02.03.2016 Провадження №2/512/71/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року Савранський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Лепехи В.А., секретаря судового засідання Пустовіт С.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Савранського районного суду Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

21.01.2016р. позивач звернувся до суду з позовом до Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 31 березня 2009 року померла його рідна мати ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим виконавчим комітетом Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області серії І-ЖД № 176801.

При житті ОСОБА_2 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, у зареєстрованому шлюбі із батьком позивача ОСОБА_3, який на даний час важко захворів і потребує стороннього догляду. Тому позивач призначений його опікуном і був змушений переїхати проживати до свого батька в село де проживає близько року. Там позивач випадково в будинку батьків знайшов копію заповіту складеного при житті його рідною бабкою ОСОБА_4, яка заповідає все своє майно своїй дочці ОСОБА_2 (матері позивача) та Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 006600.

22.03.2006р. померла рідна бабка позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 043650.

Після смерті бабки позивача залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2.350 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Байбузівської сільської ради масив 14, ділянка 4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 006600, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 389.

З довідки Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області № 777 від 24.12.2015р. вбачається, що померла ОСОБА_4 при житті замість сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0114865 отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 006600 від 25.09.2002р. (а. с. 13).

При житті бабки мати її доглядала, лікувала, після смерті поховала, робила поминальні обіди, сплачувала комунальні платежі (а. с. 14). Після смерті бабки мати важко захворіла і не встигла звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

У своїх батьків позивач єдиний син, окрім нього інших спадкоємців немає, крім того він близько року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька, який хворіє і потребує стороннього догляду. Нещодавно позивач знайшов заповіт складений ОСОБА_4 на користь своєї доньки ОСОБА_2 (матері позивача) і Державний акт на право приватної власності на землю, тому він вирішив оформити спадщину після смерті бабки, яку при житті мала право за заповітом оформити мати позивача ОСОБА_2.

При зверненні до нотаріальної контори з вимогою прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді земельної ділянки позивачу було розяснено порядок і способи прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду, оскільки в заповіті право розпоряджатися земельною ділянкою надано матері позивача, яка померла.

Тому на підставі вищевказаного позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності (а. с. 25).

Представник відповідача голова Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі, заперечень не має, справу просив розглянути за відсутності представника сільської ради (а. с. 21).

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено.

22.03.2006р. померла бабка позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 043650 (а. с. 10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 006600 (а. с. 11).

При житті ОСОБА_4 02.03.2001р. склала заповіт в якому вказала, що все майно, яке їй належить вона заповідає своїй дочці ОСОБА_2 (а. с. 9).

31.03.2009р. померла рідна мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-ЖД № 176801 (а. с. 8). Через важку хворобу померла не встигла звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після смерті рідної матері ОСОБА_2.

Той факт, що померла ОСОБА_2 є рідною матірю позивача ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-ЖД № 276916 (а. с. 7).

Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Статтею 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України, мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі, успадкування.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 Земельного кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

З огляду на наведене, та враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, та є таким, що фактично прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання права власності на зазначену спадкову земельну ділянку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст. 125,126,131 «Земельного кодексу України», ст.ст. 1216, 1261, 1276 ЦК України, ст. 61, ч. 3 ст. 208, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову представником відповідача головою Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області ОСОБА_5.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт ЕО № 790890, виданий Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 30 грудня 1999 року, у порядку спадкування за законом, після смерті бабки ОСОБА_4, яка померла 22.03.2006р., право власності на земельну ділянку площею 2.350 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області, масив 14, ділянка 4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 006600, зареєстрованого 25.09.2002р. у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 389.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК України).

Суддя В.А. Лепеха