У Х В А Л А

21 листопада 2016 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій також просить відстрочити та зменшити їй сплату судового збору, оскільки має скрутне матеріальне становище.

Ознайомившись із заявою, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні вимоги про звільнення від сплати судового збору слід відмовити, а позовну заяву залишити без руху з виходячи з наступного.

Статтею 82 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З вказаних підстав, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Разом з тим, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного процесу, обставини щодо скрутного матеріального становища підлягають доказуванню в порядку статті 60 ЦПК України.

Позивачкою у підтвердження тяжкого матеріального стану додано індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_2 з пенсійного фонду України. У графі відомості про страхувальників застрахованої особи значиться ЖКП «Житло «Центр», звітний період з 2009 по 2011 р.р., а також копія одного розвороту трудової крижки яка містить відомості про звільнення позивачки з вказаного підприємства 05.12.2011 року.

Вказані документи не є належним підтвердженням тяжкого матеріального стану, оскільки відображають її дохід за 2009 2011 роки, а трудова крижка містить лише один розворот з відомостями про звільнення ОСОБА_2, що не виключає наявності в ній інших записів про працевлаштування позивачки після грудня 2011 року.

За таких обставин суддя вважає, що підстави для відстрочки та зменшення позивачці судового збору відсутні.

Відповідно до частини 5 статті 119 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, сплаті підлягає судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнює 551,20 грн.

Крім того, ч. 1 ст. 120 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак позивачем додано одну копію позовної заяви та одну копію всіх документів що додаються до неї, коли як у позові вказано двох відповідачів.

За ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання ухвали, про що повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали та розяснити, що у випадку, якщо вимоги не будуть виконані до зазначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1