АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1882/16 Справа № 204/3866/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Романюк М.М.
06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Болтунової Л.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення в натурі 1/3 частини домоволодіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 28 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить 1/3 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачам належить по 1/3 частині кожному зазначеного вище домоволодіння. На сьогоднішній день між співвласниками домоволодіння не склався певний порядок користування житловим будинком, господарськими спорудами та земельною ділянкою, бо відповідачі не бажають мирним шляхом вирішувати питання стосовно розподілу домоволодіння та виділу в натурі З урахуванням зазначеного просила виділити їй в натурі ідеальну 1/3 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до висновку додаткової судової будівельно - технічної експертизи №2522/2523/2524-14 від 02 березня 2015 року.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року заявлені вимоги задоволено та вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачі посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторонам по справі належить на праві спільної часткової власності домоволодіння АДРЕСА_1, а саме по 1/3 частині кожному з них.

Відповідно до ч.1, 2 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.1, 2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.

Так, згідно з п.п.1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

У п.п.2.22, 2.26, 2.27 Державних будівельних норм України № В.2.2-15-2005 визначено, що у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. В однокімнатних квартирах замість кухонь допускається передбачати кухні-ніші за умови їх обладнання електроплитами та влаштування в них примусової вентиляції. В однокімнатних квартирах допускається суміщений санвузол (ванна, умивальник, унітаз).

Відповідно до п.1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

За змістом ст.152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

З наведених вище норм вбачається, що виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що висновком №2522/2523/2524-14 додаткової судової будівельно - технічної експертизи від 02 березня 2015 року запропонований варіант виділення в натурі сторонам належних їм частин домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до ідеальних часток, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання апелянтів на те, що їх влаштовує, що спірне домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності і вони не бажають його розділу, оскільки це є батьківський спадок не може бути прийнято до уваги, оскільки не ґрунтується на законі.

Посилання на те, що запропонований експертом та прийнятий судом варіант поділу майна не погоджений рішенням виконкому також не може бути прийнятий до уваги.

Згідно ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

З урахуванням того, що переобладнання та перепланування спірного житлового будинку не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, у відповідних органах отримано погодження на проведення певних робіт, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для отримання рішення виконкому на проведення робіт по переобладнанню та переплануванню будинку.

Посилання на те, що відповідачі не погоджуються з тим, що певні роботи необхідно виконати за їх рахунок не ґрунтується на законі, окрім того позивач згодна оплатити зазначені роботи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Л.М.Болтунова