Єдиний унікальний номер 725/6368/15-ц
Номер провадження 2/725/1418/15
03.02.2016 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Галичанського О.І.
при секретарі Симик І.М. ,
за участю представника позивача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Чернівецький цегельний завод № 3» до ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням ,-
Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ПАТ « Чернівецький цегельний завод № 3» є власником гуртожитку за адресою : м. Чернівці, 1-й провулок Кармелюка,4.
Відповідно до довідки про склад сім»ї, виданої 23.11.2015 року у кімнаті №3 згаданого гуртожитку зареєстрований відповідач, проте фактично з 01.05.2010 року у даній кімнаті не проживає, що підтверджується актом №3 від 01.09.2015 року.
Реєстрація відповідача по даній адресі ускладнює ведення бухгалтерського обліку коштів, які надходять як оплата за проживання та відповідно витрачаються кошти за комунальні послуги.
На підставі вищевикладеного, посилаючись на норми матеріального права, просить суд визнати ОСОБА_1 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою №3 в буд. №4 по 1-му провулку Кармелюка в місті Чернівці та зняти його з реєстраційного обліку
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча неодноразово інформувався судом про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомив. Внаслідок чого, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково , виходячи з наступного:
Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються:
- ч. 1 ст. 3 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дане правило також закріплено в ч.1 ст. 15 ЦК України;
- ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном;
- ст.71 ч.1 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців;
-ст. 72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку;
- ч.2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Крім того, відповідно до п.22 Постанови пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України»- вирішуючи спори про виселення з гуртожитків, судам слід з'ясовувати, чи є гуртожитком приміщення, яке займає відповідач. Судам слід враховувати, що гуртожитками є також спеціально побудовані підприємствами, установами, організаціями жилі будинки для малосімейних, щодо яких адміністрацією, органом громадської організації і профспілковим комітетом до початку будівництва прийнято рішення про їх використання як сімейних гуртожитків і вони зареєстровані у виконкомі як гуртожитки.
Судом досліджено:
-свідоцтво про прав власності ВАТ « Чернівецький цегельний завод №3» на гуртожиток по 1-му провулку Кармелюка,4 в м. Чернівці. /а.с.4-5/;
-Акт від 01.09.2015 року , виданий генеральним директором ПАТ «Чернівецький цегельний завод №3», про те, що під час обстеження житлового приміщення, опитування мешканців гуртожитку, встановлено, що у кімнаті №3 гуртожитку по 1-му провулку Кармелюка,4 в м. Чернівці, ОСОБА_1, який зареєстрований в ній, фактично не проживає з 01.05.2010 року та не сплачує комунальні послуги . /а.с.7,10/.
Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, враховуючи, що факт непроживання відповідача без поважних причин понад один рік у гуртожитку, підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.
Отже, на підставі зазначеної норми Закону визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обовязок органу реєстрації фізичних осіб, зняти дану особу з реєстраційного обліку та є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Тобто, наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є автоматичною підставою для зняття її з реєстраційного обліку.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідач, витрати позивача по зверненню до суду .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.71-72 ЖК України,ст. ст. 5,391, 405 ч.2 ЦК України, ст.ст.3,60,212-215,218,223,224-228,294,295 ч.4 ЦПК України,суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування кімнатою №3 в будинку №4 по 1-му провулку Кармелюка в м. Чернівці.
В задоволенні решти позовних вимог -відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства « Чернівецький цегельний завод № 3» судовий збір у розмірі 1378 гривень
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський