Провадження № 2/369/859/16
РІШЕННЯ

Іменем України

25.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Раситюк М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія « Скайд», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ « Страхова компанія « Скайд», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, посилаючись на те, що 31.05.2015 року в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, грубо порушив правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем « Mitsubishi Colt » д/н АА 2354СН під керуванням його власника ОСОБА_1.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 пасажир автомобіля НОМЕР_2 отримала серйозні тілесні ушкодження, а також було пошкоджено автомобіль позивача, що завдало останньому матеріальних збитків.

У звязку із зазначеними обставинами відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

На даний час відносно ОСОБА_2 Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається кримінальна справа за № 369/9269/15-к.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 375/15, складеного судовим експертом ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Colt » д/н АА 2354СН в результаті його пошкодження складає 198007.20 грн.

Частину завданого матеріального збитку в розмірі 49760.55 грн., було відшкодовано позивачу ОСОБА_4 « Страхова компанія « Арсенал-Страхування» за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Невідшкодованими матеріальними збитками позивача, в результаті пошкодження його автомобіля в дорожньо-транспортній пригоді, на сьогоднішній день є грошова сума 148246.65 грн.

З матеріалів кримінальної справи вбачається та визнається самим обвинуваченим, що внаслідок ДТП у ОСОБА_2 настала майнова цивільно-правова відповідальність з відшкодуванням завданої потерпілим особам шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яким відповідач володів на правовій підставі.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ « Страхова компанія « Скайд» відповідно до Полісу « АІ/5520155.

Позивач повідомив вказану страхову компанію про настання страхового випадку та надав останній усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року.

Проте, відповідач не виявив бажання оглянути пошкоджений автомобіль для визначення розміру матеріального збитку.

Відповідно до умов Полісу № АІ/5520155, яким під час ДТП було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2, ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн., а франшиза дорівнює нулю.

Так як, на даний момент фактичним невідшкодованим розміром шкоди є грошова сума 148246.65 грн., на користь позивача з відповідача ПАТ « СК « Скайд» підлягає стягненню грошова сума у розмірі 50000 грн., а з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає решта майнової шкоди у відповідності до положень ст. 1194 ЦК України в розмірі 98246.65 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просив суд: стягнути з ПАТ « СК «Скайд» на користь ОСОБА_1Г страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 решту матеріального збитку в розмірі 98246.65 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти позову в частині відшкодування матеріальних збитків заперечували, не погодилися з розміром матеріальної шкоди.

Представники ПАТ « СК «Скайд» у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, просили розглядати справу без їх участі, надіслали до суду письмові пояснення в яких зазначали, що визнання позову може бути здійснене тільки після встановлення вини відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з повідомлення про підозру Києво-Святошинського Управління МВС України в Київській області від 28.08.2015 року ОСОБА_2 повідомлений про те, що він підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, кримінальна відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 31.05.2015 року близько 18.00 годин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись в напрямку с. Лука по вул. Шевченка с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області, поблизу будинку №38 вул. Шевченка був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою під час виконання маневру обгону попутного транспортного засобу, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки « Mitsubishi Colt » д/н АА 2354СН під керуванням ОСОБА_1, який рухався в напрямку центра с. Музичі.

Згідно висновку № 375/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 15 липня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля « Mitsubishi Colt» д/н АА 2354СН в результаті його пошкодження в ДТП, що сталось 31.05.2015 року, складає 198007.20 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ « Страхова компанія «Скайд» відповідно до Полісу « АІ/5520155.

Для вирішення спору суд приходить до висновку про необхідність проаналізувати наступні правові норми.

Виходячи зі змісту ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист його прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право;4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної ( немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що становлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи у разі порушення нею положень частини другої пятої статті 13 цього Кодексу.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З огляду на ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Виходячи зі змісту ст. 6 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).

За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Тобто, аналізуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду матеріалів, суд приходить до наступних висновків.

Так позивачем всупереч положень ст. 60 ЦПК України не надано доказів, щодо наявності вини відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача, як це визначено положеннями ст. ст. 1166, 1188 ЦК України.

У матеріалах цивільної справи, окрім наданого представником позивача повідомлення про підозру, відсутні безспірні докази, щодо перебування кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 на розгляді в суді.

За таких обставин вимоги позивача суд вважає передчасними та недоведеними, а тому в задоволенні позову відмовляє в повному обсязі.

Враховуючи наведені обставини та керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 1166, 1188 ЦК України. ст. ст. 3, 10, 27, 60, 88, 209, 212-215 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія « Скайд», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя А.Я. Волчко