Справа № 357/771/16-ц
У Х В А Л А

"11" лютого 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О. В. , розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України і Білоцерківському районі Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С ТА Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Як зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК України. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ЦПК України постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Подана заява не відповідає вимогам ст.119,120 ЦПК України.

Так відповідно до ч.3 ст.119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Подана заява та її копія не підписані заявником, а містить лише ксерокопію підпису заявника.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.158 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦПК України, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 посилається на докази, однак, додає до заяви лише копії квитанцій про сплату судового збору, та всупереч наведеним вимогам закону в заяві не зазначає про названі додатки. Більше того, належним підтвердженням сплати судового збору є оригінал квитанції про сплату судового збору, а не її копія. Таким чином, належних доказів на підтвердження сплати судового збору заявником суду не надано.

Враховуючи викладені обставини та наведені вимоги закону, заяву ОСОБА_1 ухвалою суду від 26.01.2016 року було залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, яка отримана 30.01.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Вказане повідомлення передано судді 11.02.2016 року.

У встановлений в ухвалі строк заявник недоліки не усунув, що є підставою для повернення заяви.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене та керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України і Білоцерківському районі Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу вважати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє права на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2