Справа № 755/1279/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Ластовки Н.Д.

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправних дій та скасування постанови про арешт майна, суд -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду посилаючись на те, що 28.12.2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григоряном О.Г. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження у межах виконавчого провадження № 49695631 з примусового виконання виконавчого листа № 755/5627/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 18.11.2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 464/180308 від 18.03.2008 року у загальному розмірі 154228,00 доларів США. Вважає постанову про накладення арешту незаконною, оскільки оскаржувану постанову скаржник отримала у поштовому відділенні лише 14.01.2016 року разом з постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2015 року. Таким чином, у зв'язку з тим, що скаржник був позбавлений строку для добровільного виконання виконавчого документа, крім того не дотримано суб'єктом, дії котрого оскаржуються положень ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», просить суд скасувати постанову, винесену 28 грудня 2015 року про арешт майна боржника у межах виконавчого провадження № 49695631, а дії державного виконавця по її винесенню визнати протиправними та незаконними.

В судове засідання скаржник не з'явилася, проте представник скаржника надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судове засідання суб'єкт оскарження не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

В судове засідання представник стягувача не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказаною статтею передбачені обов'язки і права державних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено видається один виконавчий лист.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Судом встановлено, що 18.11.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/5627/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 464/180308 від 18.03.2008 року у загальному розмірі 154228,00 доларів США. на користь ПАТ «БМ Банк».

28.12.2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григоряном О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №4969563.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григоряном О.Г. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 грудня 2015 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості виконати рішення суду добровільно в семиденний строк з дня винесення постанови.

Накладенням арешту на майно державним виконавцем боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду в строк, визначений державним виконавцем на добровільне виконання рішення суду і, з огляду на це, постанова про накладення арешту підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження заяви про відкриття виконавчого провадження виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що, у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, та перевіривши відповідність дій державного виконавця вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що державним виконавцем було допущено порушення.

Доводів та доказів на спростування скарги товариства суб'єктом оскарження суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 385 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ні копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ні копії постанови про накладення арешту скаржник не отримував.

Оскаржувану постанову скаржник отримала у поштовому відділенні лише 14.01.2016 року разом з постановою про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2015 року. Згідно поштового штемпеля, обидві постанови були відправлені 31.12.2015 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду з даною скаргою не пропущено.

Враховуючи викладені правові норми, суд приходить до висновку про те , що скарга на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправних дій та скасування постанови про арешт майна за зведеним виконавчим провадженням № 49695631 є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 17, 18, 19, 25 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. про визнання протиправними дій та скасування постанови про арешт майна - задовольнити.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. щодо ненадання можливості боржнику ОСОБА_1 самостійно виконати рішення суду в межах виконавчого провадження № 49695631.

Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайровної про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження за зведеним ВП № 49695631 за виконавчим листом № 755/5627/15-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 18.11.2015 року визнати неправомірною та скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя