Справа № 147/1090/15-ц
Провадження № 2/147/9/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Костюк Г.М.,

при секретарі Кучер І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши заяву ПАТ «Альфа-банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать відповідачу ОСОБА_2 та заборонити використання майна на суму позову, що складає 1 325 971,96 грн. Заяву мотивував тим, що прострочена сума заборгованості складає 1 325 971,96 грн. , з якої лише тільки тіло кредиту становить 1293 748,57 грн. Поведінка відповідача вказує на її небажання належним чином виконувати умови кредитного договору. Позивач вважає, що відповідач і надалі різними способами буде ухилятись від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, включаючи можливість відчуження всього майна. На думку позивача існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Представник просив заяву задоволити.

Відповідач та її представник просили відмовити у задоволенні вказаної заяви, посилаючись на її неумотивованість та необґрунтованість. Представник відповідача зазначила, що заява взагалі не містить найменування майна щодо якого позивач просить застосувати забезпечення. Квартира, про яку йдеться у інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, додану до клопотання, вбачається, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована квартира у м. Києві. Вказана квартира знаходиться в іпотеці у позивача, тобто на неї уже існує заборона.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

В даній справі має місце спір щодо стягнення заборгованості за договором кредиту. Ціна позову складає 1 325 971,96 грн. В засіданні встановлено, що така заборгованість складається з тіла кредиту, що підлягає стягненню достроково 1 293 748,57 грн., решта відсотки, комісія, пеня.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 11.03.2016 року відповідач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Під час розгляду заяви встановлено, що виконання зобовязань за кредитним договором, по якому позивач просить стягнути заборгованість забезпечене договором іпотеки, предметом якого є зазначена квартира у м. Києві. Дана квартира внесена до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Таким чином, нерухоме майно, а саме квартира №24 у м. Києві по вул. Борщагівській, 152, що належить ОСОБА_2 уже перебуває під забороною відчуження на підставі договору іпотеки, яким забезпечено виконання зобовязань по спірному кредитному договору. Суд не вбачає необхідності у накладенні арешту на майно, яке на час вирішення даної заяви уже перебуває під забороною.

Враховуючи викладене, а також те, що заявником не надано відомостей про інше нерухоме та рухоме майно, яке знаходиться у власності відповідача, арешт на яке вимагає накласти заявник, суд приходить до висновку, що подана ним заява про забезпечення позову не піддягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву ПАТ «Альфа-банк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя