Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/215/2016

Справа № 330/326/16-ц

"23" березня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи тим, що 29 листопада 1973 року помер його батько ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Запорізькій області 30 листопада 1973 року зроблено відповідний актовий запис за №120. На момент смерті батька він проживав з ним та після його смерті вступив в фактичне володіння та управління майном, яке при житті належало йому. На момент смерті батька діяв Цивільний кодекс Української РСР. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На день смерті батька він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав разом з ним. 18 січня 1977 року померла його мати ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Запорізькій області 19 січня 1977 року зроблено відповідний актовий запис за № 6. При житті, а саме 23 жовтня 1964 року його батько придбав житловий будинок № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, про що свідчить договір купівлі-продажу будинку, копія якого міститься до додатках до позовної заяви. Після придбання будинку батьком в різні роки були побудованій господарчі будівлі та споруди. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який виготовлений 11 грудня 2015 року комунальним підприємством «ОСОБА_2 бюро технічної інвентаризації» житловий будинок №178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Запорізької області складається з: житлового будинку, позначений на плані літерою А-1, рік побудови -1952; прибудова позначена на плані літерою а-1, рік побудови - 1970; прибудова позначена на плані літерою а'-1, рік побудови - 1973; тераса позначена на плані а2-1, рік побудови - 1970; літня кухня позначена на плані літерою Б-1, рік побудови 1973; прибудова позначена на плані літерою б-1, рік побудови 1973; сарай позначений на плані літерою В-1, рік побудови 1973; сарай позначений на плані літерою Г-1, рік побудови 1984; сарай позначений на плані літерою Е-1, рік побудови 1985; вбиральня позначена на плані літерою Ж-1, рік побудови 1985; огорожа, позначена на плані як №1; ворота.

У 2006 року позивачем була приватизована земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Запорізької області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 163290, копія якого знаходиться в додатках до позовної заяви. В 2015 році позивач вирішив оформити спадщину після померлого 29 листопада 1973 року батька ОСОБА_3 у зв'язку з чим звернувся до нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовився зареєструвати спадкову справу та видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, однак нотаріус відмовив йому в цьому. Свою відмову нотаріус пояснив тим, що він не надав достатніх доказів, того що на момент смерті батька проживав разом з ним та після його смерті вступив в управління та володіння його майном. Нотаріус повідомив йому, що таким доказом є довідка з селищної ради про склад сім'ї. Однак дану довідку він не має можливості надати нотаріусу, оскільки домова книга на будинок №178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Запорізької області загублена та працівники ОСОБА_2 селищної ради Запорізької області не можуть встановити осіб які мешкали з померлим на час його смерті, про що свідчить довідка № 5155 від 30 вересня 2015 року, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради. Враховуючи вищенаведене з метою захисту своїх прав позивач вирішив звернутись до суду. Виходячи з судової практики у справах про спадкування з правовідносин, що виникли до вступу в дію Цивільного кодексу України в редакції 2004 року, якщо під час розгляду справи судами України було встановлено, що позивач протягом строку встановленого ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР строку вступив в управління або володіння майном, або його частиною суд з цих підстав вирішував питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку, оскільки при продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, у зв'язку з чим він вирішив звернутися до суду саме з позовом про визнання з мною право власності на спадкове майно. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.4 Постанови пленуму верховного суду України №4 від 24 червня 1984 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» Передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Оскільки при продовженні зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване, заява у таких випадках є позовом майнового характеру. Відповідно до п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодексу України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обоє 'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до п. 3.2 ОСОБА_5 Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільній справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на - будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Факт того що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті батька проживав разом з ним підтверджується письмовими свідченнями сусідів та його рідного брата та сестри, які містяться до додатках до позовної заяви. Також факт того, що на момент смерті батька він мешкав разом з ним буде додатково підтверджено показами свідків у судовому засіданні. Таким чином позивач просить визнати за ним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 29 листопада 1973 року, актовий запис про смерть № 120 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, який складається з: житлового будинку, загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., який позначений на плані літерою А-1, прибудова загальною площею 31,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а-1, прибудова загальною площею 15,4 кв.м., яка позначена на плані літерою а'-1, тераса загальною площею 7,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а2-1, літня кухня загальною площею 19,8 кв.м., яка позначена на плані літерою Б-1, прибудова загальною площею 5,3 кв.м., яка позначена на плані літерою б-1, сарай загальною площею 7,4 кв.м., який позначений на плані літерою В-1, сарай загальною площею 13,6 кв.м., який позначений на плані літерою Г-1, сарай загальною площею 10,8 кв.м., який позначений на плані літерою Д-1, сарай загальною площею 9,7 кв.м., який позначений на плані літерою Е-1, вбиральня загальною площею 1,9 кв.м., яка позначена на плані літерою Ж-1, огорожа яка позначена на плані як № 1, ворота.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності, підтримує вимоги, вказані в позові та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради до суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по справі не мають.

В звязку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: копія паспорту; копія картки фізичної особи - платника податків; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копія свідоцтва про народження; копія довідки №5155 від 30.09.2015р.; копія довідки підписаної ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та засвідченою квартальним ОСОБА_9; копія письмових свідчень ОСОБА_10; копія письмових свідчень ОСОБА_11; копія довідки № 5154 від 30.10.2015р.; копія договору купівлі-продажу будинку; копія технічного паспорту; копія державного акту на право власності на земельну ділянку; заявка про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення

оригінал та копія квитанції про сплату судового збору; заяви сторін.

Судом встановлено, що 29 листопада 1973 року помер батько позивача, ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_2 районного управління юстиції у Запорізькій області 30 листопада 1973 року зроблено відповідний актовий запис за №120 (а.с.7). На момент смерті батька він проживав з ним та після його смерті вступив в фактичне володіння та управління майном, яке при житті належало йому (а.с.10-14). На момент смерті батька діяв Цивільний кодекс Української РСР. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На день смерті батька він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав разом з ним. 18 січня 1977 року померла його мати ОСОБА_4, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції у Запорізькій області 19 січня 1977 року зроблено відповідний актовий запис за № 6 (а.с.8). При житті, а саме 23 жовтня 1964 року його батько придбав житловий будинок № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, про що свідчить договір купівлі-продажу будинку (а.с.15). Після придбання будинку батьком в різні роки були побудованій господарчі будівлі та споруди, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, який складається з: житлового будинку, загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., який позначений на плані літерою А-1, прибудова загальною площею 31,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а-1, прибудова загальною площею 15,4 кв.м., яка позначена на плані літерою а'-1, тераса загальною площею 7,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а2-1, літня кухня загальною площею 19,8 кв.м., яка позначена на плані літерою Б-1, прибудова загальною площею 5,3 кв.м., яка позначена на плані літерою б-1, сарай загальною площею 7,4 кв.м., який позначений на плані літерою В-1, сарай загальною площею 13,6 кв.м., який позначений на плані літерою Г-1, сарай загальною площею 10,8 кв.м., який позначений на плані літерою Д-1, сарай загальною площею 9,7 кв.м., який позначений на плані літерою Е-1, вбиральня загальною площею 1,9 кв.м., яка позначена на плані літерою Ж-1, огорожа яка позначена на плані як № 1, ворота (а.с.16-18).У 2006 року позивачем була приватизована земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Запорізької області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 163290 (а.с.19). В 2015 році позивач вирішив оформити спадщину після померлого 29 листопада 1973 року батька ОСОБА_3 у зв'язку з чим звернувся до нотаріальної контори. Однак нотаріус відмовився зареєструвати спадкову справу та видати йому свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом, однак нотаріус відмовив йому в цьому. Свою відмову нотаріус пояснив тим, що він не надав достатніх доказів, того що на момент смерті батька проживав разом з ним та після його смерті вступив в управління та володіння його майном. Нотаріус повідомив йому, що таким доказом є довідка з селищної ради про склад сім'ї. Однак дану довідку він не має можливості надати нотаріусу, оскільки домова книга на будинок №178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Запорізької області загублена та працівники ОСОБА_2 селищної ради Запорізької області не можуть встановити осіб які мешкали з померлим на час його смерті, про що свідчить довідка № 5155 від 30 вересня 2015 року, яка видана виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради (а.с.10, 14). Відповідно до характеристики будівель та споруд, наданих Якиміським БТІ (а.с.17), загальна вартість спадкового майна складає 63450 (шістдесят три тисячі чотириста пятдесят) гривень та судовий збір позивачем сплачено в порядку ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем надано достатньо доказів та доведені обставини, викладені в позовних вимогах.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправна позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

У відповідності до ст.11 ч.5 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з рішень суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 58, 124 Конституції України, ст.ст. 11ч.5, 321,392, 1220,1221, 1225, 1268 ЦК України ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Якимівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 29 листопада 1973 року, актовий запис про смерть № 120 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 178 по вулиці Толбухіна в смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, який складається з: житлового будинку, загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., який позначений на плані літерою А-1, прибудова загальною площею 31,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а-1, прибудова загальною площею 15,4 кв.м., яка позначена на плані літерою а'-1, тераса загальною площею 7,8 кв.м., яка позначена на плані літерою а2-1, літня кухня загальною площею 19,8 кв.м., яка позначена на плані літерою Б-1, прибудова загальною площею 5,3 кв.м., яка позначена на плані літерою б-1, сарай загальною площею 7,4 кв.м., який позначений на плані літерою В-1, сарай загальною площею 13,6 кв.м., який позначений на плані літерою Г-1, сарай загальною площею 10,8 кв.м., який позначений на плані літерою Д-1, сарай загальною площею 9,7 кв.м., який позначений на плані літерою Е-1, вбиральня загальною площею 1,9 кв.м., яка позначена на плані літерою Ж-1, огорожа яка позначена на плані як № 1, ворота.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Т.В. Нестеренко