Провадження № 22-ц/779/1095/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 2/3 частки домоволодіння із спільної часткової власності,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі 2/3 частки домоволодіння із спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що згідно договору дарування від 09.08.2011 року їй належить 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, та ще 1/6 частини згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 26.11.2013 року, а всього 2/3 частини домоволодіння. Відповідачу ОСОБА_2, яка є тіткою позивача, належить 1/3 частина даного домоволодіння.

Позивач бажає здійснити виділ своєї частки в натурі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2016 року позов задоволено.

Проведено виділ в натурі частини домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено ОСОБА_4, жительці АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, - 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: частини житлового будинку «Літера А», загальною площею 50,6 м.кв., вартістю 301 947 грн. (триста одна тисяча дев'ятсот сорок сім грн.), яка складається з житлової кімнати 1-1 (площею 20,0 м.кв.), коридору 1-2 (площею 14,9 м.кв.), кухні 1-5 (площею 9,4 м.кв.), веранди «І» (площею 6,3 м.кв.) та господарських споруд, загальною вартістю 125 066 грн. (сто двадцять п'ять тисяч шістдесят шість грн.), які складаються із стайні (літера «В»), погреба (літ.«Д»), вбиральні (літ.«Г»), криниці (№1), 1/2 частини воріт (№2) та 2/3 частин огорожі (№3). Загальна вартість частки житлового будинку (літера «А») та господарських споруд, виділених ОСОБА_4, складає 427 013 грн. (чотириста двадцять сім тисяч тринадцять гривень).

Виділено ОСОБА_2, жительці АДРЕСА_2, - 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а саме: частини житлового будинку «Літера А», загальною площею 31,6 м.кв., вартістю 185 775 грн. (сто вісімдесят п'ять тисяч сімсот сімдесят п'ять грн.), яка складається з житлової кімнати 1-3 (площею 19,6 м.кв.), кімнати 1-4а (площею 4,2 м.кв.), кімнати 1-4б (площею 7,8 м.кв.), та господарських споруд, загальною вартістю 54 592 грн. (п'ятдесят чотири тисячі п'ятсот дев'яносто дві грн.), які складаються з літньої кухні (літера «Б»), 1/2 частини воріт (№2), 1/3 частини огорожі (№3). Загальна вартість частини житлового будинку (літера «А») та господарських споруд, виділених ОСОБА_2, складає 240 367 грн. (двісті сорок тисяч триста шістдесят сім гривень).

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_2 провести виконання наступних ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню часток житлового будинку АДРЕСА_1:

- між приміщеннями 1-2 та 1-3 демонтувати дверний блок та замурувати дверний проріз;

- в приміщенні 1-4 влаштувати перегородку з дверним блоком, розділивши дане приміщення на приміщення 1-4а та приміщення 1-4б;

- між приміщеннями 1-4б та 1-3 демонтувати дверний блок та замурувати дверний проріз;

- в приміщенні 1-4б пробити віконний проріз та влаштувати віконний блок;

- для входу з подвір'я в приміщення 1-4а демонтувати віконний блок, збільшити висоту прорізу та влаштувати дверний блок;

- між приміщеннями 1-4а та 1-3 пробити дверний проріз та влаштувати дверний блок;

- співвласникам виконати ремонтно-будівельні роботи по влаштуванню окремих систем інженерних мереж газопостачання та електропостачання.

Вартість ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню житлового будинку становить 13 678,80 грн. (тринадцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень 80 копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію в розмірі 12 907 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 266,67 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 1 148,01 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 81,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що відповідно до висновку експертизи, проведеної на виконання ухвали суду, експертом запропоновано два варіанти виділу будинковолодіння. Суд обрав перший варіант, з чим апелянт не погоджується, оскільки вважає, що найбільш доцільним варіантом поділу є другий варіант, на користь якого вказують наступні факти. По-перше, зберігається окремий вхід до часток будинковолодіння без необхідності його пере облаштування. По-друге, цей варіант більш доцільний з урахуванням розмірів та плану земельної ділянки, оскільки кожна із сторін буде мати власне подвір'я. По-третє, грошова компенсація за другим варіантом поділу є меншою, ніж за першим. По-четверте, вартість ремонтно-будівельних робіт за другим варіантом є меншою, ніж за першим. По-п'яте, у власності кожної із сторін перебуватиме частка будинковолодіння, ближча до ідеальної частки.

На думку апелянта, переваги другого варіанту суд не врахував, безпідставно задовольнивши позовні вимоги щодо першого варіанту поділу, хоча жодних доказів на користь такого поділу не було, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

З наведених підстав апелянт просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким здійснити виділ в натурі частин спірного будинковолодіння за другим варіантом поділу, викладеним у висновку експерта.

В засіданні суду апеляційної інстанції апелянт та її представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладених у ній.

Позивач та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 09.08.2011 року позивачу належить 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, та ще 1/6 частини - згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 26.11.2013 року у справі №0907/2-7203/2011, а всього - 2/3 частини домоволодіння (а.с.3-5).

Відповідач є тіткою позивача, і їй належить 1/3 частини даного домоволодіння. При цьому, в судовому засіданні підтверджено відповідачем той факт, що вона дійсно не проживає в даному будинковолодінні, і бажає в подальшому його переоформити на племінника - брата позивача.

Із висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ №1137/14-22, складеного 16.03.2015 року (а.с.35-58), виготовленого на виконання ухвали суду про призначення судової експертизи, вбачається, що поділ домоволодіння АДРЕСА_1 із виділенням кожному співвласнику відокремлених частин будинку з самостійним входом (квартир) можливий, а також існує технічна можливість переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Експертом запропоновано два варіанти виділу в натурі будинковолодіння АДРЕСА_1, відповідно до ідеальних часток двох співвласників по 2/3 і 1/3 частках, з визначенням вартості частин після виділу, визначенням грошової компенсації одному із співвласників після виділу, та переліком необхідних для цього робіт і можливості влаштування окремих входів до виділених часток.

Обидві сторони по справі вважають висновок експертизи повним та обґрунтованим, проте спір між ними виник щодо того, який варіант слід застосувати при вирішенні даного спору. Згоди щодо цього питання сторонами не досягнуто.

Зокрема, відстоюючи І варіант поділу, запропонованого експертним висновком, позивач та її представник обґрунтували такий вибір тим, що, по-перше, ОСОБА_4 фактично проживає в даному будинку, по-друге, саме по першому варіанту висновку - сарай, який дійсно перебуває в користуванні позивача, пропонується у виділ в 2/3 частки їй, а літня кухня, яка перебуває в користуванні відповідача і закрита на замок, позивачем не використовується, тому вірно пропонується відповідачу, як власнику 1/3 частки. При цьому, позивач добровільно погодилась зменшити суму грошової компенсації, яка підлягає сплаті відповідачем за відхилення від ідеальних часток (в сторону збільшення ідеальної частки саме в користь відповідача), а саме, на 5 000 грн.

Обираючи ІІ варіант поділу, запропонованого експертним висновком, відповідач та її представник зазначали те, що, по-перше, зберігається їм окремий вхід до частки будинковолодіння без необхідності його влаштування, та з врахуванням розміщення земельної ділянки такий варіант є доцільним (в матеріалах справи відсутня схема розташування земельної ділянки і така не надавалась відповідачем), а також те, що грошова компенсація більше як 17 тисяч гривень у порівнянні з компенсацією більше як 12 тисяч гривень, що підлягає виплаті в користь позивача, і яка є непосильною для ОСОБА_2

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що виділ частки позивача в натурі із домоволодіння АДРЕСА_1 слід здійснити згідно І варіанту експертного висновку.

Такий висновок суду є обґрунтований з наступних підстав.

По-перше, згідно І варіанту поділу позивачу ОСОБА_4, яка фактично проживає у вказаному будинку, виділяється існуючий вхід до будинку, тоді як згідно ІІ варіанту їй необхідно влаштовувати вхід до будинку, оскільки існуючий залишається відповідачу, яка фактично у будинку не проживає, а проживає за адресою: АДРЕСА_2.

По-друге, згідно І варіанту висновку позивачу виділяється сарай, який, як вона стверджувала, дійсно перебуває у її користуванні, а літня кухня, якою позивач не користується і яка знаходиться в користуванні відповідача, пропонується саме останній. Вказані обставини щодо користування літньою кухнею та сараєм відповідачем не спростовані.

По-третє, розмір грошової компенсації, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача за відхилення від ідеальних часток, становить згідно І варіанту - 17 907 грн., згідно ІІ варіанту - 12 821 грн. Проте позивач добровільно зменшила суму грошової компенсації, яка підлягає сплаті відповідачем за відхилення від ідеальних часток, на 5 000 грн., чим фактично зрівняла розмір грошової компенсації згідно двох варіантів. Тому посилання апелянта на те, що слід застосувати І варіант поділу, оскільки ним передбачено значно більший розмір грошової компенсації, не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції, вірно застосувавши ст.364 ЦК України, дійшов цілком обґрунтованого висновку про здійснення виділу часток із будинку згідно І варіанту експертного висновку.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, які зводяться до того, що суд не врахував переваги другого варіанту і безпідставно задовольнив позовні вимоги, обравши перший варіант поділу, є надуманими та голослівними.

Зокрема, не заслуговує на увагу посилання апелянта на те, що другий варіант є доцільнішим з огляду на те, що вартість ремонтно-будівельних робіт за другим варіантом є меншою, ніж за першим, оскільки різниця у вартості є незначною, і сама по собі ця обставина не може бути аргументом обрання ІІ варіанту. Це ж стосується і посилання апелянта на те, що при ІІ варіанті у власності кожної із сторін перебуватиме частка будинковолодіння, ближча до ідеальної частки.

Посилання апелянта на те, що судом не враховано інші переваги ІІ варіанту поділу, спростовані судом першої інстанції вищенаведеним обґрунтуванням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук