Справа №486/378/16-ц 25.10.2016 251016 25.10.2016
Провадження №22-ц/784/1909/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Яворської Ж.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання - Шагай О.А.,

за участю: відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року за позовом

ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до територіальної громади смт.Костянтинівка Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач зазначав, що 18 серпня 2000 року помер її батько ОСОБА_9, спадкоємцями якого є його дружина та діти.

16 листопада 2000 року вона звернулася до Южноукраїнської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Мати прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована за спільною адресою. Інші спадкоємці спадщину не прийняли.

23 квітня 2015 року померла її мати ОСОБА_10, спадкоємцями якої є її діти - вона та відповідачі.

Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Пугачова,17 м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Вона прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року замінено неналежного відповідача територіальна громада смт.Костянтинівка Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області на ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

У судовому засіданні позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги.

Посилаючись на те, що вона не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач остаточно просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті батька на ? частки, а після смерті матері на 1/20 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою м. Южноукраїнськ Миколаївської області по вул. Пугачова,17.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 ОСОБА_8, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно зясовано фактичні обставини справи, неналежно досліджено та не надано оцінку наявним у справі доказам, не сприяння повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом

Відповідно до положень п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, оскільки правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 виникли до 01 січня 2004 року, то питання щодо прийняття спадщини регулюється нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, а не нормами цивільного законодавства 2004 року, як помилково зазначила у позовній заяві позивач.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю №37 від 03 травня 1977 року належав житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Пугачова, 17 смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області ( а.с.223).

Як вбачається із відповіді Костянтинівської селищної ради від 06 жовтня 2016 року вулиця Пугачова та інші вулиці, які раніше знаходилися в смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, згідно з проектом встановлення меж м. Южноукраїнська, розробленого інститутом землевпорядкування м. Миколаїв №9-420 від 12 листопада 1992 року, увійшли в межі м. Южноукраїнськ.

Постановою Верховної Ради України №2986 від 03 лютого 1993 року встановлено межі м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

За життя власником не було отримано нового свідоцтва про право власності з врахуванням того, що частина населеного пункту увійшла в межі міста.

Відповідно до матеріалів копії реєстраційної та інвентаризаційної справи, довідок управління ЖКГ та будівництва Южноукраїської міської ради житловий будинок за вищевказаною адресою обліковується саме за м. Южноукраїнськ, вул. Пугачова,17 і його власником є ОСОБА_5С.( а.с.18-19, 201-224).

Отже, спадковим майном є житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою м. Южноукраїнськ, вул. Пугачова,17.

18 серпня 2000 року ОСОБА_9 помер ( а.с.120).

На час відкриття спадщини ОСОБА_9 перебував у шлюбі з ОСОБА_10, що підтверджується копією актового запису № 56 від 20 грудня 1960 року про реєстрацію шлюбу( а.с.254, 257).

Оскільки спадкове майно було придбано ними в період шлюбу, то відповідно до положень ст. 22 КпШС, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Таким чином, спірний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, тому кожному із них належить по 1/2 його частці.

За такого, після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку №17 по вул. Пугачова у м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Спадкоємцями першої черги відповідно до положень ст.529 ЦК УРСР є дружина ОСОБА_10 та діти : дочки ОСОБА_7, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_6 та син ОСОБА_5

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №92/2000 від 16 листопада 2000 року, заведеної державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області, спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняла дочка ОСОБА_7 Інші спадкоємці ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовилися від належної їм частки у спадковому майні на користь ОСОБА_7

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із заявами про прийняття спадщини не зверталися, за місцем знаходження спадкового майна не проживали та не були зареєстровані, а тому не є такими, що прийняли спадщину після смерті батька.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із копії будинкової книги, довідки, виданої управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Южноукраїнської міської ради №36 від 03 вересня 2015 року, дружина спадкодавця ОСОБА_10 на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за спільною зі спадкодавцем адресою, а відтак в силу п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР та п. 113,183 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріальними конторами Української РСР (яка була чинною на час виниклих правовідносин) є такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном ( а.с. 7-10,118,121).

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Приймаючи до уваги, що спадкове майно ? частка житлового будинку, 6 спадкоємців першої черги за законом: дружина та 5 дітей, то кожному із них належало б по 1/12 частці.

Але зважаючи на те, що спадщина в порядку п.2 ч.1 ст.549 ЦК УРСР прийняла позивачка, два спадкоємці скористалися своїм правом та в силу ст.553 ЦК УРСР відмовилися від своїх часток у спадщині на користь позивача, дружина спадкодавця прийняла спадщину в силу п.1 ч.1 ст.549 ЦК України; частки спадкоємців, які не прийняли спадщину у рівних частках розподілено між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідно до ч.1 ст.554 ЦК УРСР, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька ОСОБА_9 - ОСОБА_10 належить 1/6 ( або 2/12) частки, позивачеві ОСОБА_7- 1/3( або 4/12) частки спадкового майна.

За життя ОСОБА_10 не оформила право власності на спадкове майно після смерті її чоловіка, проте таке не позбавляє її права на це майно, оскільки в силу ст. 548 ЦК УРСР,ч.3 ст.1223 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

23 квітня 2015 року померла ОСОБА_10М.( а.с.91).

Таким чином на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 їй належало 2/3 частки житлового будинку №17 з господарськими спорудами по вул.Пугачова у м. Южноукраїнськ Миколаївської області ( 1/2 частка відповідно до ст.22 КпШС УРСР та 1/6 частка в порядку спадкування ст. ст.529,549,554 ЦК УРСР).

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті ОСОБА_10 є діти спадкодавця - дочки ОСОБА_7, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_6 та син ОСОБА_5, які в силу ст.1269 ЦК України прийняли спадщину, звернувшись 26 червня 2015 року до Южноукраїської державної нотаріальної контори із відповідними заявами. Викладене підтверджується наданою до суду копією спадкової справи №91/2015 року ( а.с.86 - 118 ).

Враховуючи розмір спадкового майна - 2/3 частки, прийняття спадщини всіма спадкоємцями - 5 осіб, то слід дійти висновку, що розмір частки в спадковому майні кожного спадкоємця - ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 по 2/15 часток кожному.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 у встановленому законом порядку і строк прийняла спадщину після смерті батьків, проте не може надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на підтвердження права власності ОСОБА_9 на спадковий житловий будинок, то колегія суддів вважає за можливе за вказаних обставин задовольнити її позов частково, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9, який помер 18 серпня 2000 року на 1/3 частку, а після смерті матері ОСОБА_10, яка померла 23 квітня 2015 року на 2/15 частки, а всього на 7/15 часток житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ вул. Пугачова,17.

Підстав для визнання права власності за іншими спадкоємцями немає, оскільки ними такі позовні вимоги не заявлялися.

Приймаючи до уваги вищевикладене та зважаючи на те, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору був іншої думки, неповно зясував обставини, що мають значення по справі, то в силу п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 303, 308, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

ОСОБА_11 Анатоліївни до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9, який помер 18 серпня 2000 року на 1/3 частку, а після смерті матері ОСОБА_10, яка померла 23 квітня 2015 року на 2/15 частки, а всього на 7/15 часток житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: Миколаївська область, м. Южноукраїнськ вул. Пугачова,17.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: