Справа №705/5840/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді МазуренкоЮ.В.

при секретарі Дехкамбаєвій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом поданим в інтересах позивача ОСОБА_1, яка представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_2, її представником за довіреністю ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року представник ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою в інтересах позивача ОСОБА_1, яка представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_4. В позові ставиться питання про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування житловим приміщенням. В позовній заяві вказако, що позивачі є співвласниками квартири №81 (по 1/6 частці) в будинку №74 по вулиці Жовтневої революції в м.Умань Черкаської області, яка належить їм на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. ОСОБА_2 є неповнолітнім сином ОСОБА_1. У вищевказаній квартирі проживає та має право власності на 1/2 частку квартири відповідач ОСОБА_4 на підставі договору дарування. В позові вказано, що на сьогоднішній день через непорозуміння із відповідачем позивач із сином проживає за іншою адресою, а саме: м. Умань вул. П.Комуни 82/19, але бажає у майбутньому забезпечити свого сина іншим житлом після досягнення ним повноліття, та за таких обставин позбавлена такої можливості оскільки вважає, що відповідачем штучно створені такі умови, які унеможливлюють їх користування та володіння своїми частками у нерухомому майні. В позові вказано, що відповідач змінила у квартирі вхідні замки, не бажає спілкуватися та знаходити спільну мову, вчиняє перешкоди, щоб позбавити позивачів права користування та володіння відповідним об»єктом нерухомості та, на думку позивача, врешті-решт й права власності на їхні частки квартири, що також намагалася зробити в судовому порядку, а саме припинити право власності на частку у спільному майні. В позові також вказано, що оскільки, відповідач позбавляє можливості позивача з її неповнолітнім сином в доступі до належного їм майна та відмовляється встановити порядок користування частинами квартири добровільно за взаємною згодою, вони змушені також ставити питання про встановлення порядку користування квартирою для реалізації свого права на користування належною їм частиною квартири. В позові зазначено, що відповідно до Технічного паспорту загальна площа даної квартири становить 67,20 кв.м, житлова 42,8 кв.м. Квартира складається з 3 кімнат: 1-а кімната - 16,60 кв.м.(на плані під №3); 2-а кімната - 9,70 кв.м.(на плані під №4); 3-тя кімната - 16, 50 кв.м. (на плані під №6); а також з кухні - 9, 70 кв.м.(на плані під №2), коридору - 9,80 кв.м.(на плані під №1), санвузол - 4,10 кв.м.(на плані під №5), балкон - 0,80 кв.м. Враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_1 звернулася до експерта ПП «Техбудексперт» з питанням щодо встановлення порядку спільного користування квартирою №81 по вул. Ж. Революції, 74 в м. Умань. Відповідно до будівельно - технічного дослідження по розподілу житлової квартири АДРЕСА_1 виконаного ПП «Техбудексперт», висновок № 14/10-15/БУД складений 12.10.2015 року, - експертом зазначений наступний варіант користування квартирою: виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кімнату №6 (16,50 кв.м.) та балкон (0,25% від загальної його площі 0,80 кв.м.) - загальна площа приміщень, які будуть виділені позивачам становить 17,30 кв.м.; виділити ОСОБА_4 кімнату №3 (16,6 кв.м.), кімнату №4 (9,70 кв.м.) - загальна площа приміщень, які будуть виділені відповідачу становить 26,30 кв.м.; приміщення коридору №1 (9,80 кв.м.), приміщення санвузлу №5 (4,10 кв.м.), приміщення кухні №2 (9,70 кв.м.) - залишити у спільному користуванні. Відповідач має перевищення площі від його ідеальної частки (43,60/2+21,80 кв.м.), що становить 4,50 кв.м. Зазначене і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом. В позові ставиться питання про зобов»язання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні позивачами квартирою, співвласниками якої вони є, шляхом надання доступу до квартири та наданням ключів від неї і визначення порядку користування квартирою між співвласниками.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник по дорученню ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на викладені в позові обставини та просили його задоволити в повному обсязі. В своїх поясненнях в суді позивач ОСОБА_1 вказувала, що вона виросла у цій квартирі у них багатодітна сім»я і вони пішли на зустріч позивачу і відповідно після того, як її подарували частки, що підтверджується відповідним договором, вона брала на себе зобов»язання сплатити їм за їх частки, однак взяті на себе зобов»язання вона не виконує і не допускає їх із сином до квартири. Представник позивача в судовому засіданні вказував що наявність в суді відповідного провадження в порядку цивільного судочинства про те, що відповідач хотіла припинити право власності позивачів на їх частки у спільному майні, свідчить про перешкоджання їм у доступі до їх власності, що є грубим порушенням прав власників відповідного об»єкту нерухомості. Він наполягав, що зі сторони відповідача чиняться перешкоди позивачам у користуванні об»єктом нерухомості співвласниками якого вони є і саме це стало підставою для подання позову, оскільки сторони за взаємною згодою не можуть вирішити питання з приводу користування об»єктом нерухомості, співвласниками якого вони є.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про дату, місце і час проведення судового засідання, - в судове засідання не з»явився.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про дату, місце і час проведення судового засідання, - в судове засідання не з»явилася. Попередньо до суду вона надала заяву в якій просила суд розгляд справи проводити без неї, у зв»язку з тяжкою хворобою її малолітнього сина ОСОБА_5, який є інвалідом дитинства. Також в заяві вказано, що її інтереси в судовому засіданні буде представляти представник, згідно нотаріально посвідченої довіреності, ОСОБА_6.

Представник відповідача по дорученню ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказував на відсутність підстав для задоволення позову у зв»язку з його необґрунтованістю та бездоказовістю. Представник відповідача в судовому засіданні вказував, що доводи позивачів, які викладені ними в позові є надуманими і необґрунтованими і взагалі не відповідають дійсності. Позов, на його думку, взагалі викладений з численними порушеннями вимог ЦПК України, зокрема ст..ст. 119, 120 ЦПК України, і в суду не було підстав для відкриття провадження на підставі вказаного позову. Представник відповідача також пояснив, що відповідач не чинить будь-яких перешкод позивачам у користуванні квартирою і на підтвердження відповідного факту ними до позову не надано жодного доказу. Також він вказував, що у позивачів взагалі не має необхідності в користуванні квартирою, оскільки вона проживають за іншою адресою і вони не мають права пред»яляти даний позов, оскільки їх частки є не значними і в них не має потреби ними користуватись.. Представник відповідача в своїх поясненнях в суді наполягав, що позивачі вводять суд в оману. Також він зазначив, що варіант, який запропонований в позові з приводу порядку користування квартирою не відповідає фактичним обставинам, оскільки в ньому не враховано частку ще одного співвласника і дослідження з приводу варіантів розподілу проводилось не уповноваженою особою і до матеріалів справи не долучено належних доказів з приводу розмірів частин квартири, зокрема, що стосується балкону. На думку представника відповідача висновок, який наданий стороною позивачів не є належним і допустимим доказом в розумінні вимог ЦПК України і він є неспроможним з технічної точки зору.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, беручи до уваги процесуальну позицію представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

За результатом розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_8, про припинення права відповідачів на 1/6 частки у спільному майні та визнання за позивачем права власності на ці частки, що складає ? квартири, - 24 червня 2015 року Уманським міськрайонним судом було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_2 є співвласниками квартири №81 (по 1/6 частці) в будинку №74 по вулиці Жовтневої революції в м. Умань Черкаської області, яка належить їм на праві приватної спільної часткової власності.

Згідно договору дарування частини квартири від 13.12.2011 року ОСОБА_4 належить ? частина квартири АДРЕСА_2 (а.с. 7-9). Згідно даних витягу про державну реєстрацію прав від 11.06.2012 року ОСОБА_4 належить ? частина квартири АДРЕСА_2, форма власності приватна спільна часткова і у витягу вказана дата прийняття рішення про державну реєстрацію 11.06.2012 року ( а.с. 10).

Відповідно до Технічного паспорту загальна площа даної квартири становить 67,20 кв.м, житлова 42,8 кв.м. Квартира складається з 3 кімнат: 1-а кімната - 16,60 кв.м.(на плані під №3); 2-а кімната - 9,70 кв.м.(на плані під №4); 3-тя кімната - 16, 50 кв.м. (на плані під №6); а також з кухні - 9, 70 кв.м.(на плані під №2), коридору - 9,80 кв.м.(на плані під №1), санвузол - 4,10 кв.м.(на плані під №5), балкон - 0,80 кв.м. В ньому вказана дата складання 04.11.2010 року . При цьому сторонами до матеріалів цивільної справи додано декілька ксерокопій вказаного технічного паспорта, однак жоден із них до суду для огляду не надав оригіналу вказаного документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідності. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно сторона позивача має довести в суді, що відповідач чинить перешкоди в користуванні квартирою.

Позивач не надав суду належних доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, як те передбачено ст. 60 ЦПК України.

Позивач та її представник також не просили суд про витребування належних доказів судом (зокрема, і шляхом проведення відповідних експертиз) на підтвердження варіантів у користуванні квартирою.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 57 ч.. 1 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. При цьому ч. 2 ст. 57 ЦПК України вказано, що ці дані встановлюються в т.ч. - на підставі висновків експертів. Згідно з вимогами ст. 66 ЦПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання задані судом. При цьому згідно з вимогами ст. 144 ЦПК України експертиза призначається судом ( ухвалою суду). Питання призначення експертизи в суді позивачем та її представником не піднімалось і зазначеного клопотання перед судом вони не заявляли.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт перешкод в користуванні квартирою має довести особа, яка пред'явила позов.

Одночасно, суд не бере до уваги висновок будівельно - технічного дослідження по розподілу житлової квартири АДРЕСА_1, виконаного ПП «Техбудексперт» № 14/10-15/БУД від 12.10.2015 року, оскільки, цей документ не може підміняти висновку судового експерта. До нього не долучено доказів на підтвердження повноважень особи, яка його проводила і відповідно сторона відповідача категорично заперечувала проти обставин, які в ньому викладені, вказуючи на неналежність і недопустимість вказаного доказу. При цьому ставлячи питання про призначення експертизи ( судової будівельно- технічної ) уже в процесу розгляду справи по суті , представник відповідача на її розгляд виніс питання, які взагалі не кореспондуються з предметом і підставими позову, який є предметом слухання суду і, одночасно, будь-яких інших позовних вимог в даному провадження ними не заявлялось, хоча судом в підготовчій частині судового засідання сторонам детально були роз»яснені їх процесуальні права і обов»язки.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів позивач і її представник не надали і вони не ставили питання в судовому засіданні про їх витребування. Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що позивач і її представник не довели тих обставин, на які вони посилаються в позовній заяві позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1, яка представляє інтереси неповнолітнього ОСОБА_2, поданого її представником за довіреністю ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення порядку користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко