Справа № 459/1927/16 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/5938/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Приколоти Т.І.

Суддів: Ванівського О.М., Павлишина О.Ф.

З участю секретаря: Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2016 року, у справі за заявою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції.

Ухвалу оскаржив Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа не може бути закінчено, оскільки норма жилої площі на одну особу встановлюється в розмірі 13,65 кв.м., сімя ОСОБА_2 складається з 4-х осіб, отже норма жилої площі на сімю з чотирьох людей складає 54,6 кв.м., а сімю останнього забезпечено житлом лише 39,1 кв.м. Стверджує, що вказаний виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні у відділах ДВС, виконання його результатів не дало, рішення суду залишається невиконаним в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження ВП № 50224020 з примусового виконання виконавчого листа № 2-809 від 20 травня 2002 року, виданого 21 червня 2002 року Червоноградським міським судом Львівської області про зобовязання ДВАТ шахти «Межирічанська» забезпечити житлом ізольованою квартирою сімю ОСОБА_2, яка складається з чотирьох осіб: дружини ОСОБА_3, доньки ОСОБА_4, доньки ОСОБА_5, згідно норм встановлених житловим законодавством.

29 лютого 2016 року начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби до ДП «Львіввугілля» направлено вимогу державного виконавця в порядку ст.ст. 5, 11, 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодовиконання виконавчого листа № 2-809 від 20 травня 2002 року, виданого 21 червня 2002 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Відповідно до листа ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» від 12 березня 2016 року № 38-3/179 згідно умов договору від 13 серпня 1993 року ОСОБА_2 зобовязувався відпрацювати на будівництві житла 5 років, а фактично відпрацював 1 рік 6 місяців, бо будівництво житла в галузі було припинено. Сімя ОСОБА_2 (склад сімї 4 особи) до травня 2012 року проживала в кімнаті № 33 гуртожитку шахти «Межирічанська» площею 18,1 кв.м. З метою покращення житлових умов ОСОБА_2 згідно протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкових комітетів ВП «Шахта «Межирічанська» від 31 травня 2012 року № 36 видано ордер на дві кімнати №№ 106-107 загальної площею 39,1 кв.м. Припинення житлового будівництва з 1999 року сталося не по вині ДП «Львіввугілля», а через відсутність цільового державного фінансування. В даний час будівництво не проводиться. Законодавством встановлений чіткий порядок забезпечення житлом громадян України, який не передбачає позачергового надання житла з підстав укладення договору підряду та рішень суду. Сама по собі участь громадян за договором з підприємством у будівництві житла не має бути підставою для позачергового надання житлового приміщення, якщо законодавством передбачено першочергове або позачергове надання житлового приміщення даній категорії громадян. У звязку з наведеним, ДП «Львіввугілля» не має можливості виконати вищевказаний виконавчий лист.

З листа ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» від 6 квітня 2016 року № 38-3/263 вбачається, що протоколом спільного засідання адміністрації та профспілкових комітетів ВП «Шахта «Межирічанська» від 31 травня 2012 року № 36 ОСОБА_2 видано ордер на 2 кімнати № 106-107 загальною площею 39,1 кв.м в гуртожитку ВП «Шахта «Межирічанська». Виділена площа переобладнана в двокімнатну квартиру, яка складається з 2-х житлових кімнат, санвузла, коридору, кладової.

Рішенням Червоноградської міської ради № 806 від 29 квітня 2015 року «Про безоплатну передачу територіальною громадою гуртожитків за адресою: м. Червоноград, вул. Івасюка, 9, вул. Паркова, 4 на баланс КП «Червонограджитлокомунсервіс» передано в комунальну власність гуртожиток ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля». ОСОБА_2 та члени його сімї скористались правом на безоплатну приватизацію житлової квартири. Згідно з довідкою Бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 30 від 5 квітня 2016 року дана квартира, приватизована на 3-х осіб в рівних частинах кожному на підставі рішення бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 18 січня 2016 року за № 7. Власниками квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до листа субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 вартість квадратного метра житлової нерухомості, а саме: квартири у м. Червонограді Львівської області коливається від 8 000 грн. до 16 000 грн.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 36 зазначеного Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз наведених положень правових норм свідчить, зокрема, що зміна способу виконання рішення може застосовуватися лише у виняткових випадках, а щодо майна, присудженого за рішенням суду, у разі його відсутності в натурі.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Суд прийшов до вірного висновку, що задовольнивши подану старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби заяву про встановлення (зміну) способу і порядку виконання рішення, суд фактично змінить спосіб виконання судового рішення, так як позбавить права забезпечення житлом трьох інших членів сімї ОСОБА_2

Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20 травня 2002 року № 2-809 вбачається, що судом зобовязано забезпечити позивача та його сімю житлом, а не передати таку у власність.

Змінивши спосіб виконання рішення суду в запропонованому державним виконавцем варіанті, стягнувши з боржника грошові кошти в сумі, що є вартістю житла, дасть можливість стягувачу придбати, а отже, стати власником квартири.

Суд прийшов до вірного висновку, що запропонований заявником спосіб виконання даного рішення суду буде виходити за межі висновків суду, щодо суті позовних вимог, що є неприпустимим на стадії виконання рішення суду.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.2 ст. 307, 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 19 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: