгованості за кредитним договором №40018 від 24.06.2011р. та інформацію про дату останнього платежу згідно графіку погашення кредиту за кредитним договором №40018 від 24.06.2011р., а у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, Національний банк України, до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що за змістом копій документів, між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем був укладений Кредитний договір №40018 від 24.06.2011р. на отримання кредиту у сумі 177800 грн. з процентною ставкою 15,9% річних та Додаток № 1 до листа ознайомлення (а.с.6-16).

За змістом копії Договору купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013р., ПАТ «Астра Банк» продав, а ПАТ «Дельта Банк» купив право вимоги, зокрема, згідно Додатку до Акту приймання-передачі прав вимоги (Договір купівлі-продажу прав вимоги від 02.12.2013р.), й у відношенні відповідача (а.с.23-29).

Згідно постанови НБУ від 02.03.2015р., ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних (а.с.32-35).

Згідно рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015р., розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (а.с.36-37).

За клопотанням відповідача, 17.12.2015р. судом були витребувані оригінали документів: - оригінал кредитного договору №40018 від 24.06.2011р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем; - оригінал договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк»; - оригінал акту приймання передачі права вимоги до договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк»., зазначений запит був отриманий позивачем 28.12.2015р.

11.01.2016р. був зроблений повторний запит про термінове надання оригіналів документів, який був отриманий позивачем 18.01.2016р.

Судом втретє зроблений запит на термінове отримання зазначених вище оригіналів документів, який позивач отримав 28.02.2016р.

Однак, 09.03.2016р. представник позивача до судового засідання не зявився та оригінали витребуваних судом документів позивачем не надані, надійшла заява про розгляд без участі представника позивача, на позові наполягає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ч.1 ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Оскільки суду не надано: - оригінал кредитного договору №40018 від 24.06.2011р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем; - оригінал договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк»; - оригінал акту приймання передачі права вимоги до договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р., укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк», то копії зазначених документів суд не може визнати допустимими доказами укладення між ПАТ «Астра Банк» та відповідачем кредитного договору №40018 від 24.06.2011р., а також укладання між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р. та приймання передачі позивачу права вимоги, зафіксованого актом приймання передачі права вимоги до договору купівлі-продажу права вимоги від 02.12.2013р.

Крім цього, виходячи зі змісту кредитного договору №40018 від 24.06.2011р., зазначений договір є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Доказів, щодо виконання свого обовязку, передбаченого ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, так як позивачем не надано доказів щодо укладення кредитного договору та переуступки права вимоги та виконання ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

На пiдставi ст.ст.513, 516, 517, 526, 527, 612, 1054, 1055 ЦК України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 64, 88, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Національний банк України про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя