АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експотрейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 р. ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Експотрейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог зазначало, що 25.12.2008 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області (в подальшому тип товариства змінено на ПАТ) та ТОВ «Експотрейд» укладено договір кредитної лінії № 872, відповідно до якого (з урахуванням додаткових договорів) позичальникові надавався кредит окремими частинами (траншами) у строки згідно з погодженим сторонами графіком. Пунктом 2.3 розділу 2 договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування - 2 500 000,00 грн. Процентна ставка визначена у розмірі 24 проценти річних.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору, 25.12.2008 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладені договори поруки, відповідно до яких поручителі зобов'язувалися відповідати перед банком в тому ж обсязі, що і боржник за виконання ним зобов'язань за кредитним договором.

Станом на 29.03.2013 р. заборгованість боржника за кредитним договором становить 2 446 371,55 грн., з яких 1 747 889,27 грн. прострочена заборгованість станом на 29.03.2013 р., 717 839,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 19.05.2010 р. по 10.09.2012 р., 642,32 грн. - пеня за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 19.05.2010 р. по 08.09.2010 р.

Справа №755/8205/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8542/2016
Головуючий усуді першоїінстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Банк неодноразово звертався до фінансових поручителів з вимогою про виконання зобов'язань за договорами поруки щодо погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, проте бажаного результату не досягнуто.

Посилаючись на те, що відповідачі не виконують зобов'язання за договорами поруки, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області Ощадбанку України заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 466 371,55 грн. та витрати по сплаті судового збору - 3 441,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.07.2013 р. позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області суму кредитної заборгованості за кредитним договором від 25.12.2008 р. № 872 у розмірі 2 466 371,55 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 720,50 грн. з кожного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.04.2016 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись не неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що задовольняючи позовні вимоги, суд не урахував, що ТОВ «Експотрейд» частково виконало рішення Господарського суду м. Києва від 31.01.2011 р. про стягнення з ТОВ «Експотрейд» на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 220 000,00 грн. та, що суд помилково залучив до участі у справі боржника ТОВ «Експотрейд» як третю особу, а не як відповідача.

Крім того вказував на те, що суд належним чином не перевірив забезпеченість виконання кредитного договору заставою товарів в обігу, зокрема майна, що буде звільнено з під застави АБ «Київська Русь» за договором застави від 14.08.2008 р. № 37308/8-6, а також належним чином не дослідив питання припинення договорів поруки з підстав, передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України у зв'язку з не пред'явленням кредитором вимог до поручителів протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Зазначав, що кінцевим терміном повернення кредиту є 26.08.2010 р., а тому з урахуванням ч.4 ст. 559 ЦК України Банк мав право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника до 26.02.2011 р., тоді як з позовом він звернувся 11.04.2013 р.

В судове засідання ОСОБА_1, його представник, представник ТОВ «Експотрейд» та ОСОБА_2 не зЧявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток (а.с.12-14, 22).

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що її вимоги є безпідставними, а рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2008 р. між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та ТОВ ТОВ «Експотрейд» укладено кредитний договір № 872.

Пунктом 2.2. розділу 2 сторони погодили, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 14 липня 2009 року (включно). Відповідно до пункту 2.3. розділу 2 передбачено, що сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 2 500 000,00 (два мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 коп.Процентна ставка по кредиту становить 24 проценти річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному договором.

Згідно підпункту 2.3.1. пункту 2.3. розділу 2 договору (в редакції додаткового договору від 23 жовтня 2009 року №6) сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з таким графіком»: період користування кредитом по 25.03.2010 р. (включно) залишок по кредиту 2 350 000 (два мільйони триста п'ятдесят тисяч), з 26.03.2010 р. по 18.05.2010 р. (включно) залишок по кредиту 2 300 000 (два мільйони триста тисяч), з 19.05.2010 р. по 25.05.2010 р. (включно) залишок по кредиту 2 250 000 (два мільйони двісті п'ятдесят тисяч), з 26.05.2010 р. по 25.06.2010 р. (включно) залишок по кредиту 2 000 000 (два мільйони), з 26.06.2010 р. по 25.07.2010 р. (включно) залишок по кредиту 1 500 000 (один мільйон п'ятсот тисяч), з 26.07.2010 р. по 25.08.2010 р. (включно) залишок по кредиту 750 000,00 (сімсот п'ятдесят тисяч), з 26.08.2010 р. залишок по кредиту 0,00 (нуль).

З метою забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, 25 грудня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладені окремі договори поруки №171 та №172.

ВАТ «Ощадбанк» обов'язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник ТОВ «Експотрейд» свої зобовЧязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування належним чином не виконало, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість, а також нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами на загальну суму 2 466 371,55 грн.

ПАТ «Державний ощадний банк України» неодноразово звертався до поручителів з вимогами про погашення заборгованості боржника, що підтверджується листами від 24.01.2011 р. №32-4/871-32, від 27.01.2011 р. №32-4/871-33, від 22.03.2011 р. №32-4/871-34, від 16.05.2011 р. №32-4/871-35, від 11.07.2011 р. №32-4/871-36, від 31.01.2012 р. №32-4/871-38, від 30.08.2012 р. №32-4/871-39.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачі не виконали свої зобов'язання за договорами поруки.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наданого ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунку убачається, що станом на 29.03.2013 р. заборгованість боржника за кредитним договором від 25.12.2008 № 872 становить 2 466 371,55 грн., і складається з простроченої заборгованості станом на 29.03.2013 р. у розмірі 1 747 889, 27 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 19.05.2010 р. по 10.09.2012 р. у розмірі 717 839,96 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту за період з 19.05.2010 р. по 08.09.2010 р. у розмірі 642,32 грн.

Правильність зазначеного розрахунку ОСОБА_1не оспорював.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не урахував, що ТОВ «Експотрейд» на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 31.01.2011 р. про стягнення з нього на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 464 965,35 грн., частково погасило заборгованість у розмірі 220 000, 00 грн., колегія суддів вважає, що вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Забезпеченість виконання кредитного договору заставою товарів не позбавляє права кредитора на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів.

Не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону і доводи представника ОСОБА_1 про припинення поруки з посиланням на те, що ПАТ «Державний ощадний банк України» протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, не предЧявив вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання боржника.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Припинення поруки пов'язане, зокрема із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Згідно п. 4.1. - 4.4 договорів поруки № № 171,172 від 25.12.2008 р. порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором. Припинення поруки здійснюється у випадку заміни боржника іншою особою, якщо поручитель не виявив згоди відповідати за нового боржника. Порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до п. 4.5 договорів поруки № 171 та №172 від 25.12.2008 р. сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 559 та ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо строку пред'явлення кредитором вимоги до поручителя), що передбачені умовами договору.

Кінцевим терміном повернення кредиту за кредитним договором було 26.08.2010 р. Банк неодноразово звертався до поручителів про виконання ними зобовЧязань за договорами поруки, а з позовом до суду звернувся 11.04.2013 р., тобто в межах строку позовної давності, а тому твердження представника ОСОБА_1 про припинення поруки є безпідставними.

Крім того, як убачається з матеріалів справи питання про припинення поруки було предметом вирішення судового спору. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.07.2015 р, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2015 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа: ТОВ «Експотрейд» про визнання договору поруки припиненим, відмовлено.

Право на звернення до суду з позовом про захист порушеного права, обрання способу захисту та визначення відповідача у справі належить виключно позивачеві.

Оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 31.01.2011 р. вирішені позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ТОВ «Експотрейд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, однак зазначене судове рішення не виконано, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів як солідарних з ТОВ «Експотрейд» боржників, а тому твердження представника ОСОБА_1 про помилкове залучення судом до участі у справі ТОВ «Експотрейд» як третьої особи, а не як відповідача, є безпідставним.

Разом з тим стягуючи заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно, суд першої інстанції не звернув увагу, що зазначені особи не є солідарними боржниками, оскільки між кожним із них та ВАТ «Державний ощадний банк України» укладені окремі договори поруки. Відповідно до п.1.1 цих договорів вони зобовЧязуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання, тобто кожен із них несе солідарну відповідальність лише з боржником.

З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про стягнення з кожного з відповідачів окремо заборгованості за кредитним договором у розмірі по 2 466 371,55 грн.

В частині стягнення з відповідачів судових витрат рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2013 р. в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 466 371,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 466 371, 55 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: