Справа № 145/1846/15-ц
Провадження №2/145/129/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"29" березня 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та повернення майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 06.06.2014 року між нею та відповідачкою та повернути їй у власність передане за даним договором майно: житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0.1000 га, кадастровий номер :01:034:0201 та земельну ділянку площею 0.0156 га, кадастровий номер :01:034:0202 розташовані в м. Гнівань, Тиврівського району, вул. Баумана, 12, мотивуючи тим, що відповідачка свої зобовязання за даним договором не виконує, не надає їй ні харчування, не забезпечує одягом та взуттям, не надає необхідної допомоги в організації побуту, не забезпечує ліками, навіть відмовляється принести їй хоча б раз в два дні відро води.

Вона - жінка похилого віку, перенесла травму стегна у виді перелому. Переміщається лише з допомогою милиць, самостійно організувати свою життєдіяльність та побут не має можливості.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених у заяві.

ОСОБА_1 також пояснила, що відповідачка взагалі свої зобов"язання за договором не виконувала, їсти не носила, одяг не прала, зовсім нічим не допомагала, приходила приблизно один раз на чотири дні подивиться, постоїть і йде, ліки їй купувала за її (позивачки) кошти.

Вона пересувається на милицях, але була сама змушена готувати собі їсти. Із співчуття їй приносила із криниці воду сусідка ОСОБА_5 Відповідачка ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, вважають позов безпідставним.

ОСОБА_7 пояснила, що свої зобов"язання за договором вона виконувала постійно. Доглядала позивачку, майже щодня приносили їй їсти, за винятком днів, коли вона відмовлялась; із своєю матір"ю і дочкою в її будинку мила підлогу; раз в тиждень носили їй воду; в її господарстві вирубали та порубали на дрова дерева, спорудили туалет, приміщення для зберігання дров, повністю обробляли присадибну ділянку. Забезпечувала одягом та взуттям, з 14.06.2014р. купила халат, тапочки та три хустинки, зимнім одягом не забезпечувала, дала їй шафу, телевізор, який вона не взяла.

Возила позивачку по лікарнях, купувала продукти, за її кошти та за власні купувала їй ліки.

Протягом одного року шести місяців від дня укладення договору претензій не було, 2-3 місяці її не відвідує, так як позивачка стала проявляти агресію.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

06.06.2014 року сторони уклали договір довічного утримання, що посвідчений державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, згідно якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_3 житловий будинок в м. Гнівань, вул. Баумана, 12, який належав їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого їй на підставі рішення Гніванської міської ради від 26.05.2014р., вартість якого складає 74613 грн.;

дві земельні ділянки, розташовані за цією ж самою адресою, площею 0.1000 га, кадастровий номер :01:034:0201 призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 69432 грн. та площею 0.0160 га кадастровий номер :01:034:0202, призначену для ведення особистого селянського господарства вартістю 8234 грн.

Відповідно до п. 2.3. даного Договору відповідачка зобов"язалася забезпечувати позивачку

-щоденним триразовим калорійним харчуванням ( сніданок, обід ,вечеря);

-придатним для носіння одягом та взуттям;

-надавати побутові послуги (прання постільної білизни, прибирання в житловому будинку , ремонт побутової техніки);

-забезпечувати належними лікарськими засобами на підставі виданих лікарями рецептів та лікуванням у разі потреби.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно ст.ст.10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Свідок ОСОБА_9 двоюрідна сестра позивачки, показала, що про укладення між сторонами договору довічного утримання дізналась навесні 2015р. від куми. Приблизно через тиждень два ОСОБА_1 попросила її завезти її в лікарню, оскільки в ОСОБА_7 немає часу. Вона автобусом завезла її в лікарню. На прохання ОСОБА_1 ходила до ОСОБА_3, просила їх завезти їй в лікарню речі, ОСОБА_3 сказала, що не має часу, оскільки на роботі, потім речі завезла. Влітку 2015р. позивачка їй жалілась, що ОСОБА_3 не ходить до неї; телефонувала їй з лікарні з Тиврова, що її немає кому забрати додому. Один раз влітку 2015р. вона сама прибирала та мила підлогу у неї вдома. ОСОБА_1 сама прала собі та варила їсти, ОСОБА_3 один раз попрала їй куртку та покривало. ОСОБА_3 вона бачила у ОСОБА_1 2 рази, вона приносила їй їсти. Зі слів ОСОБА_1 присадибну ділянку обробляли ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_10 внучка позивачки, показала, що з липня 2015р. ОСОБА_1 телефонувала їй і говорила, що не має що їсти, дуже хворіє, а сусіди, які зобов"язались доглядати не ходять тиждень, і вона викликала «швидку допомогу», яка забрала бабу до лікарні. Нещодавно вона знову возила її в лікарню, на даний час баба проживає у неї.

Доводи відповідачки про належне виконання нею своїх зобов"язань за договором довічного утримання достатніми та переконливими доказами не обґрунтовані.

Так, свідок ОСОБА_11 мати відповідачки показала, що вона особисто сама часто допомагала ОСОБА_1, мила підлогу в її будинку, допомагала її дочка і внучка, носили їй їсти, інколи вона варила собі сама, їм її було шкода, вона ходила на милицях і не могла навіть води принести. Приблизно сім разів поміщали її до лікувальних закладів, де її відвідували. Взимку, коли забирали з лікарні по кілька днів ОСОБА_1 жила в неї, поки обігрівався її будинок. Траплялось, що ОСОБА_1 приходила до неї купатись, а інколи вона носила до неї теплу воду і купала в неї вдома.

В березні 2015р. ОСОБА_1 в лікарню в Вінницю завезла її сестра, вони нічого не знали. В грудні 2015р. вони взяли у ОСОБА_1 автоклав і купили до нього прокладки, ОСОБА_1 надумала його продати, щоб вони ним не користувались і забрала його, а внук забрав з автоклава прокладки назад і ОСОБА_1 через це з ними посварилась.

В січні-лютому 2016р. дочка ще відвідувала ОСОБА_1 в лікарні.

Свідок ОСОБА_12 зять відповідачки, показав, що спочатку укладення договору з ОСОБА_1 все було добре, пізніше відносини погіршились.

Вони возили ОСОБА_1 в лікарню, прибирали в її будинку, він особисто кілька разів пилососив, а дружина мила підлогу.

В кінці осені 2015р. його дружина була в лікарні і вони не могли часто приходити, до ОСОБА_1 ходила теща- Клімчук Г. із своєю мамою, потім ОСОБА_13 чомусь почала сердитись і не відкривала будинок.

Свідок ОСОБА_14 брат відповідачки показав, що в господарстві ОСОБА_1 рубав дрова, допомагав підгортати та копати картоплю, один раз взимку на прохання матері возив позивачку в Гніванську міську лікарню.

Проживає окремо від матері, тому всіх відносин між сторонами не знає.

Свідок ОСОБА_15 показав, що в жовтні 2014р. на прохання ОСОБА_3 він вирізав в господарстві ОСОБА_1 дерева: зрізав 3 горіхи, 3 вишні, шовковицю і яблуню, за що ОСОБА_3 дала йому 3000грн.. ОСОБА_1 він бачив у ОСОБА_3 вдома на всіх святах.

Проте, із показань даних свідків не вбачається, що відповідачка в повному обсязі виконувала взяті за договором зобов"язання: забезпечувала позивачку щоденним триразовим калорійним харчуванням ( сніданок, обід ,вечеря);

забезпечувала її придатним для носіння одягом та взуттям ( як пояснила сама відповідачка від дня укладення договору вона купила позивачці халат, тапочки та три хустинки, що свідчить про недостатність такого забезпечення );

надавала побутові послуги (з показань свідка ОСОБА_12 не видно як часто відповідачка, члени її сім»ї прибирали в будинку позивачки, його показання обмежені загальною фразою « прибирали в будинку» ; свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_1 сама прала собі та варила їсти, ОСОБА_3 один раз попрала їй куртку та покривало); так само доказів на обґрунтування доводів відповідачки про забезпечення нею позивачки лікарськими засобами ( рецептів лікарів, чеків з аптек, інших документів ) не надано.

Порядок оброблення присадибної земельної ділянки позивачки, так само як вирізка дерев на ній, не були предметом договору довічного утримання, дані обставини самі по собі не свідчать про повне виконання відповідачкою взятих за договором зобов"язань, а тому позову не спростовують.

У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення ( ч.1 ст.756 ЦК України).

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 744, 749, 755, 756 КК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Договір довічного утримання, укладений 06.06.2014р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 554, розірвати.

Повернути у власність ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, площею 0.1000 га, кадастровий номер :01:034:0201 та земельну ділянку, площею 0.0156 га, кадастровий номер :01:034:0202, розташовані в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, по вул. Баумана, 12.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_16