РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8602/15-ц

Провадження № 2/643/209/16

16.03.2016 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., за участі представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» про зобовязання відповідача зробити перерахунок заробітної плати та стягнення сум заробітної плати,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- зобовязати відповідача зробити перерахунок заробітної плати з урахуванням середньої заробітної плати за жовтень 2004 р. за час незаконного відсторонення від роботи та переведення на іншу посаду за станом здоровя по місяцям: за листопад - грудень 2014 р., січень квітень 2015 р.;

- зобовязати відповідача зробити перерахунок заробітної плати з доплатою за суміщення професій начальника дільниці та наднормово відпрацьований час по місяцям за лютий квітень 2015 р.;

- стягнути з відповідача на його користь різницю в оплаті праці за здійсненими розрахунками, враховуючи інфляційні витрати та 3 % річних, інші надбавки за наднормову працю;

- стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 10 000 грн.;

- стягнути на користь держави податки з різниці по заробітній платі за бухгалтерськими розрахунками з загальної суми.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після його поновлення на роботі на попередній посаді стрижневої дільниці цеху № 111 з 19.11.2014 р. відповідач незаконно зменшив розмір заробітної плати, так як не враховував при її нарахуванні доплату за працю в шкідливих умовах -8%, яку раніше він мав до переведення. При цьому, позивач вважає, що відповідач навмисно і незаконно відсторонив його від роботи майстра стрижневої дільниці на шкідливому і небезпечному виробництві у цеху № 111, і не погоджується з тим, що за висновками медичного обстеження він не може виконувати зазначену роботу. Крім того, вважає, що в порушення ст.. 46 КЗпП України під час відсторонення від роботи на період проходження медичного обстеження йому не сплатили середній заробіток. Обґрунтовує також свої вимоги тим, що перевід на іншу посаду майстра дільниці цеху №12 був здійснений під тиском з боку адміністрації відповідача, заяву про переведення за власним бажанням, а не за станом здоровя, він написав вимушено, оскільки йому погрожували новим звільненням. Саме це і вплинуло на зменшення розміру його заробітної плати, так як на новому місці відсутні умови праці з шкідливими умовами, і як наслідок недоплата 8% до посадового окладу. Вважає, що тим самим відповідач порушив положення ст.170 КЗпП України про збереження попереднього середнього заробітку. Також вважає, що відповідачем порушено ст..ст. 32, 33, 101, 114 КЗпП України, так як при введенні на підприємстві скороченого тижня (тобто при зміні істотних умов праці) його не повідомили про такі зміни за два місяці. Крім того, свої вимоги обґрунтовує тим, що на новій посаді майстра він фактично виконував по сумісництву обовязки відсутнього начальника цеху, але доплату за таке сумісництво не отримував, в звязку з чим і вимагає перерахунку сплаченої за цей час заробітної плати за три місяці сумісництва. Вимоги щодо нарахування за надурочні роботи та перерахунок заробітної плати обґрунтовує тим, що з лютого по квітень 2015 р. від нього вимагали наднормово працювати (більше 8 годин), але доплату не проводили.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, на давав пояснення відповідно до вищевикладених обставин.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки вважає їх необґрунтованими та недоведеними.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 19.09.2013 р. ОСОБА_2 було поновлено внаслідок незаконного звільнення на попередній посаді майстра стрижневої дільниці цеху № 111 ДПЗ «Електроважмаш» з 19.11.2014 р. наказом № 1634-к від 17.11.2014 р.

В звязку з тим, що робота на даній посаді повязана з шкідливими умовами праці, ОСОБА_2 був направлений на чергове медичне обстеження. Після проходження інструктажів та медичного огляду ОСОБА_2 надав в цех № 111 висновок ЛКК від 10.12.2014 р. №222, згідно якого йому протипоказана робота в умовах шуму, у нічні зміни, роботи на висоті постійно, що підтверджується записом в наказі про переведення № 13521 від 19.11.2014 р.

Даний висновок лікарями було здійснено, у тому числі, і на підставі консультативного висновку спеціаліста ДУ «Національного інституту терапії імені ОСОБА_3 НАМН України» № 5728, який позивач надав на підприємство, в якому зазначений попередній діагноз гіпертонічна хвороба II ст., 2 ст.

Відповідно до п.5.4 Додатку №4 до наказу Міністерства охорони здоровя України «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» від 21.07.2007 р. № 246 за наявності такого шкідливого та небезпечного фактору виробничого середовища і трудового процесу як виробничий шум, медичним протипоказанням до роботи в таких умовах є гіпертонічна хвороба на будь-якій стадії.

Враховуючи, що робота майстра стрижневої дільниці відбувається в умовах підвищеного шуму (за результатами атестації шум становить 81 дб., при нормальному показнику 80 дб), цех працював у зазначений позивачем період у дві і більше змін, обладнання та працівники в процесі знаходяться на висоті понад 1,5 метрів, що унеможливлювало працю ОСОБА_2 в таких умовах, оскільки, за своїми посадовими обовязками майстер повинен безпосередньо контролювати хід виробництва та виконання робіт підлеглими.

У відповідності до вимог ст. 13 ЗУ «Про охорону праці» роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити дотримання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони здоровя.

У відповідності до вимог ст. 46 КЗпП України наказом заступника директора від 10.12.2014 р. № 1738-к ОСОБА_2 відсторонено від роботи до вирішення питання про подальше його працевлаштування.

В період відсторонення за позивачем зберігалася середня заробітна плата, що підтверджується особистими рахунками за відповідні періоди.

З моменту відсторонення ОСОБА_2 пропонувалися наявні на підприємстві вакансії. Ознайомившись з запропонованими вакансіями, позивач висловив бажання працювати майстром дільниці турбогенераторного цеху № 12, і подав заяву про переведення на зазначену посаду.

На підставі наказу № 108-к від 22.01.2015 р. ОСОБА_2 переведено на посаду майстра дільниці обмотування роторів №2 в турбогенераторний цех № 12 з 02.02.2015 р. відповідно до поданої заяви.

При цьому, оклади майстра цеху сталевого литва та термообробки та майстра дільниці турбогенераторного цеху є рівнозначними і складають 3 410 грн.

Доказів того, що дана заява про переведення написана під впливом тиску суду позивачем не надано.

Позивач наполягає на тому, що йому підприємством за час роботи на посаді майстра дільниці обмотування роторів в цеху № 12 необгрунтовано не доплачувалася надбавка до окладу у розмірі 8% за роботу в шкідливих умовах праці, так як вважає сам перевод незаконним.

Між тим, суд вважає, що наведені вище обставини свідчать про відсутність доказів незаконного переведення, та про безпідставність вимог позивача про здійснення перерахунку заробітної плати з листопада 2014 року до квітня 2015 р. Сам наказ про переведення позивач не оскаржує, і доказів того, що переведення було незаконним суду не надав.

Крім того, позивач посилається на норми, які регулюють оплату праці при виконанні робіт різної кваліфікації, оплату праці при суміщенні професій (посад) та виконання обовязків тимчасово відсутнього працівника, та норми щодо залучення працівників до надурочних робіт, і просить зобовязати відповідача зробити перерахунок заробітної плати з доплатою за суміщення професій начальника дільниці та наднормово відпрацьований час по місяцям за лютий квітень 2015 р., але доказів того, що він був залучений до наднормових робіт, що він суміщував дві посаді (майстра та начальника цеху) суду не надано, в звязку з чим, дані вимоги також не підлягають задоволенню.

Необґрунтованими вважає суд і посилання позивача на те, що відповідачем порушено ст. ст. 32, 33, 101, 114 КЗпП України, так як при введенні на підприємстві скороченого тижня (тобто при зміні істотних умов праці) його не повідомили про такі зміни за два місяці. Відповідно до наказу по підприємству № 268 від 27.06.2015 р. встановлено неповний робочий тиждень з робочими днями понеділок, вівторок, середа, четвер з 01.09.2014 р. На час видання такого наказу ОСОБА_2. не був працівником підприємства. Законодавством не встановлений обовязок работодавця повідомляти за два місяці про зміну умов праці працівників, які були поновлені на роботі на підставі рішення суду.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача суми на відшкодування моральної шкоди, оскільки, суду не надано доказів, що така шкода була завдана позивачу, що в завданні шкоди є вина відповідача і є причинний звязок між шкодою і протиправними діями заподіювача, що дає підстави для покладення відповідальності на відповідача відповідно до ст..ст. 23, 1167 ЦК України.

Також суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь держави податків з різниці по перерахунку заробітної плати, так як по-перше, підстав для проведення перерахунку в судовому засіданні не встановлено, по-друге, ОСОБА_2М не є належним позивачем по даним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, сторони мають рівні права щодо надання доказів, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За клопотанням позивача судом витребувалися у відповідача письмові докази: табелі обліку робочого часу цеху № 12, наказ № 331-к від 18.08.2015 р.(про звільнення ОСОБА_4О.), довідки про доходи позивача, наказ № 258 від 09.07.2013 р. «Про введення в дію положення про пропускний та внутрішньообєктовий режим на ДП завод «Електороважмаш», витяг з Положення про пропустковий режим, витяг з акту перевірки ДФСУ від 15.08.2015 р., протоколи балансової комісії цеху №12, постанова про відкриття виконавчого провадження від 15.09.2014 р., довідка про вакансії, наказ № 1620-к від 01.09.2015 р. про звільнення ОСОБА_2, які досліджувалися та оцінювалися судом. Між тим, жоден з наданих доказів, не підтверджує тих обставин, на які посилається позивач на обґрунтування своїх вимог, і не спростовує висновків суду.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Я.М.Горбунова