Справа № 347/417/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26.09.1998 року вона вийшла заміж, зареєструвавши шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського РУЮ в Івано-Франківській області за актовим записом № 39. Від даного шлюбу мають двоє дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає із матір'ю та знаходиться на її вихованні. З 2013 року вони не проживають однією сім'єю. Причина такого несумісність характерів для продовження спільного проживання. В них з чоловіком різні погляди на життя, ведення спільного господарства, ставлення один до одного. Вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати, дітей залишити на проживанні з нею.

Відповідач у справі, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає та просить шлюб розірвати.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 26.09.1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського РУЮ в Івано-Франківській області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 39 (а.с.4).

У вказаному шлюбі народилосядвоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сім'я ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, дітей залишити на проживанні із матір'ю ОСОБА_1

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 88, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 жителькою м. Косів вул. Л.Українки,8 Івано-Франківської області та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 жителем АДРЕСА_1 який зареєстровано 26 вересня 1998 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Косівського РУЮ в Івано-Франківській області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 39 - розірвати.

Неповнолітніх дітей -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживанні та вихованні при матері - ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега