Справа № 212/889/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді ЧАЙКІНА І.Б.

при секретарі Гавеля Ю.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Суд встановив, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2001 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 395, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб( а.с.4) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження( а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами були припинені, сторони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо.

Спор про поділ майна та про місця проживання дитини між сторонами відсутній.

Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається - ч.1 ст.24 СК України.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження ... є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України.

Ст.ст. 105 ч.3, 110,112 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після зясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

За змістом ст. 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова), суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на те що, позивачі втратили почуття кохання один до одного, взаєморозуміння , суд вважає, що сім'я ОСОБА_4 розпалася остаточно і відновлена бути не може, а отже позовна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повинна бути судом задоволена.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 130 п.4, 212, 214-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 15 вересня 2001 року відділом реєстрації стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 395 РОЗІРВАТИ.

Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище САМУСЕВИЧ.

Копію рішення направити на виконання до органів РАЦС.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу

Суддя: І. Б. Чайкін