Провадження № 2/369/134/16
22 лютого 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.
при секретарі Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У квітні 2015 року позивач ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 29 грудня 2014 року між ОСОБА_3 В»ячеславовичем та ТОВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 009748, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1.
09 березня 2015 року у м. Боярка по вул. Жовтневій сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та мопеда «Deffiant», під керуванням водія ОСОБА_2
В результаті дорожньо-транспортної пригоди на водія ОСОБА_2 згідно з довідкою ВДАІ № 59185334 за порушення нею Правил дорожнього руху України було складено адміністративні матеріали і направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області для подальшого розгляду. 24 березня 2015 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області було визнано винною у вичненні правопорушення. 30 березня 2015 року до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернувся ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0722.15 у зв»язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 12 травня 2015 року ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-009660 від 20.04. 2015 року і розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ІСзС-0002690 від 30.03.2015 року, Акту виконаних робіт № ІСЗСА-002769 20.04.2015 року.
Тому, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 4 799,52 гривень та судові витрати по справі.
В судове засідання представник позивача не з»явився. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання, не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст. 1191 цього Кодексу особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу».
Згідно з абзацом «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»
Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 року у справі № 6-1ЦС14 зробив правовий висновок, про те, що виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції з 18 вересня 2011), слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП.
Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зі змінами: «Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями джерела підвищеної небезпеки має наставати як при цілеспрямованому їх використанні так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.
З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання про відшкодування шкоди.»
Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року між ОСОБА_3 В»ячеславовичем та ТОВ «Страхова компанія «Віді-Страхування» був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 009748, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить чинному законодавству України, пов»язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Nissan X-Trail», д/н НОМЕР_1.
09 березня 2015 року у м. Боярка по вул. Жовтневій сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та мопеда «Deffiant», під керуванням водія ОСОБА_2
30 березня 2015 року до ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернувся ОСОБА_3 із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/0722.15 у зв»язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. 12 травня 2015 року ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на підставі Страхового акту № КР-009660 від 20.04. 2015 року і розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи з рахунку № ІСзС-0002690 від 30.03.2015 року, Акту виконаних робіт № ІСЗСА-002769 20.04.2015 року.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з додатковою відповідальністю «ВіДі-Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 4 799,52 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1 218,00 грн..
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Д.Усатов