Справа № 661/4098/15-ц
Провадження № 2/661/39/16
14 березня 2016 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :
головуючої судді - Бойко М.Є.
при секретарі - Асановій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про позбавлення батьківських прав,-
Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні своєї дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток. На даний час син проживає з нею, про нього вона дбає самотужки одноособово, матеріально забезпечує та піклується про нього. Крім тог, ОСОБА_2 письмово заявив про згоду із позбавленням його батьківських прав.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав, у ньому зазначених, та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області в судовому засіданні наданий ними висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав підтримав, посилаючись на те, що батько долею сина не цікавиться, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Під час проведення профілактичної бесіди ОСОБА_2 факт відсутності у житті сина та невиплату аліментів не спростовував та письмово погодився на позбавлення його батьківських прав, не маючи бажання в подальшому займатися вихованням сина.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області 25 квітня 2012 року).
З 01.09.2014 року дитина відвідує дошкільний навчальний заклад: ясла-садок №1. Відповідно до наданої ним характеристики мати по відношенню до дитини уважна, чуйна, приймає активну участь у житті групи та дитячого садка, ОСОБА_4 завжди охайно одягнений. Батько дитини - ОСОБА_2, з дня зарахування сина до ДНЗ участі у вихованні дитини не приймає.
Відповідно до направлення №3 Управління Державної Пенітенціарної Служби України у Херсонській області, ОСОБА_2 26.11.2013 року був засуджений вироком Бериславського районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 389 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеного і підписаного головним спеціалістом служби у справах дітей ОСОБА_5, від 04 серпня 2015 року, малолітній ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір`ю - ОСОБА_1 в однокімнатній квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в якій умови для проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам; для виховання та розвитку дитини створено всі належні умови є окреме ліжко, у наявності дитячі книжки та іграшки. Тобто, ОСОБА_1 створює усі належні умови для проживання, виховання та розвитку малолітнього ОСОБА_4. Батько дитини ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та утримання дитини.
З висновку органу опіки та піклування Новокаховської міської ради від 26 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько від виховання дитини самоусунувся, не цікавиться його життям, здоров'ям, матеріально сина не утримує. Під час проведення профілактичної роботи та більш детального з`ясування обставин та причин невиконання батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_4, ОСОБА_2 факт своєї відсутності у житті сина, несплати аліментів на його утримання не спростовував та не заперечував, пояснив, що на теперішній час не має постійного місця проживання та роботи. Не маючи бажання і в подальшому займатись вихованням та утриманням сина, письмово погодився на позбавлення його батьківських прав. На засідання комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_2 не `явився, що ще раз підтверджує байдуже ставлення батька до сина. Тому комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган органу опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2, 1991 року народження, відносно малолітнього сина ОСОБА_4, 2012 року народження, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.
З наявних в матеріалах справи письмових пояснень відповідача вбачається, що останній має іншу родину, і жодної участі у вихованні дитини він не приймає, окрім того, не має постійного місця проживання, обстежити його житлово-побутові умови неможливо. ОСОБА_2 проти позбавлення його батьківських прав не заперечує.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка, державний виконавець ОСОБА_6., яка здійснює виконавчі дії щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що відповідач з`явився за викликом до виконавчої служби та повідомив, що він не має постійного місця роботи і можливості сплачувати аліменти. Виїздом за місцем його реєстрації було встановлено, що за вказаною адресою ОСОБА_2 фактично не мешкає, майна, яке б йому належало не має. На цей час відповідач жодного разу аліменти не сплатив, його заборгованість станом на 01.01.2016 року складає 6 131,70 грн., що підтверджується також наявним в матеріалах справи відповідним розрахунком цього боргу.
Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно статті 12 вищеназваного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.150, 164, 166 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч.1 ст.164 СК України).
Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, та є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому питання про застосування такого заходу впливу до батьків нерозривно пов'язане з питанням захисту прав та інтересів дитини.
Оскільки, судом встановлено та відповідачем в судовому засіданні не оспорювалось, що він не виконує свої батьківські обов'язки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_3, не працює, матеріально його не утримує, веде невпорядкований спосіб життя, не впливає на виховання дитини, не цікавиться його життям та станом здоров'я, орган опіки та піклування визнав доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому вважає доцільним позбавити його батьківських прав щодо малолітнього сина: ОСОБА_4, 2012 року народження.
На підставі ст.ст.150, 164, 166, 180, 181 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-233, 374 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Новокаховської міської ради Херсонської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя М. Є. Бойко