Ухвала

іменем україни

31 березня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 13 грудня 1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Постійним місцем проживання, реєстрації її та ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2, яка на даний час ними не приватизована. У серпні 2013 року в сім'ї з вини чоловіка стали виникати сварки, під час останньої він вигнав її з квартири та поміняв замки на вхідних дверях. Враховуючи зазначене, позивач просила суд вселити її у спірну квартиру та зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 30 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області від 27 жовтня 2015 року, позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути та не чинити в подальшому перешкоди ОСОБА_3 в користуванні квартирою АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховуючи положення ст. 156 ЖК України, вірно виходив із того, що позивач проживала та зареєстрована в спірній квартирі на правах члена сім'ї ОСОБА_2 з 1985 року, між сторонами виникли неприязні стосунки та відповідач перешкоджає їй у праві користування жилим приміщенням, інтерес до спірної квартири як постійного місця проживання не втратила, а не проживає в квартирі з поважних причин.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ