Номер провадження: 22-ц/785/4561/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Фальчука В.П.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротанк ЛПІДЖІ» до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку», ПАТ «Укргазпромбанк» про зняття арешту з майна та скасування (припинення) розшуку майна, що є предметом застави,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» звернулося до суду з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку» про зняття арешту з майна та скасування (припинення) розшуку майна, що є предметом застави, посилаючись на те, що 13.12.2012 року між ПАТ КБ «Інвестбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір застави, відповідно до якого ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору надав у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки «Аudi Q7», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Надалі за вказаним договором застави було замінено заставодержателя з ПАТ «Інвестбанк» на ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ». Однак надалі позивачу стало відомо про накладення головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження № 44928991 арешту та оголошення розшуку на автомобіль марки «Аudi Q7», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Також ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» зазначив, що наявність арешту та розшуку вказаного автомобіля робить неможливим позивачу, яку пріоритетному обтяжувачу, реалізувати своє право на першочергове задоволення своїх вимог, шляхом звернення стягнення на предмет застави у спосіб, обраний ним на власний розсуд.

Судом до участі у справі, в якості третьої особи, було залучено ПАТ «Укргазпромбанк».

Представник позивача ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міська управління юстиції в судовому засіданні щодо розгляду справи поклався на розсуд суду.

Представник ПАТ «Укргазпромбанк» в судовому засіданні позов не визнав.

Представник ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку» в судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року позов ТОВ «Євротанк ЛПІДЖІ» до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку», ПАТ «Укргазпромбанк» про зняття арешту з майна та скасування (припинення) розшуку майна, що є предметом застави задоволений.

Звільнено з-під арешту, а також з-під розшуку рухоме майно - автомобіль марки «Аudi Q7», 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) №WA1EY74L17D035381, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 984297, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 04 вересня 2010 року, накладений постановою головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19 лютого 2015 року в рамках виконавчого провадження № 44928991 при примусовому виконанні виконавчого листа №520/4038/14-ц, виданого 30.07.2014 року Київським районним судом м. Одеси.

Не погоджуючись з рішенням суду Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та порушує право банку на захист своїх законних прав та інтересів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення підлягає скасуванню наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати або змінити рішення суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Статтями 213, 214 ЦПК України, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення, суд вирішує, в тому числі, і такі питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним нормам та підлягає зміні з підставі п.п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 20.03.2014 року постановою державного виконавця Першого Київського відділу державною виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 6/755/19198/13-ц, виданого 10.12.2013 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укргазпромбанк» заборгованості в розмірі 1636924 гривні 82 копійки (а.с.97).

29.09.2014 року постановою державного виконавця Першого Київського відділу державною виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/4038/14-ц, виданого 30.07.2014 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_2 банк розвитку» заборгованості в розмірі 1140195 гривень 77 копійок (а.с.101).

07.10.2014 року державними виконавцями Першого Київського відділу державною виконавчої служби Одеського міського управління юстиції були винесені постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, згідно з якими виконавчі провадження обєднані у зведене виконавче провадження №46665231 (а.с.98, 102).

19.02.2016 року головним державним виконавцем Першого Київського відділу державною виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №520/4038/14-ц, виданого 30.07.2014 року Київським районним судом міста Одеси, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою було накладено арешт на автомобіль марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_3 та встановлено заборону здійснювати йому відчуження будь-якого майна (а.с.103).

19.02.2016 року головним державним виконавцем Першого Київського відділу державною виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №520/4038/14-ц, виданого 30.07.2014 року Київським районним судом міста Одеси, було також винесено постанову про розшук майна боржника, згідно з якою було оголошено розшук автомобіля марки «Audi Q7», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.104).

13 грудня 2012 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ТОВ «ЮЖГАЗСЕРВІС» було укладено кредитний договір №104-12, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії у загальній сумі 700000 гривень 00 копійок, строком до 12 грудня 2013 року зі сплатою за користування кредитом 28% річних (а.с.135-142).

Пунктом 3.2 вказаного кредитного договору встановлено, що забезпеченням зобовязань позичальника за цим договором буде застава рухомого майна легковий автомобіль марки «Audi Q7», 2007 року випуску, вантажний автомобіль марки «Volvo FH12», 2002 року випуску, напівпричіп топливна цистерна марки «INDOX», 1997 року випуску (а.с. 135).

13 грудня 2012 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ОСОБА_3, який виступив майновим поручителем за ТОВ «ЮЖГАЗСЕРВІС» було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, а зареєстрований в реєстрі №6458 (а.с.11-14).

За умовами вказаного договору застави, ОСОБА_3 надав під заставу майно автомобіль марки «Audi Q7», 2007 року випуску, шасі (кузов, рама) №WA1EY74L17D035381, реєстраційний номер НОМЕР_1, яке йому належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 984297.

13 травня 2015 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ТОВ «ЄВРОТАНК ЛІПІДЖІ» було укладено договір поруки №3 (а.с.69-70).

Згідно з платіжним дорученням №1104 від 02 липня 2015 року, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛІПІДЖІ» було сплачено до ПАТ «КБ «Інвестбанк» грошові кошти в сумі 427093 гривні 19 копійок, з зазначенням призначення платежу: «оплата згідно додаткової угоди до договору поруки №3 від 13.05.2015 року» (а.с.72).

13 липня 2015 року між ПАТ «КБ «Інвестбанк» та ТОВ «ЄВРОТАНК ЛІПІДЖІ» було укладено договір про зміну заставодержателя за договором застави, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2382 (а.с.15).

Вказані зміни до договору заставу від 13.12.2012 року позивачем були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом з вказаного реєстру за №47412637 від 13.07.2015 року (а.с.16).

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ЄВРОТАНК ЛІПІДЖІ» є заставодержателем автомобіля марки «Audi Q7», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, за договором застави від 13.12.2012 року, який укладався в забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором №104-12 від 13.12.2012 року.

Так, відповідно до ч. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Крім того відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, арешт знято з майна, що належить боржнику ОСОБА_3

Позов був предявлений, а справу було вирішено щодо неналежних відповідачів.

Стягувачи були залучені в якості третіх осіб, а боржник ОСОБА_3 до участі у справі взагалі не залучався, тоді як саме сторона у справі повинна доводити обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, саме належному відповідачу належить право визнавати, заперечувати позов, укладати мирову угоду, предявити зустрічний позов.

У даному випадку факти, що повязуються з визначенням і забезпеченням наявності майнової маси боржника, за рахунок якої (зокрема, й за рахунок заставленого майна) можуть задовольнятися вимоги стягувачів, вирішуватися питання пріоритету, переваг одного стягувача перед іншим у праві одержати задоволення за рахунок відповідного майна тощо, мають правове значення, якщо встановлені у справі, в якій є належний відповідач стягувач, вимоги якого щодо майна у звязку із наведеним є повязаними із правами (вимогами) іншого стягувача.

Суд першої інстанції не зясував належним чином дійсні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у порядку, передбаченому ст. 10 ч. 4, ст.ст. 32-35, ст. 130 ч. 1, ч. 6 п.п. 1, 2, 8, ст. 160 ч. 2 ЦПК України, питання про участь у справі в належному процесуальному статусі стягувача та боржника, інтересів яких стосується справа і в інтересах якого були прийняті держвиконавцем відповідні рішення, що їх просив скасувати позивач, не обговорив і не мав процесуальних підстав за відсутності належних відповідачів для вирішення даного спору, як щодо їх прав, так і щодо прав позивача та інших відповідачів по суті.

Позивач при зверненні до суду з позовом не вірно визначилась з колом осіб, а саме хто має бути відповідачами по справі, а суд першої інстанції не це уваги не звернув та помилково розглянув позов по суті не надавши належну правову оцінку вищенаведеним недолікам.

Законодавець, виключивши можливість апеляційного суду скасувати у такому випадку рішення суду з направленням справи на новий розгляд, не змінив положення ст. 303 ЦПК України, згідно з якою апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та не наділив апеляційний суд правом скасувати рішення, після чого, залучивши таку особу до участі у справі, вирішити спір як суд першої інстанції.

Скасування рішення в такому випадку не позбавляє права позивача на пред`явлення позову до всіх належних відповідачів.

Інші доводи апеляційної скарги, колегією суддів до уваги не приймаються, з наведених вище підстав.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена судом та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином колегія суддів дійшла до висновку про те, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що до участі у справі не були залучені всі особи, які не були сторонами по справі, та вирішення спору щодо осіб, які не приймали участі у справі, буде порушенням їх прав та інтересів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 квітня 2016 року скасувати, ухваливши нове.

В задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Євротанк ЛПІДЖІ» до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи ПАТ «ОСОБА_2 Розвитку», ПАТ «Укргазпромбанк» про зняття арешту з майна та скасування (припинення) розшуку майна, що є предметом застави відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6