Справа № 346/482/16-ц
Провадження № 2/346/417/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Димашка В.П.

з участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОКП «ОСОБА_4 міжрайонне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_4 районна державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, який уточнила та просила постановити рішення яким розірвати договір довічного утримання від 21 серпня 1997 року, укладений між нею, ОСОБА_1 та її дочками ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № Д-770. Визнати право власності на будинок № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області за нею, ОСОБА_1 та повернути їй вказаний будинок.Зняти заборону на відчуження будинку № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області зареєстровану в реєстрі для реєстрації заборон за № 23.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що будинок № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області належить їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності виданого 27 грудня 1996 року виконкомом П»ядицької сільської ради Коломийського району та бюро по приватизації державного житлового фонду та зареєстрованого в Коломийському МБТІ 27 грудня 1996 року за № 584.

21 серпня 1997 року між нею ОСОБА_1, та її дочками ОСОБА_5 і ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № Д-770.

Згідно п. 1 договору сторонами погоджено, що вона передає відповідачам у власність по ? частці належного їй на праві приватної власності будинку № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області взамін чого відповідачі зобов»язуються надавати їй довічне матеріальне забезпечення у вигляді харчування, одягу догляду, необхідної допомоги.

В п. 5 договору зазначено, що вартість матеріального забезпечення виражається в 98 грн.

04 листопада 2015 року у віці 59 років помирає її дочка ОСОБА_5, яка була стороною та набувачем згідно договору довічного утримання. Вона залишила заповіт на ім»я своєї дочки ОСОБА_3 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_7 від 26.06.2015 року, яка постійно проживає за кордоном в Італії. ОСОБА_8 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_7 зверталася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса 30.12.2015 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42629854 від 30.12.2015 року.

У відповідності до ч.1 ст. 757 ЦК України обов»язки набувача за договором довічного утримання переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем, якщо спадкоємець за заповітом відмовився від прийняття майна, що було передано відчужувачем, право власності на це майно, може перейти до спадкоємця за законом.

Але вона також являється спадкоємцем за законом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Відповідач відмовилася надавати їй будь-яку допомогу, здійснювати належний догляд за нею та після похорону її дочки виїхала за межі України в зв»язку з чим порушуються умови укладеного договору довічного утримання.

У зв»язку з цими діями відповідача ОСОБА_3 другий набувач ОСОБА_2 теж відмовилася виконувати умови договору.

Вона вимушена повністю оплачувати комунальні послуги за будинок, за рахунок своєї пенсії, розмір якої є недостатнім для проживання, а відповідач, не надає їй жодної матеріальної допомоги на проживання, харчування, забезпечення ліками та побутовими речами.

В зв»язку з таким ставленням відповідачів до неї, вона більше не бажає, щоб вони довічно її утримували, оскільки таке утримання для них не потрібне, а їй необхідне, оскільки вона є людиною пенсійного віку та потребуватиме подальшого піклування та догляду та тяжко хворіє.

Протягом дії даного договору інші особи надавали їй більше сторонньої допомоги та підтримки ніж відповідачі, які намагаються зайвий раз уникати спілкування із нею.

За таких обставин, вважає, що відповідачі в зв»язку з їх поведінкою не заслуговують на її довіру та на майно, що їй належить і яке вона їм передала лише взамін на їх зобов»язання, які вони не дотримують.

Статтею 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу віджувала у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини.

Враховуючи, що відповідачі неодноразово порушували умови укладеного договору довічного утримання, порушували взяті на себе зобов»язання щодо неї. Вважає, що є всі підстави для розірвання договору довічного утримання в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Згідно ст. 746 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання, за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Статтею 748 ЦК України передбачено, що набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання, відповідно до ст. 334 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

В зв»язку з тим, що договір довічного утримання був зареєстрований в Коломийському МБТІ, яке здійснювало державну реєстрацію нерухомого майна на той час, вона змушена звернутися до суду із позовною вимогою про зняття з державної реєстрації будинку за відповідачами.

Позивач в судове засідання не зявилася від представника позивача поступила заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання договору довічного утримання від 21 серпня 1997 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та нею, ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № Д-770.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, від її представника поступила заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю та не заперечує проти розірвання договору довічного утримання від 21 серпня 1997 року.

Представник Реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився, з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому законодавством.

Представник ОКП «ОСОБА_4 міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому законодавством.

Представник Першої ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому законодавством.

Взявши до уваги заяви сторін, визнання позову відповідачами, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу віджувала у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов»язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч.1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Встановлено, що 21 серпня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 і ОСОБА_2 був укладений договір пожиттєвого утримання, відповідно до якого ОСОБА_1 передає у власність в рівних частках кожному ОСОБА_5 і ОСОБА_2 житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходяться в селі П»ядики, вул. Ірчана № 14-А, Коломийського району, Івано-Франківської області, який належав їй на підставі свідоцтва на право власності, виданого 27 грудня 1996 року виконкомом П»ядицької сільської ради народних депутатів та зареєстрованого в Коломийському бюро технічної інвентаризації за № 584.

Відповідно до пункту 4 вищевказаного договору, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зобов»ячалися по життєво утримувати ОСОБА_1, забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом.

Відповідно до пункту 5 вищевказаного договору, вартість матеріального забезпечення (одяг, харчування) виражається в 98 грн.

Відповідно до пункту 6 вищевказаного договору, цей договір може бути розірваним за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов і відмови від добровільного розірвання даного договору однією з сторін в судовому порядку.

Вказаний договір пожиттєвого утримання від 21 серпня 1997 року посвідчений державним нотаріусом Першої ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № Д-770.

Також, 21 серпня 1997 року державним нотаріусом Першої ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року у зв»язку з посвідченням даного договору пожиттєвого утримання накладена заборона відчуження зазначеного в договорі житлового будинку, належного ОСОБА_1 остаточно до припинення договору по життєвого утримання, та зареєстрована в реєстрі для реєстрації заборон за № 23.

04 листопада 2015 року ОСОБА_5 померла, про що 05 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис № 28, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №215776.

Померла залишила заповіт посвідчений 26 червня 2015 року секретарем П»ядицької сільської ради Коломийського району та зареєстрований в реєстрі за № 73, яким вона все своє майно та належні їй права, які належать на момент складання цього заповіту, та майно і права які належатимуть їй в майбутньому заповіла ОСОБА_3.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку ст. 1269 ЦК України прийняла дочка померлої - ОСОБА_8 (д.п. ОСОБА_5) ОСОБА_7, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законом термін, що підтверджуєтьсяВитягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42629854 від 30.12.2015 року.

Згідно довідки П»ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 29.01.2015 року за № 2595, житловий будинок по вул. М. Ірчана, 14/А перенумеровано на вул. М. Ірчана, 24/А на підставі рішення виконкому № 57 від 24.12.1996 року.

Згідно довідки П»ядицької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 29.01.2015 року за № 2594, в с. П»ядики по вул. М. Ірчана, 24/А на реєстраційному обліку перебувають: тітка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, двоюрідний брат ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, двоюрідний брат ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, бабуся ОСОБА_1.

Згідно даних технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 17.08.1998 р. будинковолодіння за № 14/А по вул. Ірчана, в с. П»ядики, Коломийського району складається із житлового будинку «А», літньої кухні «Б», стайні «В», гаражу «Г», вбиральні «Д», криниці №1, огорожі № 2-3.

На підставі наведеного суд вважає, що слід розірвати договір довічного утримання від 21 серпня 1997 року, укладений між ОСОБА_1 та її дочками ОСОБА_5 і ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № Д-770, та визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області та повернути вказаний будинок набувачевіОСОБА_1.

У задоволенні позовної вимоги що стосується зняття заборони на відчуження будинку № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області зареєстрованої в реєстрі для реєстрації заборон за № 23, слід відмовити, оскільки зняття заборонина відчуження вищевказаного будинку після розірвати договір довічного утримання належить до компетенції нотаріуса, яким накладалась вказана заборона, що підтверджується ст. 74 Закону України «Про нотаріат», згідно якої після припинення чи розірвання договору довічного утримання, нотаріус або посадова особа виконавчого комітету сільської селищної, міської ради знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 174, 197, ч.2, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково. Розірвати договір довічного утримання від 21 серпня 1997 року, укладений між ОСОБА_1 та її дочками ОСОБА_5 і ОСОБА_2, який посвідчений державним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № Д-770.

Визнати за ОСОБА_1 право власності житловий будинок № 24-а (раніше 14-а) по вул. Ірчана в с. П»ядики, Коломийського району, Івано-Франківської області та повернути вказаний будинок набувачевіОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.