Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3444/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Прінь І.П.
Провадження № 22-ц/778/3791/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Дзярука М.П.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23.03.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 29.01.2015 року. Виконавчий лист №310/886/15-ц було пред'явлено до відділу ДВС Бердянського МУЮ для примусового виконання. Проте, відповідач аліменти не сплачував в зв'язку з чим утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості боржника по аліментам №16576 від 26.04.2016 року, станом на 01.04.2016 року борг відповідача по аліментам складає 12541,44 грн.

Посилаючись на ст.196 СК України позивач ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів в загальному розмірі 32 864,12 грн., а також судові витрати в розмірі 551,21 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2016 рокупозов задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 29 січня 2015 року по 31 березня 2016 року в загальній сумі 3 738,72 грн. та компенсацію судових витрат у розмірі 551,20 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей з моменту їх народження і до досягнення дітьми повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи їх шлюб розірвано.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області №310/886/15-ц від 26.03.2015 року, яке набрало законної сили 28.04.2015 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29.01.2015 року. Виконавчий лист пред'явлено позивачем до примусового виконання. Постановою державного виконавця відділу ДВС Бердянського МУЮ від 14.05.2015 року відкрито виконавче провадження.

З розрахунку заборгованості боржника по аліментам №16576 від 26.04.2016 року, виконаного державним виконавцем відділу ДВС Бердянського МУЮ, за ОСОБА_4 у період із січня 2015 року по 01 квітня 2016 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 12541,44 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме таких правових позицій дійшов Верховний суд України у постановах №6-94/цс15 від 01.07.15р, №6-2022/цс15 від 25.11.15р., №6-2696/цс15 від 16.12.15р., №6-1477/цс15 від 03.02.16р., №6-535/цс16 від 01.06.16р.

З огляду на викладене вище суд першої інстанції правильно визначив , що розрахунок пені, здійснений позивачем ОСОБА_3 20.05.2016 року не вірний.

За рішенням суду стягнення аліментів розпочато з 29.01.2015 року. Отже за січень 2015 року (3 дні) розмір несплачених відповідачем аліментів становить 72,19 грн., відповідно розмір пені становить 2,17 грн. (72,19грн. х 1% х 3дні).

За лютий 2015 року розмір пені становить 208,88 грн. (746грн. х 1% х 28днів).

За березень 2015 року - 231,26грн. (746грн. х 1% х 31день).

За квітень 2015 року - 260,53грн. (868,44грн. х 1% х 30день).

За травень 2015 року - 269,22грн. (868,44грн. х 1% х 31день).

За червень 2015 року - 260,53грн. (868,44грн. х 1% х 30день).

25 липня 2015 року відповідач сплатив позивачу аліменти в розмірі 298 грн., що визнано сторонами в судовому засіданні. Таким чином з 01 по 24 липня 2015 року борг по аліментам становив 868,44 грн., а пеня за цей період 208,43 грн. (868,44грн. х 1% х 24дні). З 25 по 31 липня 2015 року борг становив 570,44 грн., а пеня відповідно - 34,23 грн. (570,44 грн.х1%х6 днів).

За серпень 2015 року розмір пені становить 269,22грн. (868,44грн. х 1% х 31день).

23 вересня 2015 року відповідач сплатив позивачу аліменти в розмірі 398 грн., що визнано сторонами в судовому засіданні. Таким чином з 01 по 22 вересня 2015 року борг по аліментам становив 868,44 грн., а пеня за цей період 191,06 грн. (868,44грн. х 1% х 22дні). З 23 по 30 вересня 2015 року борг становив 470,44 грн., а пеня відповідно - 37,64 грн. (470,44 грн.х1%х 8 днів).

За жовтень 2015 року розмір пені становить 299,08грн. (964,80грн. х 1% х 31день).

За листопад 2015 року - 289,44грн. (964,80грн. х 1% х 30днів).

За грудень 2015 року - 299,08грн. (964,80грн. х 1% х 31день).

За січень 2016 року - 299,08грн. (964,80грн. х 1% х 31день).

За лютий 2016 року - 279,79грн. (964,80грн. х 1% х 29днів).

За березень 2016 року - 299,08грн. (964,80грн. х 1% х 31день).

Загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за підрахунками суду становить 3738,72 грн.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за підрахунками суду становить 3738,72 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: