Справа № 136/2149/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" січня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовці

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ДО ОСОБА_3 та РЕЄСТРАЦІЙНОЇ СЛУЖБИ ЛИПОВЕЦЬКОГО РУЮ Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що 27.06.2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, а також вищезазначеної земельної ділянки для обслуговування вказаного житлового будинку та господарських споруд. Позивачка умови договору виконала, а відповідач ОСОБА_3 від їх виконання ухилялась, тому позивачка була вимушена звернутися за захистом своїх прав до третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору на підставі третейської угоди від 11.06.2007 року. Як наслідок, 24 липня 2007 року третейським судом, утвореним для вирішення конкретного спору на підставі третейської угоди від 11.06.2007 р в м. Вінниця, було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_1 ДО ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, яким позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю , укладений 27.06.2007 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, - було визнано дійсним та визнано за позивачкою право власності на дане майно.Вказане рішення набуло чинності із моменту його проголошення та в подальшому не оскаржувалося.

03.09.2007 року на підставі вищевказаного рішення третейського суду м. Вінниці від 24 липня 2007 року за ОСОБА_1 Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Після проголошення рішення третейського суду позивачка поселилась у придбаний житловий будинок, в якому постійно проживає та користується ним , а також земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку. Однак реєстраційна служба Липовецького РУЮ відмовила у реєстрації права власності на земельну ділянку на підставі рішення третейського суду, оскільки вказаного рішення третейського суду недостатньо для здійснення цих дій , тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

В судове засідання позивачка не з»явилась. Надала заяву про розгляд справи в її відсутності, в якій позов підтримала просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання також не з"явились . Надали суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу без участі ОСОБА_3 та представника реєстраційної служби Липовецького РУЮ.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки копією витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель ( а.с.12) та технічним паспортом на житловий будинок ( а.с.8) підтверджено, що згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 31 березня 2003 року, доведено, що земельна ділянка площею 0,2500 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд яка знаходиться в АДРЕСА_1 - належала відповідачу ОСОБА_3, як і житловий будинок, розташований на вказаній земельній ділянці..

07.06.2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу вищезазначеної земельної ділянки та житлового будинку..

Відповідно до копії рішення третейського суду м. Вінниця від 24 липня 2007 року, утвореного для вирішення конкретного спору на підставі третейської угоди від 11.06.2007 р , позов ОСОБА_1 ДО ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно- задоволено. Укладений 27.06.2007 року між сторонами договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, - було визнано дійсним та визнано за позивачкою право власності на дане майно ( а.с.6).

03.09.2007 року на підставі вищевказаного рішення третейського суду м. Вінниці від 24 липня 2007 року за ОСОБА_1 Вінницьким обласним об»єднаним бюро технічної інвентаризації зареєстровано в книзі №2 за №376 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ( а.с.7)

Станом на дату прийняття рішення третейським судом діяли положення Закону України «Про третейські суди» в редакції, яка дозволяла третейському суду ухвалювати подібного роду правові рішення. На даний час рішення третейського суду ніким не скасовано, є чинним, справа у якій прийнято рішення третейського суду, була підвідомча третейському суду відповідно до закону. Право власності на житловий будинок зареєстровано у встановленому порядку.

Частина 1 та 2 ст. 41 Конституції України передбачають, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів.

При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 81 ЗК України визначено однією із підстав набуття права власності на земельну ділянку придбання за договором купівлі-продажу.

Позивач прийняв земельну ділянку у своє володіння і користування та повністю виконав свої зобов'язання щодо оплати земельної ділянки . В свою чергу відповідач по справі передав у власність зазначене майно позивачу. Згідно з довідкою виконкому Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області №1409 від09.12.2015 року, ОСОБА_1 з 2007 року, моменту купівлі-продажу житлового будинку в АДРЕСА_1, володіє і користується земельною ділянкою ( а.с.13)

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення .

Враховуючи, що визнання відповідачами позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач не просить стягнути понесені ним судові витрати з відповідача, суд вважає за можливе такі витрати залишити за позивачем.

На підставі ч.1 та 2 ст. 41 Конституції України, ст. ст..328, 392 ЦК України, ст..81 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,2500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на зазначене нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку протягом десяти днів. Після закінчення цього строку, рішення набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська