Справа № 349/677/16-ц
Провадження № 2-з/349/10/16
У Х В А Л А

29 червня 2016 року м. Рогатин

Суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області Лошак О.О., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанансова компанія «Поліс», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави.

Ухвалою судді від 17 червня 2016 року відкрито провадження по вищезазначеній справі.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нежитлову будівлю, майстерню, що розташована по вул. Вербова, 25 в с.Стратин Рогатинського району Івано-Фоанківської області, до набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлової будівлі, майстерні, що розташована по вул. Вербова, 25 в с.Стратин Рогатинського району.

Причинами забезпечення даного позову заявник зазначив недопущення незаконного продажу нежитлової будівлі, майстерні та неповернення йому сплачених кредитних коштів.

В задоволеннні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанансова компанія «Поліс», Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, а частиною другою даної статті передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник просить накласти арешт на нежитлову будівлю, майстерню, що розташована по вул. Вербова, 25 в с.Стратин Рогатинського району Івано-Фоанківської області, до набрання чинності рішення суду у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нежитлової будівлі, майстерні, що розташована по вул. Вербова, 25 в с.Стратин Рогатинського району.

Відповідно до розяснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року N 898-IV "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Згідно із частиною п'ятою статті 3 зазначеного Закону іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Строк виконання основного зобов'язання визначено 03 жовтня 2017 року. Іпотечний договір діє до повного виконнання зобов'язання (п.8.5. договору).

Згідно іпотечного договору від 05 жовтня 2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 накладено заборону на відчуження заставленого майна нежитлової будівлі, майстерні, що розташована в с.Стратин Рогатинського району о вул. Вербова, 25.

Керуючись ст. ст.151-153 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Лошак О.О.