Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/975/15-ц
Провадження № 2/280/32/16
РІШЕННЯ

Іменем України

01 лютого 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Бех І.О., з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», третя особа начальник філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона наказом Корольовського відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» № 28 від 15.02.2002 прийнята на посаду керуючого Коростишівським ТВБВ № 10005/078 і наказом № 242-ок від 15.06.2015 начальника філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» позивача звільнено з посади керуючого Коростишівського ТВБВ № 10005/078 згідно п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених трудовим договором. Вказаний наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки при звільненні організація повинна навести конкретні факти допущеного невиконання обов»язків, зазначити коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування стягнення та коли. Систематичність невиконання підтверджується раніш застосованим дисциплінарним стягненням у вигляді догани оголошеної в наказі № 400-ок від 15.10.2014, а зазначені в оскаржуваному наказі порушення встановлені довідкою від 11.06.2015 не усунуті, тобто позивача вдруге притягнуто за одне те саме порушення. При звільненні не враховано, що допущені порушення фінансового моніторингу з боку відповідального працівника ОСОБА_5 є незначними. Також, не враховано тяжкість вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Кошти належні при звільненні перераховані за погашення кредиту, а тому просить визнати наказ про звільнення незаконним, поновити на роботі, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 100000грн., яка полягає в душевних стражданнях, втраті спокою.

В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги в частині розрахунку щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та просить його стягнути в сумі 34641,60грн.

В ході розгляду справи позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, суду пояснили, що позивача звільнили незаконно, не врахували, що є відповідальний працівник щодо проведення фінансового моніторингу, не врахували наслідки, яких не настало, цей наказ є поспішним, не зробили акт приймання-передачі. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивача було звільнено законно, всі вимоги законодавства враховано, до позивача вже застосовувались дисциплінарні стягнення, остання систематично не виконує покладені на неї трудові обов»язки. Просить відмовити в задоволенні позову.

Допитана свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що проводила перевірку у відділенні, яким керувала позивач і в ході перевірки були виявлені численні порушення щодо здійснення фінансового моніторингу, з боку позивача був відсутній контроль за здійсненням фін моніторингу. Такі порушення були і раніш з боку позивача, остання не усувала виявлені порушення, це було єдине відділення, в якому ігнорували роботу щодо проведення фінансового моніторингу,а такі порушення можуть потягти за собою штрафні санкції для банку. Викладені нею в довідці перевірки від 11.06.2015 порушення щодо здійснення фінансового моніторингу вона підтверджує.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідка, дослідивши надані докази, на засадах змагальності в межах позовних вимог, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що наказом Корольовського відділення № НОМЕР_1 «Державний ощадний банк України» № 28 від 15.02.2002 позивач була прийнята на посаду керуючого Коростишівським ТВБВ № 10005/078.

Згідно наказу № 242-ок від 15.06.2015 начальника філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» позивача звільнено з посади керуючого Коростишівського ТВБВ № 10005/078 згідно п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов»язків, покладених трудовим договором, в частині забезпечення належного виконання Правил внутрішнього фінансового моніторингу і Програм здійснення фінансового моніторингу, а також вимог чинного законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом. Систематичність підтверджується раніш застосованим і чинним станом на 15.06.2015 дисциплінарним стягненням у вигляді догани. У вказаному наказі зазначено, що невиконання без поважних причин обов»язків ОСОБА_1, покладених на неї трудовим договором, стало можливим в результаті неналежної організації роботи, відсутності контролю за виконанням обов»язків підлеглими працівниками, остання не забезпечила належне виконання Правил внутрішнього фінансового моніторингу і Програм здійснення фінансового моніторингу. Зазначені порушення встановлені довідкою від 11.06.2015, висновки якої в ході розгляду справи не спростовані та знайшли своє підтвердження, а також як пояснила свідок ОСОБА_6, то вона проводила перевірку та виявила ряд порушень щодо ведення фінансового моніторингу, виявлені порушення вона підтверджує, такі порушення були і раніш в діяльності позивача, яка ігнорує та не усуває ці порушення і які були допущенні внаслідок неналежного контролю з боку позивача за роботою підлеглих працівників.

За результатами проведеної перевірки в позивача відбиралось письмове пояснення 12.06.2015, в якому остання фактично погодилась з виявленим порушеннями та зазначила про їх усунення, про що повідомить керівництво. Також, під час винесення оскаржуваного наказу враховувалась попередня робота, про що зазначено в наказі, а також тяжкість вчиненого проступку і заподіяна ним шкода (можливість застосування штрафних санкцій, неможливість ідентифікації клієнтів банку).

У відповідності до п.47 Посадової інструкції керуючого територіального відокремленого безбалансового відділення ІІ типу № 10005/078, затвердженої Начальником філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» 19.12.2014, з якою позивач ознайомлена, на останню покладається організація та контроль роботи працівників ТВБВ та підпорядкованих структурних підрозділів щодо виконання та дотримання ними вимог законодавства та внутрішніх нормативно-правових актів з питань запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом або фінансуванню тероризму.

З вищевказаним наказом позивача ознайомлено під розпис, розрахункові позивачу виплачені та перераховані на зарплатну картку, згідно меморіального ордеру від 15.06.2015 № 1583.

У відповідності до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини , за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку.

Таким чином, виходячи з викладеного, то звільнення позивача відбулось у відповідності з вимогами чинного законодавства України, а саме на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України з дотриманням порядку застосування дисциплінарних стягнень визначеного ст. 149 КЗпП України, дотримано вимог статті 116 КЗпП України щодо проведення розрахунку при звільненні.

Вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди є похідними від вимоги про поновлення на роботі, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, на підставі п.3 ст. 40, ст.ст. 116,149 КЗпП України, ст.43 Конституції України, керуючись ст. ст. 3,10,60,88,208,209,212,213,215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання наказу про звільнення № 242-ок від 15.06.2015 незаконним, поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.О. Василенко