АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1998/16 Справа № 206/6017/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8, третя особи: Виконком Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Головне управління Державної міграціонної служби в Дніпропетровської області в особі Самарського відділу ДМС України в Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_8, третя особи: Виконком Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Головне управління Державної міграціонної служби в Дніпропетровської області в особі Самарського відділу ДМС України в Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу та відповідачу належать відповідно 1/3 та 2/3 частки спірного майна, а саме: 29/200 частин будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Належна сторонам частина житлового будинку складається з приміщень: 1-1 - коридор, площею 3,7 кв.м., 1-2 - кухня, площею 4,7 кв.м., 1-3 - ванна, площею 5,6 кв.м., 1-4 - коридор, площею 4 кв.м., 1-5 - житлова кімната, площею 12,1 кв.м., 1-6- житлова кімната, площею 8,2 кв.м., 1-7 - житлова кімната, площею 14,7 кв.м., загальна площа - 53 кв.м., житлова - 35 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок № 50 по вул. Кокчетавська в м. Дніпропетровську.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у 2012 році вселилися у спірне домоволодіння зі згоди відповідача ОСОБА_5, який є його співвласником.

В обґрунтування своїх вимог про виселення відповідачів, позивач посилається на те, що вона своєї згоди на їх вселення до будинку не давала, тобто відповідачі порушили вимоги ч.1 ст.358 ЦК України, відповідно до яких право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На підставі чого, керуючись ст.391 ЦК України просила усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом виселення відповідачів.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, зазначивши, що дії відповідача ОСОБА_5 про надання дозволу на вселення у належний йому будинок свого сина з сім'єю, не суперечать закону. Також зазначив, що не може застосувати вибраний позивачем спосіб захисту свого права, оскільки задоволення позовних вимог порушить права відповідача ОСОБА_5 на розпорядження своїм майном.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками, оскільки вони відповідають зазначеним вище нормам матеріального права, а крім того зазначає, що права власника житлового будинку, квартири, у даному випадку співвласника ОСОБА_5, визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, зокрема, його дружина, діти і батьки. Членами сім'ї власника будинку може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачі вселилися в спірне помешкання, як члени сім'ї співвласника, зареєстровані в ньому та постійно проживають, що не заперечувалося позивачкою в її поясненнях як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі та судових засіданнях

Підстави виселення членів сім'ї (колишніх членів сім'ї) власника будинку передбачені ст. 157 ЖК України та ч. 1 ст. 116 ЖК України.

Таких підстав позивачкою не наведено.

Крім того, позивачкою не надано жодних доказів перешкоджання в користуванні нею своєю власністю, а відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В апеляційній скарзі апелянт також не наводить жодних доводів в обгрунтування своїх позовних вимог та не зазначає в чому саме полягає порушення норм матеріального права, яких припустився суд першої інстанції, що є підставою для скасування або зміни рішення.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: