Справа № 353/172/16-ц
Провадження № 2/353/124/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

cекретаря - Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з 21.04.1995 року вона з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому у Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказує, що у неї з Відповідачем останнім часом почали виникати різні непорозуміння, у неї з Відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, тому їхнє спільне життя та збереження шлюбу не можливе, спільно нажитим майном поділяться в добровільному порядку, а тому просить шлюб між ними розірвати, місце проживання неповнолітніх дітей визначити за її місцем проживання та залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

В судове засідання Позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, однак до суду подала письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розгляд справи провести без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 квітня 1998 року між Позивачкою та Відповідачем у Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб (а.з. № 3), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). За час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження (а.с. 4, 5).

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Судом встановлено, що Відповідач та Позивачка шлюбних відносин не підтримують, примирення між ними не можливе. Шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сім`ї, а подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам Позивачки і даний шлюб слід розірвати.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сім'ю не бажають, суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну вимогу Позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, а батьки проживають окремо, визначається нею самою. Враховуючи те, що Позивачка просила місцем проживання дітей, визначити її місце проживання, а Відповідач повністю визнав позовні вимоги, суд вважає, що місцем проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визначити місце проживання її матері - ОСОБА_1 (Позивачка), а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій виповнилось повних 16 років, у відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України вона має право визначити своє місце проживання самостійно.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 21 квітня 1998 року у Колінцівській сільській раді Тлумацького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 - розірвати.

Місцем проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, визначити місце проживання її матері ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 223 ЦПК України.

Головуюча У.Ю. Луковкіна