Провадження № 2/263/335/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2016 року. м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Скриниченко Т.І., при секретарі Момот А.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міського центра зайнятості до ОСОБА_2, треття особа ТОВ "Охоронний холдінг", про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю ,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 міський центр зайнятості звернувяс до суду із позов до ОСОБА_2, треття особа ТОВ "Охоронний холдінг", про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Позовні вимоги бґрунтувує тим, що позивачем було встановлено, що відповідач отримав дохід від ТОВ «Охоронний холдинг» відповідно до умов договору від 18 липня 2014 року в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітний з 17 квітня 2014 року по 19 січня 2015 року. Відповідачем були порушені вимоги Закону України «Про зайнятість населення»,внаслідок чого відповідачем незаконно одержані матеріальні кошти в сумі 11139 грн. 54 коп. у вигляді допомоги по безробіттю за період з 18 липня 2014 року по 18 січня 2015 року. У доповнені до позову зазначив, що укладення договору є обставиною, що впливає на умови виплати матеріального забезпечення, та неповідомлення про яке є порушенням особою обов'язків.

У судовому заіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, зазначив, що відповідач повинен був повідомити про те, що він надавав послуги на умовах цивільно-правового договору та отримав дохід. В подальшому надав заяву про розглядс прави за його відсутність.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що він не був офіційно працевлаштованим, дійсно уклав цивільно-правовий договор із ТОВ "Охоронний холдінг", але не отримував будь-якого доходу від ТОВ «Охоронний холдинг» та не вчиняв будь-яких дій, які свідчать про умисне невиконання своїх обовязків як застрахованої особи, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. Фактично до виконання робіт за договором не приступив, договір було розірвано, доходів не отримував, тому невважав, що про договір, який розірвано та за яким не отримано дохід слід повідомляти позивача, якби йому це було розєяснено, то він обовєязково повідомив. Просив відмовити у задоволенні позову. В подальшому надав суду заяву про розглядс прави за його відсутність.

Представники третьої особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що між ТОВ «Охоронний холдинг» та відповідачем дійсно укладався цивільно-правовий договор від 18 липня 2014 року та протокол узгодження договірної ціни, за яким відповач повинен був виконувати охоронні функції, але відповідач неналежним чином виконував свої обовязки, тому договір було розірвано. Було складено перелік порушень та майнової відповідальності як додаток до договору, акт прийому-передачі від 18 липня 2014 року, додаткова угода від 31 липня 2015 року. Відповідачем було складено пояснювальну записку від 27 липня 2014 року щодо підстав не виконання своїх обовязків, за рапортом начальника відділу охорони від 27 липня 2014 року відповідач не виконав свої обвязки. Згідно звіту за формою 1-ДФ за 3 квартал 2014 року, квитанції про отримання звіту податковим органом, звіту про відрахування єдиного

соціального внеску за липень 2014 року, підтвердження про отримання звіту підтверджується відрахування обов'язкових платежів. З нарахованої суми відповідачу до виплати було утримано кошти за спецодяг, тому на руки вдповдач не отримав будь-якої суми. Позов просили вирішити відповідно до вимог законодавтва. В подальшому надали заяви про розглядсправи за їх вдсутність.

Суд заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, приходить до наступного.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ст. 1 ЦПК України.

Розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач звернувся до ОСОБА_1 міського центру зайнятості про надання статусу безробітного17 квітня 2014 року. Наказом від 17 квітня 2014 року № НТ140417 відповідачу наданий статус безробітного. Наказом від 24 квітня 2014 року № НТ140424 відповідачу призначена допомога по безробіттю, виплата якої розпочата з 24 квітня 2014 року. Наказом від 14 травня 2014 року № НТ140514 відповідачу скорочена виплата допомоги по безробіттю у звязку із недотриманням безробітнім рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню на строк з 13 травня по 13 червня 2014 року. Наказом від 17 червня 2014 року №НТ140617 відповідачу поновлена виплата допомоги по безробіттю з 14 червня 2014 року. 19 січня 2015 року відповідачем подана заява до позивача щодо зняття з обліку у звязку із відмовою від послуг служби зайнятості. Наказом від 19 січня 2015 року №НТ150119 позивачем припинена виплата відповідачу допомоги по безробіттю та припинена реєстрація як безробітного.

За наказом позивача від 19 червня 2015 року № НТ150414 прийнято рішення про повернення відповідачем коштів у встановленому порядку відповідно до пункту 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 20 листопада 2000 року № 307 з 18 липня 2014 року по 18 січня 2015 року в сумі 11139 грн. 54 коп. Згідно з довідкою позивача від 18 червня 2015 року відповідачу була виплачена за період з 18 липня 2014 року по 18 січня 2015 року допомога по безробіттю в загальній сумі 11139 грн. 54 коп., в тому числі за липень 2014 року в сумі 1024 грн. 04 коп., за серпень 2014 року в сумі 1925 грн. 83 коп., за вересень 2014 року в сумі 1880 грн. 77 коп., за жовтень 2014 року в сумі 1857 грн. 47 коп., за листопад 2014 року в сумі 1694 грн. 08 коп., за грудень 2014 року в сумі 1778 грн. 90 коп., за січень 2015 року в сумі 978 грн. 45 коп.

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 19 червня 2015 року № 288 було встановлено отримання доходу відповідачем від ТОВ «Охоронний холдинг» у вигляді винагороди на умовах договору цивільно-правового характеру, що підтверджується звіркою з Державною податковою службою за 3 квартал 2014 року. За висновком даного акту позивач вважає підтвердженим факт отримання доходу у 3 кварталі 2014 року відповідачем від ТОВ «Охоронний холдинг» в період перебування на обліку в центрі зайнятості. Даний висновок позивачем здійснений на підставі документів, які надійшли на запит центру зайнятості від ТОВ «Охоронний холдинг», а саме: договір від 18 липня 2014 року № 418/180714, акт виконаних робіт від 1 серпня 2014 року.

Вимогами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового

договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці. Згідно з нормою частини 1 статті 6 Закону право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону.

Відповідно до наданого суду договору від 18 липня 2014 року № 418/180714, його укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронний холдинг» як замовником та ОСОБА_2 як виконавцем, крім того надано протокол узгодження договірної ціни від 18 липня 2014 року, переліку порушень та майнової відповідальності як додаток до договору. Відповідно до договору обєктом надання послуг є збереження майна на обєкті, що знаходиться по вул. Лепорського,1 в м. Маріуполі. З акту прийому-передачі результатів наданих послуг за липень 2014 року від 1 серпня 2014 року вбачається, що розмір винагороди виконавця складає 342 грн., з яких розмір оподаткування складає 58 грн. 86 коп. та розмір утримання за матеріальні цінності складає 283 грн. 14 коп., до виплати винагорода виконавця складає 0 грн. Згідно з додатковою угодою від 31 липня 2014 року ТОВ «Охоронний холдинг» в односторонньому порядку розірвав договір з ОСОБА_2 від 18 липня 2014 року.

Суд не встановлено факту повідомлення відповідачем неправдивих відомостей під час реєстрації в ОСОБА_1 міському центрі зайнятості як безробітного, оскільки статус безробітного відповідачу був наданий 17 квітня 2014 року, та позивачем не надано суду жодного документу, який би підтверджував надання відповідачем під час реєстрації у квітні 2014 року неправдивих відомостей. Також судом не встановлно умисного невиконання відповідачем своїх обов'язків та зловживання ними.

За умовами договору від 18 липня 2014 року (пункти 2.5-2.6) виплата винагороди здійснюється у безготівковій формі або готівкою з каси підприємства. Третьою особою у судовому засіданні надано пояснення, що відповідач фактично виплату винагороди за договорм не отримував, договір розірвано, також суду такі докази не були надані та не підтверджено отримання відповідачем будь-яких інших матеріальних цінностей, за які було здійснено утримання. Таких доказів не було і у позивача під час проведення розслідування та складення акту від 19 червня 2015 року. Подання підприємством до податкового органу звіту форми 1ДФ не підтвердженням отримання доходу фізичною особою, тому суд не приймає посилання позивача, що під час розслідування, які викладені в акті від 19 червня 2015 року, було встановлено отримання доходу відповідачем від ТОВ «Охоронний холдинг», що підтверджується звітом форми 1ДФ, поданої даним підприємством до податкового органу.

Таким чином суд приходит до висновку, що відсутні підстави вважати незаконно одержаними відповідачем кошти допомоги по безробіттю від позивача, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 міського центра зайнятості до ОСОБА_2, треття особа ТОВ "Охоронний холдінг" про стягнення суми незаконно отриманої допомоги по безробіттю відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко