АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/935/16-ц Номер провадження 22-ц/786/3088/16Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко Ю. В. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АКОПЯН В.І., ЛОБОВА О.А.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_2 наступне майно: килим 2,5м x1,8м. коричневого кольору в квітках вартістю 800 грн., доріжку 3м x 1м зеленого кольору вартістю 250 грн., доріжку 2,4м x 1м червоного кольору вартістю 310 грн., килим 2,4м x 1,4м вишневого кольору вартістю 300 грн., доріжку 3м x 0,7м зеленого кольору вартістю 250 грн., дві ковдри синього кольору вартістю 1100 грн., морозильну камеру вартістю 2500 грн., курей в кількості 8 шт. вартістю 640 грн., каченят в кількості 2 шт. вартістю 100 грн., свиней в кількості 3 шт. вартістю 300 грн., свиню 1 шт. вартістю 500 грн., пшеницю 5 мішків по 50 кг. вартістю 1000 грн., ячмінь 3 мішки вартістю 600 грн., кукурудзу 7 мішків вартістю 1031,58 грн., відро пластикове вартістю 25 грн., 2 скляних бутля обємом 10л. вартістю 140 грн., два алюмінієвих карнизи вартістю 100 грн., три пластикових карнизи вартістю 150 грн., два напірники вартістю 80 грн., підковдру біло-рожеву вартістю 100 грн., набір чашок з блюдцями вартістю 200 грн., набір стаканів кольорових вартістю 100 грн., стакани скляні в кількості 4 шт. вартістю 16,66 грн., диван «Малятко» вартістю 450 грн., ящик для білизни пластиковий вартістю 100 грн., пилосос VICO VC-1620 вартістю 1600 грн., чайник електричний зеленого кольору вартістю 500 грн., вентилятор білий підлоговий вартістю 300 грн., столик з 6 стільцями вартістю 1500 грн., тюль віконну 4 шт. вартістю 120 грн., штори нічні 3 шт. вартістю 150 грн., електродвигун вартістю 2000 грн., на загальну суму 17313,24 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 наступне майно: килим 2,4м x 1,4м вишневого кольору вартістю 300 грн., курей в кількості 8 шт. вартістю 640 грн., каченят в кількості 2 шт. вартістю 100 грн., свиней в кількості 3 шт. вартістю 300 грн., пшеницю 4 мішки по 50 кг. вартістю 800 грн., ячмінь 2 мішки вартістю 400 грн., кукурудзу 7 мішків вартістю 1031,58 грн., диван коричневого кольору вартістю 400 грн., відро пластикове вартістю 25 грн., скляний бутель об`ємом 10л. вартістю 70 грн., палас 4м x 3м зеленого кольору в квітах вартістю 1800 грн., три алюмінієвих карнизи вартістю 150 грн., два напірники вартістю 80 грн., підковдру біло-синю вартістю 100 грн., набір 6 шт. чашок вартістю 100 грн., стакани скляні 5 шт. вартістю 20,83 грн., котел газовий «Данко» вартістю 4000 грн., вікно пластикове 1,8м x 0,9м. вартістю 1500 грн., автопричіп синього кольору вартістю 9000 грн., редуктор для електроколуна дров вартістю 2000 грн., на загальну суму 22817,41 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію 1/2 частини вартості невід'ємних поліпшень будинку АДРЕСА_1, а саме: газового котла «Данко», вікна пластикового 1,8м x 0,9м., в сумі 2750 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 542,20 грн. у відшкодування понесених судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 9,00 грн.

В апеляційній скарзі порушено питання про зміну рішення з підстав невірного застосування норм матеріального та процесуального права та задовольнити позов повністю.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено фактичні обставини укладення шлюбу сторонами з 16.05.2008 року ( а.с.9).

Також встановлено, що сторони проживали у АДРЕСА_1 який належить на праві власності відповідачу ( а.с.10,18).

Оскільки шлюбні відносини не склались вони проживають за різними адресами.

Задовольняючи позовні вимоги частково місцевий суд виходив з того, що майно яке придбане в шлюбі є об'єктом права спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу та підлягає поділу.

Апеляційний суд вважає висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до акту головного державного виконавця ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції від 29.04.2016 року ВП № 50986057було описано та накладено арешт на майно, яке знаходить за адресою : АДРЕСА_1(а.с.48-51).

Місцевим судом вірно встановлено, що майно на яке накладено арешт державним виконавцем є належним доказом обсягу майна, наявного у подружжя на час розгляду справи.

Доводи апеляційної карги про те, що автомобіль «ВАЗ 2101» 1976 рок випуску куплений по довіреності та належить подружжю на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу не грунтуються на чинному законодавстві з огляду на наступне.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний мопед « Delta» є власністю подружжя не беруться до уваги, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів ( квитанцій, чеків, гарантійного талону тощо) на підтвердження того, що мопед «Delta» був куплений подружжям за час спільного проживання.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом було безпідставно відмовлено у поділі іншого майна яке зазначене в позовній заяві не беруться до уваги, оскільки місцевий суд взяв як доказ, акт головного державного виконавця, в якому було описано майно наявне на час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що при поділі свиней місцевий суд заначно занищив їхню ціну, не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких клопотань про проведення оцінки майна позивачем у справі не заявлялось.

Судом першої інстанції правильно встановлений зміст спірних правовідносин, дана належна оцінка доказам у справі.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : В. І. АКОПЯН

О. А. ЛОБОВ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ