2-о/225/20/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

16 лютого 2016р. Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В. В.,

при секретарі Петровій С.О.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника третьої

особи ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дзержинська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, третя особа Дзержинська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сімєю,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4 понад 5 років.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, з 2008 року постійно проживала з ОСОБА_4, померлою 19.11.2015 року та з ОСОБА_5, померлим 06.12.2014 року. Зазначила, що її рідний брат ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу від 19.01.1981 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Приблизно на початку 2007 року, ОСОБА_4 захворіла на онкологічне захворювання. В зв'язку з цим її брат, ОСОБА_5, вимушений був докладати додаткових зусиль для підтримання стану здоров'я своєї жінки, та як наслідок постійно перебував в пошуку роботи та різних видів підробітки. Заявниця здійснювала догляд за хворою ОСОБА_4І, в зв'язку з тим що вона потребувала постійного нагляду. В грудні 2008 року, ОСОБА_4 прооперували, після чого стан її здоров'я суттєво погіршився та заявниця стала постійно проживати та доглядати за хворою жінкою свого брата.

06.12.2014 року помер ОСОБА_5, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №704.

19.11.2015 року ОСОБА_4 померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №858. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2005 року ОСОБА_4 має у власності квартиру №20, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Маяковського м.Дзержинська Донецької області, в якій вона проживала разом з нею та здійснювала за нею догляд. При зверненні до Дзержинської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, заявнику було повідомлено про неможливість в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з тим, що для підтвердження факту проживання однією сім'єю потрібно звернутись до суду. Інших спадкоємців за законом немає.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. ОСОБА_1 пояснила, що почала постійно проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2010 року після того, як ОСОБА_4 зробили операцію та її стан значно погіршився. Вказала, що зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з чоловіком та двома синами, та навідувалася до сімї один раз на місяць.

Заінтересована особа - представник Дзержинської міської ради, заперечувала проти задоволення заявлених вимог, оскільки вважає їх недоведеними. Пояснила, що заявник почала постійно проживати з ОСОБА_4 з грудня 2010 року, а тому в силу ст.1264 ЦК України не проживала не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що знала особисто ОСОБА_4, яка потребувала догляду. ОСОБА_1 вона постійно бачила після того, як ОСОБА_4І зробила операцію.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що з сімєю ОСОБА_4 підтримувала сусідські відносини. Вона знала, що ОСОБА_4 робили операцію, вона погано пересувалася. Зазначила, що часто бачила заявницю, проте з якого часу вона проживала постійно з ОСОБА_4 точно вказати не може.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є головою домового комітету за адресою м.Дзержинськ, вул.Маяковського, 8 та проживає у квартирі №52. Добре знала сімю ОСОБА_4, оскільки були разом кумами. Пояснила, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за хворою ОСОБА_4 з 2008 року, та постійно з нею проживала після того, як ОСОБА_4 зробили операцію та її стан значно погіршився, а саме з грудня 2010 року.

Вислухавши доводи заявника та його представника, заперечення представника заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу від 19.01.1981 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 11).

У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_9 І-НО №823486, ОСОБА_5 помер 06.12.2014 року (а.с. 8).

У відповідності до свідоцтва про смерть ОСОБА_9 І-НО №916957, ОСОБА_4 померла 19.11.2015 року (а.с. 7).

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 01.08.2005 року ОСОБА_4 має у власності квартиру №20, що знаходиться в будинку №8 по вулиці Маяковського м.Дзержинська Донецької області. Так, судом встановлено, що заявниця постійно проживала з грудня 2010 року за адресою м.Дзержинськ, вул.Маяковського, 8/20 з грудня 2010 року після того, як ОСОБА_4 зробили операцію та її стан значно погіршився, що підтверджується актом від 04.12.2015 року дільничного комітету №1 (а.с. 12).

Згідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

У відповідності із відповіддю №263 від 04.02.2016 року на запит судді до Центральної міської лікарні м.Дзержинська, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, 02.12.2010 року була прооперована.

Тобто, даючи оцінку пояснень свідків та наданих матеріалів справи можна стверджувати про те, що заявниця постійно проживала з грудня 2010 року за адресою м.Дзержинськ, вул.Маяковського, 8/20 після того, як ОСОБА_4 зробили операцію та її стан значно погіршився.

Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному й повному зясуванню обставин справи : розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

Суд звертає увагу заявника та його представника на те, що фактично заявник проживав з ОСОБА_4 з 02 грудня 2010 року по 19.11.2015 року, тобто менше 5 років, оскільки спадщина відкрилась 19.11.2015 року, у той час як пятирічний строк настав би 02.12.2015 року. Суду не надано жодного доказу на підтвердження постійного проживання з ОСОБА_4 понад 5 років, не доведеного того, чому її чоловік ОСОБА_5 не мав можливості доглядати дружину самостійно. Крім того, заявником не доведено ведення спільного господарства з сімєю ОСОБА_5, необізнана у веденні побуту цієї сімї, що ставить під сумнів проживання з ОСОБА_4 однією сімєю.

Оскільки у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, у ОСОБА_1 не виникло права на отримання спадщини за законом, а тому у задоволенні заяви слід відмовити за недоведеністю вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212, 256, 259 ЦПК України, ст.1264, 1268 ЦК України, п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволені вимог ОСОБА_1, третя особа Дзержинська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання її однією сімєю з ОСОБА_4 понад пяти років, відмовити, за недоведеністю позову.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через суд міста Дзержинська протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Андреєв В.В.