СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2922/15-ц
Провадження № 2/306/1140/15
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючої - судді Василиха Ж.В.,

з участю секретаря Дичка О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28.06.1997 року помер її батько ОСОБА_3, а 30.10.2009 року померла її мама ОСОБА_4 Після їх смерті залишилося спадкове майно житловий будинок в м. Свалява, вул. Драчинська, 111. На даний час вона не може оформити свої майнові права на спадковий будинок, так як у процесі оформлення документів допущена помилка і лише в судовому порядку можливо її виправити. Також вона фактично проживала разом з спадкодавцями на момент смерті, користувалася спадковим будинком, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців або осіб, які претендують на вказаний житловий будинок немає. Тому на підставі ст. ст. 1268, 1218, 328 ЦК України просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Драчинській, 111 с. Драчино Свалявського району.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили такий задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що 28.06.1997 року помер батько позивачки ОСОБА_3, а 30.10.2009 року померла мама позивачки ОСОБА_4 (а. с. 4-5). Після їх смерті залишився спадковий будинок у с. Драчино, вул. Драчинська, 111.

Спадкоємицею першої черги майна померлих є позивачка ОСОБА_1, що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. 6).

Як вбачається з копії паспорта позивачки серії ВО 280687, така з 08.02.1984 року зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13).

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавців позивач не зверталася, про що свідчить відповідь завідуючої Свалявської держнотконтори, відповідно до якої спадкова справа після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заводились (а.с. 21).

Згідно ст. ст. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини за померлим ОСОБА_3, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину якщо, в тому числі, він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Доказів на підтвердження того, що позивачка після смерті свого батька ОСОБА_3 фактично вступила в управління або володіння спадковим майном суду не надано.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК).

Оскільки позивачка на день смерті матері була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подавала, суд дійшов висновку про те, що позивачка вважається такою, що не прийняла спадщину.

Доводи позивачки про те, що вона прийняла спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступила у володіння та користування спадковим майном, не узгоджуються з вимогами ст. ст. 1268 1270 ЦК України щодо порядку прийняття спадщини, а тому є безпідставними.

Крім цього, згідно роз»яснень викладених в п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд відмовляє у позові про визнання права власності на спадкове майно в тому випадку, якщо наявні всі передбачені чинним законодавством підстави для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала правовстановлюючий документ на спадковий будинок договір купівлі-продажу та реєстраційне посвідчення, підстав неможливості оформити право власності на спадковий будинок у нотаріуса позивачкою у позові не вказано, а сам факт допущення помилки у правовстановлюючому документі не є підставою для визнання права власності на будинок за рішенням суду, оскільки така помилка підлягає виправленню.

За таких обставин, суд у позові відмовляє.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Свалявської міської ради про визнання права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги. ОСОБА_3, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Ж.В.Василиха