Ухвала

іменем україни

29 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., УмновоїО.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», комунального підприємства «Тернопільводоканал» про стягнення страхової суми та завданої шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ВАТ «НАСК «Оранта»), комунального підприємства «Тернопільводоканал» (далі - КП «Тернопільводоканал») про стягнення страхової суми та завданої шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 000 грн. завданої шкоди по переносу гідранту. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 січня 2013 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2013 року виправлено описку в мотивувальній частині рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 грудня 2012 року.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2012 року скасовано в частині стягнення з КП «Тернопільводоканал» на користь ОСОБА_4 57 000 грн. майнової шкоди та вирішення питання розподілу судових витрат. У решті рішення місцевого суду, додаткове рішення та ухвалу про виправлення описки цього ж суду залишено без змін.

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що на час розгляду справи, їй не були відомі всі істотні обставини справи, зокрема, що воно ухвалено на неправдивих фактах та без з'ясування усіх обставин. Також, заявник вказує на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року, як підставу для перегляду рішення 12 березня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 10 вересня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, нововиявленими обставинами можна вважати лише ті обставини, які не були відомі та не могли бути відомими сторонам і не могли бути виявлені навіть при ретельному дослідженні обставин справи.

Якщо ці обставини входили до предмета доказування, але з причин зловживання сторонами своїми правами були приховані, або внаслідок недбалості не зазначені ними, або не з'ясовані судом, то такі обставини можуть бути лише підставою для оскарження судового рішення і його перегляду судом вищої інстанції, а не для скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким, чином посилання заявника на неповне з'ясування судом обставин справи та встановлення неправдивих фактів є підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, а не для скасування у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Разом з тим, обставини, встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2015 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 15 липня 2015 року, не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Так, вказаними судовими рішеннями, на які заявник посилається як нововиявлену обставину, вирішено позов до КП «Тернопільводоканал» та ніяких обставин щодо ВАТ «НАСК «Оранта», які є нововиявленими, не встановлено.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Враховуючи викладене, апеляційний суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 12 березня 2013 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська