Справа № 147/323/16-ц
Провадження № 4-с/147/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Кучер І.В.,

за участю представника заявника: ОСОБА_1,

заінтересованої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець скаргу ОСОБА_3 на дії, бездіяльність та постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії, бездіяльність та постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження з виконання ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області №147/1249/15-ц від 30.09.2015 року про накладення арешту на транспортні засоби, а саме на автомобіль DAF, номерний знак НОМЕР_1, модель XF95.480, 2003 року випуску, № шасі (рами)XLRTE47XSOE627485; напівпричеп SCHMTZ S 01, номерний знак НОМЕР_2 , № шасі WSMS914; автомобіль ВАЗ 21012, номерний знак 33790ВИ, № шасі (рами) 0866388, зареєстровані за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, смт Тростянець, Вінницької області, вул. Жовтнева, 9. Скарга мотивована тим, що старший державний виконавець Водяницький І.В. на виконання ухвали суду про забезпечення позову, описавши арештоване майно. Всупереч вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» нікому не передав його на відповідальне не зберігання. Не провівши усіх необхідних дій щодо встановлення місця знаходження майна, передачі його на відповідальне зберігання, не оголосивши його у розшук, закінчив виконавче провадження, всупереч вимогам Закону стягувачем у даному виконавчому провадженні зазначив державу, а не ОСОБА_3, та не направив йому копію про закінчення виконавчого провадження. На даний час місце знаходження майна, а саме автомобіля з напівпричепом не відоме. Вважає такі дії старшого державного виконавця незаконними, та просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.10.2015 року з примусового виконання ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.09.2015 року про накладення арешту на транспортні засоби боржника ОСОБА_4 Просив також зобовязати старшого державного виконавця ВДВС по Тростянецькому МРУЮ ОСОБА_2 винести постанову про розшук автомобіля DAF, номерний знак НОМЕР_1, модель XF95.480, 2003 року випуску, № шасі (рами)XLRTE47XSOE627485; напівпричеп SCHMTZ S 01, номерний знак НОМЕР_2 , № шасі WSMS914, які належать боржнику ОСОБА_4 і направити її на виконання до Тростянецького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила вимоги скарги, просила визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. Вимоги скарги підтримала, за обставин, викладених в ній, просила її задоволити.

Представник заінтересованої особи старший державний виконавець Водяницький І.В. в судовому засідання проти задоволення скарги заперечив, подав письмові заперечення проти неї. Пояснив, що відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» він вчинив всі необхідні дії з виконання ухвали Тростянецького районного суду від 30.09.2015 року про накладення арешту на транспортні засоби ОСОБА_4 Зокрема, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, її копію направлено стягувану Тростянецькому райсуду та боржнику ОСОБА_4; винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої направлено начальнику Гайсинсткого ВРЕВ, Тростянецькому райсуду та боржнику ОСОБА_4 Після отримання даних про ідентифікаційний номер ОСОБА_4, внесено відомості про арешт рухомого майна та заборону його відчуження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. За вказівкою керівника т.в. обовязки начальнику Відділу ДВС, після надходження заяви адвоката ОСОБА_1 здійснив опис майна, про що склав Акт опису й арешту майна. Описане майно не було передано нікому на зберігання, оскільки опис проводився за відсутності ОСОБА_4 Крім того, згідно судового рішення дані транспортні засоби належали іншій особі Чухасю. Підстав для оголошення розшуку майна не було. На даний час поза межами виконавчого провадження оголошення розшуку є неможливим. Вважає, що ним не допущено порушень, просив відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про його дату та час повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Причини неявки суду не повідомлено, його неявка не перешкоджає вирішенню скарги по суті.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження №534/1, внесеному в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень за №48907470, суд дійшов висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.09.2015року накладено арешт на автомобіль DAF, номерний знак НОМЕР_1, модель XF95.480, 2003 року випуску, № шасі (рами)XLRTE47XSOE627485; напівпричеп SCHMTZ S 01, номерний знак НОМЕР_2 , № шасі WSMS914; автомобіль ВАЗ 21012, номерний знак 33790ВИ, № шасі (рами) 0866388, зареєстровані за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, смт Тростянець, Вінницької області, вул. Жовтнева, 9. Ухвалу скеровано для виконання до ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області, відділу ДВС по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції.

02.10.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Тростянецького районного суду від 30.09.2015 року.

Ним же 02.10.2015 року на підставі згаданої ухвали суду, в порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку для виконання направлено у Гайсинський ВРЕВ, для відома Тростянецькому райсуду та ОСОБА_4

09.10.2015року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.10.2015 року відділу ДВС внесено відомості про обтяження та заборону відчуження майна : автомобілю вантажного XLRTE47XSOE627485, номер державної реєстрації АВ4967ВК; причеп № WSMS914, АВ3533ХР; автомобіль легковий, номер обєкта 0866388, номер держ.реєстрації 33790ВИ.

16.10.2015 року після надходження заяви адвоката ОСОБА_1 про вжиття заходів до реального виконання рішення суду, старшим державним виконавцем описано майно: вантажний автомобіль та напівпричіп. Актом від цього ж числа встановлено, що боржник ОСОБА_4 за місцем проживання відсутній працює у м. Києві, встановлено тут же відсутність майна по місцю проживання боржника.

Згідно акту старшого державного виконавця від 16.10.2015 року не було встановлено особу набувача транспортного засобу, у звязку з чим транспортні засоби на відповідальне зберігання не передавались.

26.10.2015 року старшим державним виконавцем Водяницьким І.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Її копію направлено до Тростянецького районного суду для відома.

Рішення дії, або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому ст. 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 6, ст. 12, ст. 82 «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження направляється сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частина перша статті 49 Закону встановлює ряд обставин, за наявності яких державний виконавець закінчує виконавче провадження. Зокрема, відповідно до пункту 8 вказаної статті підставою для цього є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду. Згідно частини другої даної статті арешт на майно боржника може накладатися шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Ще одним способом арешту майна є проведення його опису і накладення на нього арешту.

Ухвала Тростянецького районного суду від 30.09.2015року не містила вказівки щодо того яким шляхом накласти арешт на визначене майно.

Старшим державним виконавцем у відповідно до вказаної вище норми закону було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на її відчуження.

Відповідно до частини третьої статті 57 Закону копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Старшим державним виконавцем зазначені вимоги закону виконані. Органами ДАІ, на той час, внесено відомості до реєстраційних карток вказаних транспортних засобів. Реєстратором внесено дані про обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що складається відповідний акт, є одним із способів накладення арешту. Частина пята статті 57 Закону, в разі обрання державним виконавцем такого способу, надає йому право, і не зобовязує його вилучити майно у боржника та передати на зберігання іншим особам.

Транспортні засоби, на які накладено арешт, не є предметом спору. На час виконання ухвали суду на дане майно не було звернуто стягнення, не було прийнято рішення по суті спору, у якому було забезпечено позов. Тому на думку суду у державного виконавця не було підстав вилучати це майно та передавати його на відповідальне зберігання, вчинивши тим самим перешкоди праву його власника щодо користування майном.

Оскільки старшим державним виконавцем виконувалась ухвала суду про накладення арешту на майно у ще невирішеному по суті спору, ним правомірно у постанові стягувачем було зазначено державу.

На підставі викладеного суд вважає, що старшим державним виконавцем Водяницьким І.В. ухвала Тростянецького районного суду Вінницької області від 30.09.2015 року виконана в порядку, передбаченому Законом, правомірно винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, підстав для її скасування та оголошення розшуку майна боржника суд не вбачає. Доводи скарги не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 49, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії, бездіяльність та постанову старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області на протязі пяти днів.

Суддя