У х в а л а

іменем україни

09 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміна О.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суд Запорізької області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулася до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказала, що 13 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 14.11557, на суму 67 000 доларів США, терміном до 12 квітня 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13 квітня 2007 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір поруки.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_4 станом на 20 березня 2015 року має заборгованість в розмірі 164 999,64 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту − 39947,23 долара США, заборгованість по процентам за користування кредитом − 58808,91 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом − 10077,18 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань − 48298,93 долара США, а також штрафи: штраф (фіксована частина) − 10,78 доларів США, штраф (процентна складова) − 7856,61 доларів США.

З урахуванням наведеного та уточненням позовних вимог просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 164999,64 доларів США та судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суд Запорізької області від 19 листопада 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 164 999,64 доларів США та судові витрати в сумі 3 654 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягнення заборгованості з ОСОБА_5 та ухвалити в цій частині нове рішення, стягнувши заборгованість також і з ОСОБА_5, в іншій частині рішення попередніх інстанцій залишити без змін, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та те, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року порука ОСОБА_5 за кредитним договором укладеним 13 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» №14.11557 припинена, обґрунтовано відмовив у задоволені позовних вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суд Запорізької області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

О.В.Ступак