У Х В А Л А

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання житлового будинку спільним майном подружжя,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року, провадження в цій справі закрито.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року у відкритті касаційного провадження відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року і передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 лютого 2009 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Закриваючи провадження в цій справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що Бориспільський міськрайонний суд ухвалив рішення від 15 серпня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання будинку спільною сумісною власністю та поділ будинку.

У подальшому, рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2012 року зазначене рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Указане рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили з моменту його проголошення.

Правовою підставою для звернення до суду як у вказаній справі, так і в даній справі було посилання на статтю 60 СК України. Предметом позову в обох випадках є незавершений будівництвом будинок за адресою по АДРЕСА_1.

В ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 лютого 2009 року, що надана заявником для порівняння, зазначено, що предметом попереднього позову був поділ майна подружжя, а нового - визнання права власності на квартиру.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року, що надана заявником як приклад, вказано, що звертаючись до суду вперше, позивачі обґрунтували вимоги статтями 60-61 СК України, а звертаючись до суду повторно вони посилались на статті 330, 388, 392 ЦК України, Главу 26 ЦК України.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяви, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні і ті самі норми процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, передбачена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання житлового будинку спільним майном подружжя за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук