Справа №718/2350/13-ц
Провадження №2/718/885/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Івасюк Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного кредитного Договору № Cк-461-000231/8-2008 від 21 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримала споживчий кредит в сумі 14399,88 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,07 % на рік, строком до 21 серпня 2010 року. Зазначає, що протягом дії кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 15 серпня 2013 року виникла заборгованість на загальну суму 164251,35 гривень, а тому просив задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про отримання повістки.

Відповідач подала заперечення на позовну заяву, в якому вказувала на те, що позов визнає частково, оскільки не згідна із сумою боргу, яка зазначена позивачем. Вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давності по тих зобов'язаннях, які потрібно було виконати до 15 серпня 2010 року, тобто вона зобов'язується здійснити платіж за розрахунковий період після 15 серпня 2010 року в сумі 1429,19 гривень, а також три проценти річних, що становить 130,80 гривень. Крім того, посилалася на те, що вказаний розмір пені, який заявлений позивачем є занадто високий порівняно із сумою основного боргу, тому зважаючи на викладене, просила суд зменшити розмір нарахованої їй позивачем пені .

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з укладеного кредитного Договору № Cк-461-000231/8-2008 від 21 серпня 2008 року ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 14399,88 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,07 % на рік строком до 21 серпня 2010 року.

Згідно з п.п 4.1.9 договору Держатель зобов'язується щомісяця погашати заборгованість за споживчим кредитом згідно з Графіком (Додаток №1 до цього договору), а також остаточно погасити заборгованість за споживчим кредитом в строк остаточного погашення, зазначеного в п. 1.1.5 цього Договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за його користування відповідач за вказаним договором належним чином не виконувала, як наслідок з рахунку загальної суми заборгованості виданої "Родовід Банк" вбачається, що сума заборгованості станом на 15 серпня 2013 року виникла заборгованість в сумі 164251,35 гривень, яка складається з: 13115,79 грн. - простроченого кредиту, 1726,26 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8776,80 гривень - прострочена нарахована щомісячна плата за обслуговування кредиту, нарахована пеня - 137934,08 гривень, три процента річних - 2698,42 гривень.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цивільного законодавства у встановлений строк. Одним з видів забезпечення зобов'язання, згідно вимог ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, є пеня - неустойка що стягується з боржника і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначає банківський кредит як будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ст. 526 ЦК України передбачається, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а статтею 525 цього ж кодексу встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його не допускається.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до умов договору - до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань (п.9.1. Кредитного договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 21 серпня 2010 року (п.1.1.5. Кредитного договору), а термін виконання зобов'язань відповідно до п.4.1.9. Кредитного договору встановлено щомісячно, тобто згідно графіка, відповідно до Додатку № 1 до даного договору.

Таким чином, позовна давність за даним договором повинна вираховуватись по кожному зобов'язанню окремо.

Така позиція викладена і в постанові Верховного Суду України №6-116цс13 від 06.11.2013 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач звернувся до суду із даним позовом 15.08.2013 року, поза межами строку позовної давності по тих зобов'язаннях, які згідно Додатку №1 до Кредитного договору потрібно було виконати до 15.08.2010 року.

Згідно ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Так, відповідно до умов Кредитного договору після 15.08.2010 року відповідач зобов'язувалась здійснити платіж за розрахунковий період в сумі 1429,19 гривень, що вкладається з: 655,92 гривень - основна сума кредиту, 10,07 гривень, проценти за користування кредитом, 763,20 гривень - плата за обслуговування кредиту.

Таким чином, сума трьох процентів річних від простроченої суми станом на 15.08.2013 року складає 130,80 гривень, згідно формули розрахунку трьох процентів річних: (сума боргу * 3/100/365 * кількість прострочених днів), відповідно 1429,19 гривень * 3/100/365 * 1090 днів = 130,8 гривень.

Частиною 1 ст. 266 ЦК України, передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду з позовом після спливу встановлених законом строків позовної давності, тобто сплив строк позовної давності на виплату пені, яка нарахована за зобов'язаннями термін виконання яких до 15.08.2010 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. (правова позиція висловлена у справі № 6-100 цс 14).

Враховуючи наведене, оскільки заборгованість за основним зобов'язанням складає - 655,92 гривень (прострочений кредит), а нарахована пеня складає - 137934,08 гривень, що в 210 разів (137934,08 : 655,92 = 210,29) перевищує суму основного боргу, суд вважає стягнути пеню в розмірі, що не перевищує суму основного боргу, а саме в розмірі 655,92 гривень. Так, як нарахована пеня в сумі 137934,08 гривень також і на ту суму зобов'язань, що не підлягають сплаті, оскільки по ним пропущено строк позовної давності. Вказаний розмір пені суд вважає таким, що відповідає загальним засадам цивільного судочинства, принципу розумності та справедливості.

Так, відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню, а тому присуджує до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № Cл-461-000231/8-2008 від 21 серпня 2008 року, у сумі 2215,91 гривень, яка складається з: 655,92 гривень - простроченого кредиту, 10,07 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 763,20 гривень - нарахована плата за обслуговування кредиту, пеня - 655,92 гривень, три процента річних - 130,80 гривень.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 1642,51 гривні, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на 2215,91 гривень * 100% : 164251,35 гривень ціни позову = 1,35 %), тобто 1,35 % від суми сплаченого судового збору (1,35 % * 1642,51 гривень : 100% = грн), що складає 22,17 гривень.

На підставі ст. ст. 2, 11, 14, 16, 514, 525, 526, 530, 543, 554, 611, 612, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", керуючись ст. ст. 15, 30, 31, 40, 62, 75, 212, 213, 214, 215, 218, ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в с. Ставчани, Кіцманського району Чернівецької області на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заборгованість за кредитним договором № Cк-461-000231/8-2008 від 21 серпня 2008 року, в сумі 2215,91 (дві тисячі двісті п'ятнадцять) гривень 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 - 22,17 гривень судового збору за подання позовної заяви на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.М. Мізюк